ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

26 жовтня 2020 року м.Харків Справа № 913/324/19
Провадження №33/913/324/19
про визнання протиправними та скасування розпоряджень міського голови
Суддя Драгнєвіч О.В.
Секретар судового засідання Селіверстова Н.О.
У засіданні брали участь:
від позивача: заступник директора з правової і кадрової роботи Дядько Г.П., на підставі статуту; виписки з наказу №10-к від 23.02.2018, паспорт;
від відповідача-1: представник не прибув;
від відповідача-2: представник не прибув
Комунальне підприємство Лисичанськтепломережа звернулось до Господарського суду Луганської області з позовом до Лисичанського міського голови Шиліна Сергія Івановича про визнання протиправними та скасування розпоряджень міського голови від 21.03.2019 №143 Про створення комісії та від 12.04.2019 №191 Про невиконання розпорядження міського голови від 21.03.2019 №143.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що вказані розпорядження є протиправними, прийняті з перевищенням повноважень при порушенні норм діючого законодавства, з огляду на те, що ст.42 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні не передбачено повноважень міського голови щодо призначення перевірок комунальних підприємств. Натомість за вказаних обставин була призначена перевірка фінансово-господарської діяльності підприємства за період 2017 2018 роки без законних підстав, з порушенням процедури, також безпідставно зобов`язано підготувати наказ про притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани директору КП Лисичанськтепломережа; однак втручання органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб у господарську діяльність позивача заброняється.
Ухвалою Господарського суду Луганської області від 01.07.2019, після усунення недоліків позовного матеріалу, прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено розгляд здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 18.07.2019.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач разом із заявою про усунення недоліків позовної заяви також подав уточнену позовну заяву за вих. №2034 від 24.06.2019, з доказами направлення іншій стороні.
Зі змісту поданої уточненої позовної заяви за вих. №2034 від 24.06.2019 вбачається, що остання повністю відповідає змісту первісно поданої позивачем позовної заяви за вих.№1907 від 05.06.2019 (10.06.2019 зареєстрована канцелярією суду за №913/324/19), редакція та підстави заявлених позовних вимог залишені позивачем без змін. Натомість на виконання ухвали суду від 14.06.2019 про залишення позовної заяви без руху, позивачем саме в уточненій позовній заяві (замість заяви про усунення недоліків) зазначено реєстраційний номер облікової картки платника податків відповідача - фізичної особи та додано копію оскаржуваного розпорядження міського голови від 12.04.2019 №191 "Про невиконання розпорядження міського голови від 21.03.2019 №143", що було враховано судом під час відкриття провадження у справі.
На електронну адресу суду, а також в паперовому вигляді, поданому в судовому засіданні, від відповідача-1 Лисичанського міського голови Шиліна С.І. надійшов відзив на позовну заяву від 16.07.2019, в якому останній просив відмовити в задоволенні позову, з огляду на наступне (а.с.63-67; 77-82).
Підставами для призначення та проведення перевірки фінансово-господарської діяльності позивача у вказаний період стало те, що Лисичанською міською радою Луганської області були прийняті рішення про виділення КП Лисичанськтепломережа грошових коштів з державного бюджету на загальну суму 3500000 грн 00 коп. (№23/336 від 27.02.2017, №37/500 від 28.09.2017, №38/503 від 27.10.2017), за якими контроль за їх виконанням покладено на заступника міського голови Якимчука А.П. та постійну комісію з питань розвитку міста в галузі житлово-комунального господарства, власності та земельних відносин. У зв`язку з тим, що вказаними суб`єктами за період з 27.02.2017 по 20.03.2019 не вживалися заходи контролю цільового використання позивачем вказаних грошових коштів, виділених з міського бюджету, міським головою на виконання вимог ч.1, 3 ст.26 Бюджетного кодексу України, п.13, 19, 20 ч.4 ст.42 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні, з метою забезпечення цільового використання бюджетних коштів, здійснення контролю за витрачанням бюджетних коштів останнім були прийняті оспорювані розпорядження, зокрема від 21.03.2019 №143 Про створення комісії.
Разом з цим, оскаржувані розпорядження на час подання позову залишилися нереалізованими; перевірка фінансово-господарської діяльності позивача за вказаний період не проведена; негативних наслідків оскаржувані розпорядження для позивача не мали; до дисциплінарної відповідальності особи, вказані у розпоряджені не притягалися.
