ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" жовтня 2020 р. Справа№ 910/7201/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Владимиренко С.В.

суддів: Ходаківської І.П.

Демидової А.М.

при секретарі Островерха В.Л.

представники сторін в судове засіданні 27.10.2020 не з`явились

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної установи «Центр інфраструктури та технологій Міністерства внутрішніх справи України»

на рішення Господарського суду міста Києва від 27.08.2020 (повний текст складено 27.08.2020)

у справі № 910/7201/20 (суддя Удалова О.Г.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Хофт»

до Державної установи «Центр інфраструктури та технологій Міністерства внутрішніх справ України»

про стягнення 5 000,00 грн

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Хофт» (далі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва із позовом до Державної установи «Центр інфраструктури та технологій Міністерства внутрішніх справ України» (далі - відповідач) про стягнення 5 000,00 грн збитків та 2 102,00 грн судового збору.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що під час проведення торгів на закупівлю UA-2020-02-26-000966-с відповідачем неправомірно відхилено пропозицію ТОВ «ХОФТ», що підтверджується рішенням №7165-р/пк-пз від 14.04.2020 постійно діючої адміністративної колегії Антимонопольного комітету України з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель, в результаті чого позивач поніс збитки у розмірі 5 000,00 грн, сплачені за подання скарги згідно платіжного доручення №839 від 31.03.2020.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 27.08.2020 у справі №910/7201/20 позовні вимоги задоволено повністю. Стягнуто з Державної установи «Центр інфраструктури та технологій Міністерства внутрішніх справи України» на користь Товариство з обмеженою відповідальністю «Хофт» збитки у розмірі 5 000,00 грн та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 102,00 грн.

Ухвалюючи вказане рішення місцевий господарський суд виходив з того, що понесені позивачем витрати за внесення плати за подання скарги до органу оскарження є об`єктивно необхідним, оскільки такий платіж є обов`язковим в силу Закону України «Про публічні закупівлі», а тому кошти, сплачені позивачем для відновлення його порушеного права, є збитками в розумінні ст. 22 Цивільного кодексу України.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Державна установа «Центр інфраструктури та технологій Міністерства внутрішніх справ України» звернулася до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 27.08.2020 по справі №910/7201/20 скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимоги ТОВ «Хофт» повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги Державна установа «Центр інфраструктури та технологій Міністерства внутрішніх справ України» зазначає, що місцевим господарським судом не було у повній мірі досліджено рішення Колегії №7165-р/пк-пз, яким відхилено клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Хофт» про визнання його переможцем закупівлі. А тому прийняте рішення Колегії №7165-р/пк-пз ніяким чином не вплинуло на права та обов`язки позивача, отже відповідачем позивачу не було завдано збитки.

Крім того, судом першої інстанції не було досліджено зв`язку між протиправною поведінкою та шкодою, та відсутність доказів заподіяння шкоди позивачу.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями від 22.09.2020 апеляційну скаргу Державної установи «Центр інфраструктури та технологій Міністерства внутрішніх справ України» передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Владимиренко С.В., судді Ходаківська І.П., Демидова А.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.09.2020 залишено без руху апеляційну скаргу Державної установи «Центр інфраструктури та технологій Міністерства внутрішніх справ України».

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.10.2020 відкрито апеляційне провадження у справі №910/7201/20 за апеляційною скаргою Державної установи «Центр інфраструктури та технологій Міністерства внутрішніх справ України» на рішення Господарського суду міста Києва від 27.08.2020 у справі № 910/7201/20. Розгляд апеляційної скарги призначено на 27.10.2020. Учасникам справи надано право подати відзив на апеляційну скаргу, пояснення, клопотання до 26.10.2020.

Від позивача відзив на апеляційну скаргу у встановлений апеляційним господарським судом строк не надійшов, що не є перешкодою для перегляду рішення відповідно до ч. 3 ст. 263 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Позивач та відповідач своїх представників в судове засідання не направили, про причини неявки суд не повідомили, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про що свідчать відмітки про отримання на поштових повідомленнях, які містяться в матеріалах справи.

Відповідно до п. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів встановила наступне.

Згідно зі ст. 22 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право.

