ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

20.10.2020 м. Ужгород Справа № 907/283/20

Суддя Господарського суду Закарпатської області Ремецькі О.Ф.,

За участю секретаря судового засідання Сінкіна Е.В.

розглянувши позовну заяву Коритнянської сільської ради, с. Коритняни Ужгородський р-н Закарпатська область до фізичної особи - підприємця Халахан Олександра Михайловича, м. Ужгород про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою,

За участю представників:

від позивача - не з`явилися

від відповідача - не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Господарського суду Закарпатської області з позовом до відповідача про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, посилаючись на вимоги ст. ст. 11, 530, 610, 611, 612, 625,631 ЦК України, ст. ст. 20, 193, 265 ГК України, ст. ст.129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 248 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 13.05.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 907/283/20 та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання у справі призначено на 17.06.2020.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 17.06.2020 було відкладено підготовче засідання на 08 липня 2020 року за неявки сторін.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 08.07.2020 було відкладено підготовче засідання на 29.07.2020 року за неявки сторін.

Ухвалою господарського суду Закарпатської області від 13.08.2020 було відкладено підготовче засідання, призначене на 29.07.2020 у зв`язку з перебуванням судді Ремецькі О.Ф. у щорічний основній відпустці згідно Наказу №02.4-08/13-к від 23.07.2020 року, та призначено підготовче засідання на 15.09.2020.

Ухвалою суду від 15.09.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 20 жовтня 2020 р.

Позивач заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, посилаючись на їх обґрунтованість наявними у справі матеріалами. Вказує на те, що у зв`язку з ліквідацію авторечового ринку між сторонами було припинено дію договорів оренди торгового місця № 21 та № 27, відповідно до умов яких Комунальне підприємство «Горизонт Коритнянської сільської ради» передало в оренду відповідачу торговельні місця, що знаходиться на території авторечового ринку, по вул. Фізкультурна, 2 у селі Кінчеш, Ужгородського району.

Виконавчим комітетом Коритнянської сільської ради Ужгородського району прийнято рішення № 154 від 26.06.2019 року «Про демонтаж тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності», п. 1 якого вирішено демонтувати тимчасові споруд для здійснення підприємницької діяльності в селі Кінчеш, Ужгородського району (територія колишнього авторечового ринку). Відповідне рішення не виконано, відповідач добровільно не усунув перешкоди у користуванні земельною ділянкою, що і стало приводом звернення до суду, з вимогою про усунення перешкод у користуванні майном.

Відповідач не скористався наданим йому правом надати суду відзив на позов, на виклик суду жодного разу не з`явився, хоча підготовче провадження судом відкладалося. Відповідно до ст. 120 ГПК України судом вчинені дії для належного повідомлення відповідача про розгляд справи. Враховуючи, що про час та місце розгляду справи відповідач був повідомлений своєчасно та належним чином (ухвали було надіслано на його офіційну юридичну адресу), суд дійшов висновку, що він мав час та можливість надати свої заперечення з приводу предмета спору, та докази, які мають значення для розгляду справи по суті.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Приписами ч.2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, в матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Судом також враховано, що згідно з приписами п. 6.1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до ст. 233 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих позивачем.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, який завершується розгляд справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані позивачем матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та їх заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

У власності Коритнянської сільської ради Ужгородського району (далі - Позивач) перебуває земельна ділянка кадастровий номер : :12:011:0058, загальною площею 0,3015 та земельна ділянка кадастровий номер : :12:011:0060, загальною площею 0,1433 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування об`єктів фізичної культури і спорту та знаходяться у селі Кінчеш, Ужгородського району, Закарпатської області, вул. Фізкультурна, 2.

Вказані земельні ділянки з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування будівель торгівлі були передані за договором оренди Комунальному підприємству «Горизонт Коритнянської сільської ради».

Комунальне підприємство «Горизонт Коритнянської сільської ради» передавало у користування торговельні місця та ринку за плату фізичним особам - підприємцям для розміщення на них торговельних павільйонів, у зв`язку з чим укладало відповідні договори.

01.06.2016 року між КП «Горизонт Коритнянської сільської ради» та ФОП Халахан О.М. (далі- Відповідач) укладено договір оренди торгового місця № 21, відповідно до умов якого Комунальне підприємство «Горизонт Коритнянської сільської ради» передало в оренду ФОП Халахан Олександру Михайловичу торговельне місце, що знаходиться на території авторечового ринку, по вул. Фізкультурна, 2 у селі Кінчеш, Ужгородського району.