Крім того, відповідач зауважує про те, що в позові наразі позивачем не зазначено та не обгрунтовано які саме права позивача порушені та яким чином оскаржувані розпорядження їх порушують, з огляду на їх організаційно-розпорядчий характер.
Також відповідачем-1 були подані клопотання про заміну у справі №913/324/19 первісного відповідача Лисичанського міського голову Шиліна С.І. належним відповідачем Лисичанською міською радою Луганської області, а також клопотання про залучення в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Управління з виконання політики Лисичанської міської ради в галузі житлово-комунального господарства (а.с.74, 76, 83-84).
В судовому засіданні представник позивача підтвердив надходження від відповідача відзиву, однак зазначив, що відповідь на відзив буде подана пізніше, з огляду на необхідність додаткового часу для її підготовки.
Ухвалою Господарського суду Луганської області від 18.07.2019 було відмовлено в задоволенні клопотання відповідача від 16.07.2019 про заміну у справі №913/324/19 первісного відповідача Лисичанського міського голову Шиліна С.І. належним відповідачем Лисичанською міською радою Луганської області; зупинено провадження у справі №913/324/19 до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду судових рішень у справі №1240/1981/18; вирішено, що клопотання відповідача від 16.07.2019 про залучення в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Управління з виконання політики Лисичанської міської ради в галузі житлово-комунального господарства, буде розглянуто судом після усунення обставин, що стали підставою для зупинення провадження (а.с.98-100).
Ухвалою Господарського суду Луганської області від 28.07.2020 поновлено провадження у справі № 913/324/19, підготовче засідання призначено на 13.08.2020; повторно встановлені сторонам строки для подання відповіді на відзив та заперечень на відповідь.
Протокольною ухвалою суду від 13.08.2020, за усним клопотанням представника позивача, яке було судом задоволено, відкладено розгляд справи в підготовчому провадженні на 14.09.2020.
Ухвалою Господарського суду Луганської області від 11.09.2020 повідомлено учасників у справі, що судове засідання, призначене на 14.09.2020, не відбудеться, у зв`язку із проходженням суддею навчання у період з 14.09.2020 до 25.09.2020; у відповідності до положень ч.3 ст.177 ГПК України продовжено строк проведення підготовчого провадження у справі на 30 днів, по 11.10.2020 включно; призначено підготовче засідання на 28.09.2020.
Від позивача на електронну пошту суду надійшло клопотання за вих.№8363 від 23.09.2020 (підписане електронним цифровим підписом) про залучення до участі у справі в якості другого відповідача - Військово-цивільну адміністрацію м.Лисичанська Луганської області, яке було підтримано представником в судовому засіданні (а.с.141-145).
Ухвалою суду від 28.09.2020 відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача від 16.07.2019 про залучення до участі у справі третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача Управління з виконання політики Лисичанської міської ради в галузі житлово-комунального господарства (ідент. код 03364197); задоволено клопотання позивача за вих.№8363 від 23.09.2020 про залучення до участі у справі в якості другого відповідача - Військово-цивільну адміністрацію м.Лисичанська Луганської області; залучено до участі у справі у якості співвідповідача - Військово-цивільну адміністрацію м. Лисичанська Луганської області; відкладено підготовче засідання на 08.10.2020; всановлено відповідачу-2 строк для подання відзиву на позов, роз`яснено права згідно ч.4 ст.48, ст.119 ГПК щодо подання суду клопотань про розгляд справи з початку, або продовження встановленого судом строку для подання відзиву у справі (у разі необхідності); повторно встановлено сторонам строки для подання відповіді на відзив, заперечень на відповідь (а.с.151-153).
Від відповідача-2, Військово-цивільної адміністрації м. Лисичанська Луганської області, надійшов відзив за вих.№851/01-16 від 05.10.2020, в якому останній просив відмовити в задоволенні позову (а.с.166-170).
Зокрема, відповідач-2 зазначає, що оспорюваним розпорядженням міського голови №143 від 21.03.2019 Про створення комісії було доручено Управлінню з виконання політики Лисичанської міської ради в галузі житлово-комунального господарства провести перевірку фінансово-господарської діяльності КП Лисичанськтепломережа та для здійснення перевірки створити комісію.