Відповідно до ст. 224 Господарського кодексу України (далі - ГК України) учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Згідно ч. 1 ст. 225 ГК України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Судом встановлено, що 18.03.2020 проведено аукціон з державної закупівлі послуг: «Внутрішні ремонтні оздоблювальні роботи в будівлі М, по вул. Волинська, 26. ДК 021:2015:45451100-4 Оздоблювальні роботи». Замовником у даній закупівлі є Державна установа «Центр інфраструктури та технологій Міністерства внутрішніх справ України». Ідентифікатор закупівлі: UA-2020-02-26-000966-с.

Згідно протоколу №3 розгляду тендерних пропозицій, поданих учасниками торгів на закупівлю Державною установою «Центр інфраструктури та технологій Міністерства внутрішніх справи України» ДК 021:2015:45451100-4 Оздоблювальні роботи (Внутрішні ремонтні оздоблювальні роботи в будівлі М, по вул. Волинська, 26) від 23.03.2020 тендерну пропозицію ТОВ «Хофт» відхилено, оскільки вимога, зазначена в статті 30 Закону України «Про публічні закупівлі» - тендерна пропозиція не відповідає умовам тендерної документації. (а.с. 7-9).

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про публічні закупівлі» від 25.12.2015 №922-VIII, у відповідній редакції (далі - Закон №922-VIII), скарга до органу оскарження подається суб`єктом оскарження у формі електронного документа через електронну систему закупівель. Після розміщення скарги суб`єктом оскарження в електронній системі закупівель скарга автоматично вноситься до реєстру скарг і формується її реєстраційна картка. Скарга разом з реєстраційною карткою в день розміщення суб`єктом оскарження автоматично оприлюднюється на веб-порталі Уповноваженого органу. До скарги додаються документи та матеріали в електронній формі (у тому числі у вигляді pdf формату файла), що підтверджують порушення процедури закупівлі або неправомірність рішень, дій або бездіяльності замовника, та документ про здійснення оплати за подання скарги до органу оскарження. Відразу після внесення до реєстру скарг скарга з супровідними документами та її реєстраційна картка автоматично надсилаються органу оскарження та замовнику. За подання скарги до органу оскарження справляється плата. Розмір плати визначається Кабінетом Міністрів України.

Не погодившись із рішенням тендерного комітету, оформлене протоколом №3 розгляду тендерних пропозицій від 23.03.2020, ТОВ «Форт» звернулося із скаргою №31-01/03-20 від 31.03.2020 до постійно діючої адміністративної колегії з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель Антимонопольного комітету України. (а.с. 10-11).

Постановою Кабінету Міністрів України від 23.03.2016 №291 «Про встановлення розміру плати за подання скарги» встановлено, що за подання скарги до органу оскарження відповідно до Закону України «Про публічні закупівлі» справляється плата у разі оскарження процедури закупівлі товарів або послуг в розмірі 5 000,00 грн.

На виконання вимог ст. 18 Закону №922-VIII позивачем сплачено 5 000,00 грн - за подання скарги, згідно платіжного доручення №839 від 31.03.2020. (а.с. 12).

Рішенням №7165-р/пк-пз від 14.04.2020 Постійно діючої адміністративної колегії Антимонопольного комітету України з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель зобов`язано Державну установу «Центр інфраструктури та технологій Міністерства внутрішніх справ України» скасувати рішення про відхилення тендерної пропозиції Товариства з обмеженою відповідальністю «Хофт» та рішення про призначення Товариства з обмеженою відповідальністю «Інженерно-будівельне підприємство «Магістраль» переможцем процедури закупівлі - «Внутрішні ремонтні оздоблювальні роботи в будівлі М, по вул. Волинська, 26», оголошення про проведення якої оприлюднене на веб-порталі Уповноваженого органу № UA-2020-02-26-000966-с.

Рішення №7165-р/пк-пз від 14.04.2020 Постійно діючої адміністративної колегії Антимонопольного комітету України з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель мотивоване тим, що пропозиція ТОВ «Хофт» була неправомірно відхилена, оскільки ТОВ «Хофт» не було порушено умови Документації, та, як наслідок, неправомірно визначено переможця процедури закупівлі. В результаті неправомірних дій замовника порушено право скаржника на об`єктивний та неупереджений розгляд його тендерної пропозиції, що є порушенням вимог ст. 3 Закону №922-VIII.