Згідно пункту вказаного 2.1.1. Орендодавець надав в оренду орендареві торговельне місце площею 40,8 кв.м. для розміщення на ньому контейнера.

Між КП «Горизонт Коритнянської сільської ради» та відповідачем 01.06.2016 укладено договір оренди торгового місця №27, відповідно до умов якого Комунальне підприємство «Горизонт Коритнянської сільської ради» передало в оренду ФОП Халахан Олександру Михайловичу торговельне місце, що знаходиться на території авторечового ринку, по вул. Фізкультурна, 2 у селі Кінчеш, Ужгородського району.

Крім того, між вказаними сторонами укладено два договори на охорону зазначених об`єктів № 21 та № 27 від 01.06.2016 року відповідно до п. 1.1. яких відповідач передав під охорону КП «Горизонт Коритнянської сільської ради» відповідні контейнери, які зазначені у договорах оренди торгового місця № 21 і № 27 від 01.06.2016 року.

Рішенням виконавчого комітету Коритнянської сільської ради № 87 від 06.03.2018 року «Про скасування дозволу на здійснення ринкової діяльності та ліквідації ринку» вирішено ліквідувати авторечовий ринок, що знаходиться в с. Кінчеш, Ужгородського району, вул. Фізкультурна, у зв`язку з чим скасовано дозвіл ТОВ «АНІТА» (м. Ужгород, вул. Радіщева, 2) на здійснення ринкової діяльності на орендованій земельній ділянці площею 0,8982 га, що знаходиться в с. Кінчеш, Ужгородського району, вул. Фізкультурна, 2 для розміщення авторечового ринку.

Рішенням дев`ятнадцятої сесії від 30.05.2018 року Коритнянської сільської ради Ужгородського району було вирішено розірвати договір оренди земельної ділянки, що укладений між Коритнянською сільською радою та КП «Горизонт Коритнянської сільської ради» та повернути земельну ділянку в землі запасу сільської ради, дане рішення реалізовано, земельна ділянка повернута до земель запасу Коритнянської сільської ради.

На підставі рішення сільської ради від 03 червня 2019 року № 679 «Про надання дозволу на розробку проекту із землеустрою щодо зміни цільового призначення земельних ділянок» та від 16.03.2020 року № 870 «Про затвердження проектів землеустрою щодо зміни цільового призначення земельної ділянки» позивачем було змінено цільове призначення земельних ділянок із земель з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування будівель торгівлі на землі з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування об`єктів фізичної культури і спорту.

У зв`язку з ліквідацію авторечового ринку між сторонами було припинено дію договорів оренди торгового місця №21 та №27, відповідно до умов яких Комунальне підприємство «Горизонт Коритнянської сільської ради» передало в оренду відповідачу торговельні місця, що знаходиться на території авторечового ринку, по вул. Фізкультурна, 2 у селі Кінчеш, Ужгородського району.

Згідно протоколу комісії з питань демонтажу самовільно встановлених тимчасових споруд, об`єктів незавершеного будівництва та малих архітектурних форм на території Коритнянської сільської ради №01 від 10.06.2019 року, на території колишнього авторечового ринку виявлено наявність торговельних павільйонів.

Комітетом Коритнянської сільської ради Ужгородського району прийнято рішення №154 від 26.06.2019 року «Про демонтаж тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності», п. 1 якого вирішено демонтувати тимчасові споруд для здійснення підприємницької діяльності в селі Кінчеш, Ужгородського району.

Однак, відповідне рішення не виконано, відповідач добровільно не здійснив демонтаж, чим зумовив перешкоди у користуванні земельною ділянкою, що і стало приводом звернення до суду, з вимогою про усунення перешкод у користуванні майном.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Статтею 41 Конституції України визначено, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 16 Цивільного кодексу України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до частини 1 статті 316 Цивільного кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Суд зазначає, що право власності - це передбачене й гарантоване законом право власника здійснювати володіння, користування та розпоряджання щодо належного йому майна на свій розсуд, якщо інше не передбачено законом. Тобто особам (фізичним або юридичним) заборонено порушувати таке право і створювати перешкоди в його здійсненні.