Під час винесення даного розпорядження міський голова керувався пунктом 3 рішення виконавчого комітету №67 від 05.02.2020 року Про затвердження Порядку проведення внутрішнього фінансового контролю та аудиту фінансовим управлінням Лисичанської міської ради, відповідно до якого визначено, що контроль і аудит фінансово-господарської діяльності на підприємствах комунальної форми власності здійснюється за рішенням органу, до сфери управління якого входить комунальне підприємство. Між міським головою Шиліним С.І. та Панаітом А.В., який є керівником КП Лисичанськтепломережа 11.12.2015 укладено контракт, відповідно до якого керівник підконтрольний міському голові (п.1.3) і міський голова має право здійснювати контроль за діяльністю підприємства. Нарізі міський голова не приймав рішення провести перевірку фінансово-господарської діяльності позивача, а доручив це здійснити Управлінню, яке є органом управління та головним розпорядником коштів відносно позивача. Управління, в свою чергу мало право погодитися з даним розпорядженням і провести перевірку, або не погодитись. Наразі Управління прийняло рішення провести перевірку фінансово - господарської діяльності позивача, шляхом видання наказу №38 від 01.04.2019, яке не оскаржувалося позивачем. Отже, рішення про проведення перевірки діяльності позивача прийняв орган управління - Управління з виконання політики Лисичанської міської ради в галузі житлово-комунального господарства за дорученням міського голови. Таким чином, відповідач-2 вважає, що дане розпорядження винесено в межах повноважень та не порушує права позивача, натомість позов не містить належного обґрунтування, що саме було порушено міським головою під час прийняття оспорюваного розпорядження №143 від 21.03.2019.
Крім того, відповідач-2 зауважує про те, шо оспорюване розпорядження №191 від 12.03.2019 загалом не стосується прав та інтересів позивача, як юридичної особи, та не призводить до їх порушення. Лише пункт 3 розпорядження зобов`язує директора КП Лисичанськтепломережа надати пояснення стосовно причин недопущення до перевірки комісії з 01.04.2019, створеної для її здійснення, а пункт 5 зобов`язує начальника Управління з виконання політики Лисичанської міської ради в галузі житлово-комунального господарства підготувати до 16.04.2019 наказ про притягнення до дисциплінарної відповідальності керівника позивача. Однак, до дисциплінарної відповідальності керівник позивача не був притягнутий, в зв`язку з чим негативних наслідків ні для позивача, ні для його керівника не настало. Крім того, зазначені питання належать до трудових спорів, та не регламентуються Господарським кодексом України.
Також у відзиві відповідач-2 заявив клопотання про розгляд справи без участі його представника, яке судом розглянуто, задовольнено, про що постановлено протокольну ухвалу від 08.10.2020.
Ухвалою суду від 08.10.2020 закрито підготовче провадження, призначено справу до розгляду по суті на 26.10.2020.
В судове засідання 26.10.2020 прибув лише представник позивача. Відповідачі в судове засідання представників не направили, однак були належним чином повідомлені про час та місце проведення судового засідання.
Від відповідача-2 через канцелярію суду 21.10.2020 на виконання ухвали суду від 08.10.2020 надійшов супровідний лист від 19.10.2020 №1000/01-16 з доказами направлення, копії раніше поданого відзиву також відповідачу-1, який долучено до справи.
В судовому засіданні від 26.10.2020 представник позивача надав пояснення з приводу предмету та підстав заявлених позовних вимог з урахуванням відзивів поданих відповідачами; надав відповіді на запитання суду.
Заслухавши пояснення представника позивача, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, та розглянувши подані на підтвердження матеріали, суд дійшов наступних висновків.
Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
В силу приписів ст. 143 Конституції України територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування утворюють, реорганізовують та ліквідовують комунальні підприємства, організації і установи, а також здійснюють контроль за їх діяльністю.
Засади організації та діяльності, правовий статус і відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування визначено Законом України Про місцеве самоврядування в Україні.
Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні (в редакції чинній на час прийняття оспорюваних розпоряджень) сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.
Згідно з ч. 1 ст. 78 Господарського кодексу України, комунальне унітарне підприємство утворюється компетентним органом місцевого самоврядування в розпорядчому порядку на базі відокремленої частини комунальної власності і входить до сфери його управління.
Орган, до сфери управління якого входить комунальне унітарне підприємство, є представником власника - відповідної територіальної громади і виконує його функції у межах, визначених цим Кодексом та іншими законодавчими актами.