Позивач звернувся до відповідача із вимогою №29-04/04-20 від 29.04.2020 про повернення коштів, сплачених за подання скарги до Колегії у розмірі 5 000,00 грн. (а.с. 18-20).

Доказів сплати, як і реагування на вимогу №29-04/04-20 від 29.04.2020, яка надіслана позивачем відповідачу згідно опису вкладення від 29.04.2020, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, накладної №656 суду не надано. (а.с. 21-22).

Згідно з ч. 1 ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Відповідно до ст. 224 ГК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

До складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включається вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства. (ч.1 ст. 225 ГК України).

За загальним правилом цивільного права особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування (ч. 1 ст. 22, ст. 611, ч. 1 ст. 623 ЦК України). Для застосування такої міри відповідальності як відшкодування збитків потрібна наявність повного складу цивільного правопорушення, зокрема: протиправна поведінка, дія чи бездіяльність особи; завдання шкоди у результаті такої поведінки (збитки); причинний зв`язок між протиправною поведінкою та збитками; вина правопорушника. Відсутність хоча б одного із вище перелічених елементів, утворюючих склад цивільного правопорушення, звільняє боржника від відповідальності за порушення у сфері господарської діяльності, оскільки його поведінка не може бути кваліфікована як правопорушення.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що саме на позивача покладається обов`язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяними збитками. При цьому, важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та збитками потерпілої сторони. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які завдано особі, - наслідком такої протиправної поведінки.

Відповідно до ч. 2 ст. 623 ЦК України розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, доказується кредитором.

Апеляційним господарським судом встановлено, що внаслідок протиправної поведінки відповідача, яка полягає у відхиленні тендерної пропозиція позивача, що підтверджено рішенням №7165-р/пк-пз від 14.04.2020 Постійно діючої адміністративної колегії Антимонопольного комітету України з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель, позивач поніс збитки у розмірі 5 000,00 грн в результаті оплати за подання скарги до органу оскарження.

Отже, понесення позивачем збитків сталося внаслідок неправомірних дій відповідача, що свідчить про наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою відповідача та збитками позивача.

Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. (ч. 2 ст. 614 ЦК України).

Відповідач в порушення вимог ст.т. 76, 77 ГПК України належними та допустимими доказами не навів та не довів суду відсутність вини, рішення №7165-р/пк-пз від 14.04.2020 Постійно діючої адміністративної колегії Антимонопольного комітету України з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель у встановленому законодавством порядку не оскаржено. В матеріалах справи відсутні будь-які інші докази на підтвердження відсутності вини відповідача.

Згідно з ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Стосовно доводів апелянта про те, що рішенням Колегії №7165-р/пк-пз, відхилено клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Хофт» про визнання його переможцем закупівлі, то зазначене не спростовує правильних висновків суду першої інстанції та не звільняє відповідача від відповідальності відшкодувати збитки, понесені позивачем.

Відповідно до ч. 4 ст. 11 ГПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною, залежно від характеру рішення.

У справі «Трофимчук проти України» Європейський суд з прав людини також зазначив, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод.

В п. 53 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Федорченко та Лозенко проти України» від 20.09.2012 зазначено, що при оцінці доказів суд керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Тобто, аргументи сторони мають бути достатньо вагомими, чіткими та узгодженими.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що рішення Господарського суду міста Києва від 27.08.2020 у справі №910/7201/20 прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга Державної установи «Центр інфраструктури та технологій Міністерства внутрішніх справ України» задоволенню не підлягає.

Згідно ст. 129 ГПК України судові витрати за розгляд апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Державної установи «Центр інфраструктури та технологій Міністерства внутрішніх справ України» залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 27.08.2020 у справі № 910/7201/20 - без змін.

2. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на Державну установу «Центр інфраструктури та технологій Міністерства внутрішніх справ України».

3. Матеріали справи № 910/7201/20 повернути до Господарського суду міста Києва.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у господарських справах в порядку і строки, визначені в ст. ст. 287, 288, 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 29.10.2020.

Головуючий суддя С.В. Владимиренко

Судді І.П. Ходаківська

А.М. Демидова