Згідно з статтею 317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Відповідно до частини 1 статті 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Суб`єктами права приватної власності є фізичні та юридичні особи (частина 1 статті 325 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини 2 статті 386 Цивільного кодексу України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

В силу положень статті 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Суд зазначає, що право власності може бути також порушене без безпосереднього вилучення майна у власника. Власник у цьому випадку має право вимагати захисту свого права і від особи, яка перешкоджає його користуванню та розпорядженню своїм майном шляхом подачі до суду негаторного позову.

Позивачем за негаторним позовом може бути власник або титульний володілець, у якого знаходиться річ і щодо якої відповідач ускладнює здійснення повноважень користування або розпорядження, а відповідачем - лише та особа, яка перешкоджає позивачеві у здійсненні його законного права користування чи розпорядження річчю.

Підставою для подання негаторного позову є вчинення третьою особою перешкод власнику в реалізації ним повноважень розпорядження або (та) користування належним йому майном.

Предмет негаторного позову є вимога володіючого майном власника до третіх осіб про усунення порушень його права власності, що перешкоджають йому належним чином користуватися, розпоряджатися цим майном тим чи іншим способом (шляхом звільнення виробничих приміщень власника від неправомірного перебування у них майна третіх осіб, виселення громадян з неправомірно займаних жилих приміщень власника, знесення неправомірно збудованих споруд, накладення заборони на вчинення неправомірних дій щодо майна власника).

Усунення перешкод власнику в користуванні своїм майном, як спосіб захисту цивільного права чи інтересу, фактично передбачає покладення на відповідача обов`язку припинити дію, яка порушує право, та можливе лише щодо триваючого правопорушення. Якщо ж на момент подання негаторного позову вчинення перешкод у користуванні майном припинилося, то підстав для його задоволення немає.

Позивач за негаторним позовом вправі вимагати усунути існуючі перешкоди, чи зобов`язати відповідача утриматися від вчинення дій, що можуть призвести до виникнення таких перешкод (наприклад, шляхом знесення неправомірно збудованих споруд, про припинення ремонтних робіт в сусідній квартирі, виселення громадян із належних йому на праві власності приміщень тощо).

Передбачений статтею 391 Цивільного кодексу України спосіб захисту - усунення перешкод у здійсненні власником прав користування та розпорядження своїм майном - підлягає застосуванню у тих випадках, коли між позивачем, який є власником майна, і відповідачем, який користується спірним майном, не існує договірних відносин щодо цього майна і майно перебуває у користуванні відповідача не на підставі договору, укладеного з позивачем.

Між сторонами по справі відсутні договірні орендні правовідносини, що свідчить про можливість застосування обраного позивачем способу захисту порушеного права шляхом усунення перешкод у здійсненні ним права користування (негаторний позов).

З наведеного в сукупності суд констатує, що приватний підприємець Халахан О.М. не надав суду належних та допустимих доказів правомірності перебування його майна на земельній ділянці, що належить позивачу. В свою чергу, позивач, вправі вимагати усунення перешкод, які чинить відповідач, зайнявши земельну ділянку без достатніх правових підстав.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Стаття 74 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За приписами ч.1 ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги Коритнянської сільської ради, с. Коритняни Ужгородський р-н Закарпатська область до фізичної особи - підприємця Халахан Олександра Михайловича, м. Ужгород підлягають задоволенню в повному обсязі.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 13, 73, 74, 76, 77, 86, 129, 191, 195, ч. 1 ст. 202, ст.ст. 232, 233, 237, 238, 240, 252 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити повністю.

2. Зобов`язати фізичну особу-підприємця Халахан Олександра Михайловича ( АДРЕСА_1 ) усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою кадастровий номер: :12:011:0058, загальною площею 0,3015 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування об`єктів фізичної культури і спорту, що знаходяться у селі Кінчеш, Ужгородського району, Закарпатської області, вул. Фізкультурна, шляхом її звільнення від розміщених на ній належних відповідачу торговельних павільйонів (контейнерів), а саме: торговельного павільйону (контейнеру) загальною площею - 40,8 кв.м. та торговельного павільйону (контейнеру) загальною площею - 14,5 кв.м.

2.Стягнути з фізичної особи-підприємця Халахан Олександра Михайловича ( АДРЕСА_1 ) на користь Коритнянської сільської ради Ужгородського району (89435, Закарпатська обл., Ужгородський р-н, село Коритняни, вулиця Духновича, будинок 66/в, ) суму 2 102,00 грн.(дві тисячі сто дві гривні 00 коп.) - у відшкодування судових витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено: 06.11.2020.

Суддя О.Ф. Ремецькі