Зокрема, пунктом 1.3 Статуту КП Лисичанськтепломережа, затвердженого наказом управління власності Лисичанської міської ради від 10.05.2018 року №67 (в редакції чинній на час прийняття оспорюваних розпоряджень), визначено, що засновником підприємства є Лисичанська міська рада Луганської області (власник), (а.с.20-24).
Підприємство є унітарним комунальним підприємством і має організаційно-правову форму комунального підприємства.
Власником підприємства є Лисичанська міська рада Луганської області (п.п. 3.1, 3.2 Статуту).
У відповідності до ч.ч. 1-2 ст. 65 Господарського кодексу України, управління підприємством здійснюється відповідно до його установчих документів на основі поєднання прав власника щодо господарського використання свого майна і участі в управлінні трудового колективу.
Власник здійснює свої права щодо управління підприємством безпосередньо або через уповноважені ним органи відповідно до статуту підприємства чи інших установчих документів.
Згідно п. 6.1 Статуту, управління підприємством здійснюється відповідно до його установчих документів на основі поєднання прав власника щодо господарського використання свого майна і принципів самоврядування трудового колективу.
У відповідності до положень ч. 3 ст. 65 Господарського кодексу України для керівництва господарською діяльністю підприємства власник (власники) безпосередньо або через уповноважені органи чи наглядова рада такого підприємства (у разі її утворення) призначає (обирає) керівника підприємства, який є підзвітним власнику, його уповноваженому органу чи наглядовій раді.
Зазначене зокрема відповідає також положенням п. 6.5 Статуту, згідно якого для керівництва господарською діяльністю підприємства міський голова своїм розпорядженням призначає керівника (директора) підприємства. З директором міський голова укладає контракт.
Матеріали справи свідчать про те, що у передбаченому законом та статутом порядку 12.12.2015 між Лисичанським міським головою Шиліним С.В. та ОСОБА_1 укладено контракт з керівником підприємства, яке знаходиться в комунальній власності Лисичанської міської ради, на підставі якого Панаіта А.В. призначено на посаду директора КП Лисичанськтепломережа (а.с.25-26).
Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні, відносини органів місцевого самоврядування з підприємствами, установами та організаціями, що перебувають у комунальній власності відповідних територіальних громад, будуються на засадах їх підпорядкованості, підзвітності та підконтрольності органам місцевого самоврядування.
Контроль за фінансово-господарською діяльністю підприємства здійснюється відповідно до чинного законодавства України (п. 7.7 Статуту).
Згідно положень ч. 1 ст. 12 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні, сільський, селищний, міський голова є головною посадовою особою територіальної громади відповідно села (добровільного об`єднання в одну територіальну громаду жителів кількох сіл), селища, міста.
За приписами п.п. 1 та 20 ч. 4 ст. 42 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні сільський, селищний, міський голова: забезпечує здійснення у межах наданих законом повноважень органів виконавчої влади на відповідній території, додержання Конституції та законів України, виконання актів Президента України та відповідних органів виконавчої влади, а також видає розпорядження у межах своїх повноважень.
Як вже зазначалося вище, управління підприємством здійснюється відповідно до його установчих документів на основі поєднання прав власника щодо господарського використання свого майна і принципів самоврядування трудового колективу (п.6.1 Статуту).
Вищий орган управління - Лисичанська міська рада Луганської області (власник).
Власник здійснює свої права по управлінню підприємством безпосередньо, або через уповноважені ним органи Управління власності Лисичанської міської ради, Управління з виконання політики Лисичанської міської ради в галузі житлово-комунального господарства.
Зокрема, Управління з виконання політики Лисичанської міської ради в галузі житлово-комунального господарства в межах своєї компетенції здіснює контроль за діяльністю підприємства вмежах повноважень наданих власником (п.6.2. Статуту).
У відповідності до п.1.1. положення про Управління з виконання політики Лисичанської міської ради в галузі житлово-комунального господарства, затвердженого рішенням Лисичанської міської ради №18/286 від 24.11.2016, останнє є виконавчим органом Лисичанської міської ради, у своїй діяльності є підзвітним міській раді, його виконавчому комітету та міському голові (а.с.30-39).
Виконавчим комітетом Лисичанської міської ради 05.02.2019 прийнято рішення №67 Про затвердження Порядку проведення внутрішнього фінансового контролю та аудиту фінансовим управлінням Лисичанської міської ради, відповідно до п.3 якого було вирішено, що контроль і аудит фінансово-господарської діяльності на підприємствах комунальної форми власності здійснюється за рішенням органу, до сфери управління якого входить комунальне підприємство, і який є представником власника (а.с.18).
Крім того, у відповідності до положень пунктів 2.2.6, 2.2.10, 2.4.1. укладеного контракту з керівником підприємства від 12.12.2015, міський голова має право здійснювати контроль за діяльністю підприємства.
За вказаних обставин, 21.03.2019 міським головою Лисичанської міської ради, у відповідності до рішення виконавчого комітету №67 від 05.02.2019 Про затвердження Порядку проведення внутрішнього фінансового контролю та аудиту фінансовим управлінням Лисичанської міської ради та ст.ст.42, 59 Закону України «Про місцеве самоврядування», було прийнято оспорюване розпорядження №143 Про створення комісії (а.с.12).
Так, вказаним розпорядженням було зобов`язано: 1) начальника управління з виконання політики Лисичанської міської ради в галузі житлово-комунального господарства Саханя В.Г. з 01.04.2019 провести перевірку фінансово-господарської діяльності КП Лисичанськтепломережа за період 2017-2018 років; 2) начальнику управління для проведення перевірки створити комісію з залученням спеціаліста фінансового управління; 3) начальника фінансового управління Спагину О.В. надати кандидатуру спеціаліста фінансового управління для включення до складу комісії. 4) контроль за виконанням розпорядження зилишено за міським головою.
Отже, вказаним розпорядженням міський голова №143 від 21.03.2019 Про створення комісії доручив начальнику Управління, до сфери управління якого входить позивач, створити комісію для проведення перевірки фінансово-господарської діяльності КП Лисичанськтепломережа за період 2017-2018 років та провести її у відповідний строк, зокрема з 01.04.2019.
Таким чином, зазначене розпорядження №143 від 21.03.2019 Про створення комісії було видане міським головою Лисичанської міської ради, здійснюючи контроль за діяльністю позивача, як підприємства, створеного на базі комунального майна.
З наданих відповідачем-1 пояснень у відзиві вбачається, що підставою для прийняття оспорюваного розпорядження №143 від 21.03.2019 Про створення комісії було те, що протягом 2017 року Лисичанською міською радою Луганської області були прийняті рішення щодо збільшення розміру статутного капіталу КП Лисичанськтепломережа, у відповідності до яких були виділені грошові кошти з місцевого бюджету на загальну суму 3500000 грн 00 коп. (рішення №23/336 від 27.02.2017, №37/500 від 28.09.2017, №38/503 від 27.10.2017, а.с. 85-87), контроль за їх виконанням, зокрема було покладено на заступника міського голови Якимчука А.П. та постійну комісію з питань розвитку міста в галузі житлово-комунального господарства, власності та земельних відносин.
Однак, оскільки вказаними суб`єктами про тягом тривалого часу (в період з лютого 2017 року до березня 2019 року) не вживалися належні заходи контролю цільового використання позивачем вказаних грошових коштів, виділених з міського бюджету, міським головою на виконання вимог ч.1, 3 ст.26 Бюджетного кодексу України, п.13, 19, 20 ч.4 ст.42 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні, з метою забезпечення цільового використання бюджетних коштів, здійснення контролю за їх витрачанням було прийнято відповідне розпорядження.
Матеріали справи свідчать про те, що на виконання вищевказаних повноважень та завдань, 01.04.2019 Управління з виконання політики Лисичанської міської ради в галузі житлово-комунального господарства прийняло наказ №38 Про проведення перевірки фінансово-господарської діяльності КП Лисичанськтепломережа, яким наказало: 1) провести з 01.04.2019 перевірку фінансово-господарської діяльності КП Лисичанськтепломережа за період 2017-2018 років згідно п.3 Порядку проведення внутрітрішнього фінансового контролю та аудиту фінансовим управлінням Лисичанської міської ради від 05.02.2019 №67; 2) для проведення перевірки створити комісію у відповідному складі; 3) директору КП Лисичанськтепломережа надати комісії інформацію про фінансово-господарську діяльність підприємства, а саме первинні та аналітичні документи щодо фінансово-господарськогої діяльності підприємства за період 2017-2018 років відповідно п.3 Порядку (а.с.13).
04.04.2019 міським головою Лисичанської міської ради було прийнято розпорядження №183 «Про надання пояснень», яким зобов`язано: 1) начальника управління з виконання політики Лисичанської міської ради в галузі житлово-комунального господарства Саханя В.Г. надати письмове пояснення про невиконня розпорядження міського голови від 21.03.2019 №143 «Про створення комісії» щодо: несвоєчасного видання наказу щодо перевірки фінансово-господарської діяльності КП Лисичанськтепломережа; несвоєчасного попередження КП Лисичанськтепломережа за три дні до початку перевірки; не перевірки всієї фінансово-господарської діяльності 2017-2018 років КП Лисичанськтепломережа, а тільки бюджетних надходжень; 2) начальнику управління - внести зміни до п.1 наказу управління з виконня політики Лисичанської міської ради в галузі житлово-комунального господарства від 01.04.2019 №38 Про проведення перевірки фінансово-господарської діяльності КП Лисичанськтепломережа щодо посилання на п.3 рішення виконавчого комітету від 05.02.2019 №67, а не на п.3 Порядку проведення внутрішнього фінансового контролю та аудиту фінансовим управлінням Лисичанської міської ради (а.с.14).
Наказом Управління з виконання політики Лисичанської міської ради в галузі житлово-комунального господарства №42 від 05.04.2019 наказано: 1) п.1 викласти в наступній редакції: провести з 01.04.2019 перевірку фінансово-господарської діяльності КП Лисичанськтепломережа за період 2017-2018 років згідно з п.3 рішення виконавчого комітету Лисичанської міської ради від 05.02.2019 №67 Про затвердження Порядку проведення внутрішнього фінансового контролю та аудиту фінансовим управлінням Лисичанської міської ради; 2) викласти п.3 в наступній редакції: директору КП Лисичанськтепломережа Панаіту А.В. надати комісії інформацію про фінансово-господарську діяльність підприємства за період 2017-2018 років відповідно до п.3 рішення виконавчого комітету Лисичанської міської ради від 05.02.2019 №67 «Про затвердження Порядку проведення внутрішнього фінансового контролю та аудиту фінансовим управлінням Лисичанської міської ради»; 3) викласти п.4 в наступній редакції: чланам комісії перевірку провести в строк з 01.04.2019 до 30.05.2019.(а.с.15).
В подальшому, 12.04.2019 міським головою Лисичанської міської ради прийнято оспорюване розпорядження №191 від 12.04.2019 Про невиконання розпорядження міського голови від 21.03.2019 №143, який керуючись ст.ст.42, 59 Закону України «Про місцеве самоврядування» зобов`язав:
1) заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів Якимчува А.П. до 15.04.2019 взяти пояснення з начальника управління з виконання політики Лисичанскької міської ради в галузі житлово-комунального господарства Саханя В.Г. про несвоєчасне виконання наказу від 01.04.2019 №38 щодо проведення з 01.04.2019 перевірки фінансово-господарської діяльності КП «Лисичанськтепломережа» за період 2017-2018 роки;
2) начальника управління з виконання політики Лисичанської міської ради в галузі житлово-комунального господарства Саханя В.Г. до 15.04.2019 надати пояснення про несвоєчасний початок перевірки, тим самим порушивши наказ від 01.04.2019 №38;
3) директора КП «Лисичанськтепломережа» Панаіта А.В. до 15.04.2019 надати письмове пояснення про невиконання наказу від 01.04.2019 №38 та причин недопущення й ненадання належних умов праці комісії щодо перевірки з 01.04.2019 фінансово-господарської діяльності КП «Лисичанськтепломережа» за період 2017-2018 роки;
4) начальника відділу юридичної та кадрової роботи Шенькарук С.М. до 15.04.2019 підготувати розпорядження про притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани начальнику управління з виконання політики Лисичанської міської ради в галузі житлово-комунального господарства Саханю В.Г. за невиконання розпорядження міського голови від 21.03.2019 №143 та наказу управління виконання політики Лисичанської міської ради в галузі житлово-комунального господарства від 01.04.2019 №38 про перевірку фінансово-господарської діяльності КП «Лисичанськтепломережа» з 01.04.2019;
5) начальника управління з виконання політики Лисичанської міської ради в галузі житлово-комунального господарства Саханя В.Г. до 16.04.2019 підготувати наказ про притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани директора КП «Лисичанськтепломережа» ОСОБА_1 (а.с.48).
Отже, вказаним розпорядженням №191 від 12.04.2019 міський голова в межах наявних повноважень зобов`язав відповідних посадових осіб, а також керівника позивача надати у визначені строки, а саме до 15.04.2019, письмові пояснення (щодо несвоєчасного виконання наказу від 01.04.2019 №38 щодо проведення з 01.04.2019 перевірки позивача, щодо несвоєчасного початку проведення перевірки, щодо причин недопущення та незабезпечення належних умов праці комісії щодо проведення перевірки позивача) та підготувати розпорядження про притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани (начальника управління ОСОБА_2 директора КП «Лисичанськтепломережа» Панаіта А.В.).
Разом з цим, у матеріалах справи наразі відсутні будь-які докази, які підтверджували б факт проведення перевірки фінансово-господарської діяльності позивача, зокрема на підставі оспорюваного розпорядження міського голови 21.03.2019 №143 Про створення комісії, постановлення відповідних висновків комсією за її результатами, які б могли свідчити про настання у даному випадку для позивача певних негативних наслідків, в результаті чого б мало місце порушення прав останнього.
Крім того, як вбачається зі змісту заявлених позовних вимог, позивач також оскаржує розпорядження №191 від 12.04.2019 «Про надання пояснень» в повному об`ємі, хоча зміст розпорядження свідчить про те, що його пункти 1-3, 5, безпосередньо не стосуються прав та обов`язків позивача, згідно яких було зобов`язано відповідних посадових осіб надати письмові пояснення та підготувати розпорядження про притягнення до дисциплінарної відповідальності відповідних осіб.
Наразі лише п.3 оспорюваного розпорядження зобов`язував директора позивача у строк до 15.04.2019 надати письмове пояснення про невиконання наказу від 01.04.2019 №38 та причин ненадання належних умов праці комісії щодо здіснення перевірки підприємства з 01.04.2019.
Суд зауважує про те, що п.5 оспорюваного розпорядження №191 від 12.04.2019 «Про надання пояснень» лише зобов`язував начальника Управління у строк до 16.04.2019 підготувати наказ про притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани директора КП «Лисичанськтепломережа» ОСОБА_1 , що також безпосередньо не стосується прав позивача як юридичної особи та не свідчить про порушення його прав.
Згідно пояснень, наданих відповідачами у відзивах, відповідного наказу або розпорядження, а ні міським головою, а ні начальником Управління, до сфери управління якого належить підприємство, саме про накладення дисциплінарного стягнення на керівника КП «Лисичанськтепломережа» Панаіта А.В. за вказаних обставин не було прийнято. В матеріалах справи відповідні докази з цього приводу також відсутні.
Крім того, суд зважає на те, що навіть у разі прийняття відповідного рішення про притягнення керівника КП «Лисичанськтепломережа» до дисциплінарної відповідальності, зазначене могло б свідчити лише про можливе порушення його безпосередніх прав як посадової особи - директора підприємства та наявності підстав в такому випадку для оскарження ним відповідного розпорядження/наказу про накладення на нього дисципдінарного стягнення. Зазначене не було враховано позивачем при поданні цього позову.
Дослідивши обставини справи, суд погоджується із доводами відповідачів про те, що позивачем наразі не доведено в чому саме полягає порушення його прав та яким чином оспорювані розпорядження міського голови №143 від 21.03.2019 Про створення комісії та №191 від 12.04.2019 «Про надання пояснень» їх порушують.
Зважаючи на відсутність у суду відомостей про наявність факту порушення прав позивача внаслідок видання відповідачем-1 оскаржуваних розпоряджень, суд бере до уваги наступне.
Відповідно до змісту статей 11, 15 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист.
Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.
Способи захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють як закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, як вплив на правопорушника.
Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в статті 16 ЦК України.
Як правило, власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Частіше за все спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом і регламентує конкретні цивільні правовідносини.
Відсутність спору, у свою чергу, виключає можливість звернення до суду, оскільки відсутнє право, що підлягає судовому захисту.
Частинами 1, 2 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.
Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням (ч. 2 ст. 4 ГПК України).
Аналіз вищевикладених положень чинного законодавства дозволяє дійти висновку, що обов`язковою умовою, яка узгоджується з основоположним завданням господарського судочинства (його метою), надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення прав та законних інтересів особи на момент її звернення до суду. Тобто можуть бути оскаржені лише ті дії відповідача та/або акти органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб (у даному випадку розпорядження міського голови), які безпосередньо порушують права чи законні інтереси позивача.
Як було встановлено судом, оспорювані розпорядження міського голови від 21.03.2019 №143 Про створення комісії та №191 від 12.04.2019 «Про надання пояснень», не створюють правових наслідків для позивача, не призвели до негативних наслідків для останнього, а тому не можуть порушувати його права чи інтереси, що на підставі наведених вище положень, у тому числі ч. 2 ст. 4 ГПК України, не може бути предметом окремого судового розгляду.
Наразі судом враховується, що Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 26.02.2020 року у справі № 1240/1981/18, яка стосується подібних правовідносин, дійшла висновку, про те, що оскаржувані дії відповідача з видання розпорядження №210 від 12.06.2018 про проведення перевірки фінансово-господарської діяльності підприємства не зумовлюють для позивача негативних наслідків, які могли би підтверджувати порушення його прав та інтересів. Вимога позивача про визнання протиправними дій відповідача з видання розпорядження не може бути предметом окремого судового розгляду.
Незаконність дій відповідача з видання розпорядження може бути підставою для звернення до суду у разі, якщо, зокрема, внаслідок перевірки фінансово-господарської діяльності позивача настануть наслідки, що, на думку останнього, порушуватимуть його права чи інтереси. При цьому, у постанові Великої Палати Верховного Суду вказано, що близькі за змістом висновки висловлені Великою Палатою Верховного Суду також у постановах від 20.03.2019 року у справі № 810/5854/14 та від 16.10.2019 року у справі №509/894/17.
Крім цього, Велика Палата Верховного Суду у вказаній постанові зауважила, що право на доступ до суду не є абсолютним. Воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов, за яких суд повноважний розглядати позовну заяву. Такі обмеження не можуть шкодити самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою.
Відсутність у позивача юридичної можливості оскаржити дії відповідача з видання розпорядження №210 від 12.06.2018 «Про проведення перевірки» є легітимним обмеженням, покликаним забезпечити юридичну визначеність у застосуванні норм процесуального права. Таке обмеження не шкодить суті права на доступ до суду та є пропорційним означеній меті. Остання досягається гарантуванням того, що аргументи позивача про протиправність дій відповідача слід буде перевірити у спорі щодо оскарження позивачем негативних для нього наслідків перевірки його фінансово-господарської діяльності.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарскього процесуального кодксу України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.
З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарскього процесуального кодксу України.
Наразі суд роз`яснює, що у відповідності до положень ч. 3 ст.231 ГПК України, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.
Зазначені висновки суду також відповідають позиції, викладеній Східним апеляційним господарським судом в постанові від 26.08.2020 у справі №913/475/18.
Згідно приписів ч.4 ст.231 ГПК України, суд вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат між сторонами, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч.ч.1-2 ст.123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Пунктом 5 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.
Зважаючи на закриття провадження у справі, однак, враховуючи відсутність клопотання позивача про повернення судового збору на час проведення судового засідання, суд роз`яснює позивачу, що сплачений судовий збір за подання позову в сумі 3842 грн може бути повернутий позивачу з Державного бюджету України за окремою ухвалою суду у разі подання відповідного клопотання останнім.
Керуючись ст.ст. 231, 234 - 235 Господарського процесуального кодексу України,
1. Провадження у справі № 913/324/19 за позовом Комунального підприємства Лисичанськтепломережа до Лисичанського міського голови Шиліна Сергія Івановича та Військово-цивільної адміністрації м. Лисичанська Луганської області про визнання протиправними та скасування розпоряджень міського голови від 21.03.2019 №143 Про створення комісії та від 12.04.2019 №191 Про невиконання розпорядження міського голови від 21.03.2019 №143, закрити.
Ухвала набирає законної сили після її проголошення у відповідності до ст.235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Східного апеляційного господарського суду протягом дестяти днів відповідно до ст.ст. 255 - 257 Господарського процесуального кодексу України (з урахуванням положень п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Повний текст ухвали підписано 30.10.2020.

Суддя О.В. Драгнєвіч