ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

30.10.2020м. ДніпроСправа № 13/215-10

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" про заміну боржника у наказах Господарського суду Дніпропетровської області від 06.02.2020, від 16.04.2020, від 27.05.2020 на правонаступника - Північно-Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Суми)

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс", м.Київ

до відповідача -1: Товариства з обмеженою відповідальністю Ласуня, м. Дніпро

відповідача - 2: Товариства з обмеженою відповідальністю Пирятин Зернопродукт, м.Полтава

про стягнення 682 751,78 грн

Суддя Колісник І.І.

Представники:

від заявника: не з`явився;

від боржника: не з`явився;

від відповідача-1: не з`явився;

від відповіда-2: не з`явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 28.09.2010 (суддя Первушин Ю.Ю.) позовні вимоги задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Пирятин Зернопродукт" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Тат-Агро" основний борг у розмірі 298 000.00 грн, пеню в розмірі 182301,48 грн, 10% штрафу в розмірі 67 787,77 грн, інфляційні втрати в розмірі 108223,59 грн, 3% річних у розмірі 24438,94 грн, витрати по сплаті державного мита в розмірі 6 817,52 грн, витрати по сплаті за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 235,55 грн.

Стягнуто солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "Ласуня" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Пирятин Зернопродукт" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Тат-Агро" суму боргу в розмірі 2 000,00 грн.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Ласуня" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Тат-Агро" витрати по сплаті державного мита в розмірі 10,00 грн, витрати по сплаті за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 0,45 грн (т. 1, а.с.59 - 63).

На виконання зазначеного рішення 26.10.2010 судом видано накази (т. 1, а.с. 68 - 70).

Ухвалою суду від 29.11.2013 замінено у виконавчому провадженні № 40384643, відкритому 28.10.2013 державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Полтавського міського управління юстиції по примусовому виконанню наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 26.10.2010, стягувача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Тат-Агро" на Товариство з обмеженою відповідальністю "Ніко-Тайс" (т. 1, а.с. 153 - 155)

Ухвалою суду від 30.01.2020 задоволено скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" на бездіяльність державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області у виконавчому провадженні №40384643 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 26.10.2010. Стягнуто з Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області (ідентифікаційний код: 34874347; місцезнаходження: 36014, м.Полтава, вул. Героїв Пожежників, 13) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" (ідентифікаційний код: 38039872; місцезнаходження: 03187, м. Київ, просп. Академіка Глушкова, буд. 40, оф. 315) витрати на професійну правничу допомогу адвоката у сумі 4000,00 грн, про що судом 06.02.2020 видано наказ.

Ухвалою суду від 16.04.2020 задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" про покладення на Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного МРУ Міністерства юстиції (м. Суми) судових витрат на професійну правничу допомогу (вх. №7832/20 від 17.02.2020). Стягнуто з Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного МРУ Міністерства юстиції (м. Суми) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" (03187, м. Київ, просп. Академіка Глушкова, буд. 40, оф. 315; ідентифікаційний код: 38039872) витрати на професійну правничу допомогу адвоката у сумі 4000,00 грн, про що судом 16.04.2020 видано наказ.

Ухвалою суду від 27.05.2020 задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" за № 23-1/05 від 23.05.2020 про покладення на Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) судових витрат на професійну правничу допомогу. Стягнуто з Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) (36014, місто Полтава, вулиця Героїв Пожежників, 13; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" (03187, місто Київ, проспект Академіка Глушкова, будинок 40, офіс 315, ) 5200,00 грн (п`ять тисяч двісті грн. 00 коп.) судових витрат на професійну правничу допомогу, про що судом 27.05.2020 видано наказ.

13.10.2020 до господарського суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" про заміну органу державної виконавчої служби як боржника у наказах Господарського суду Дніпропетровської області від 06.02.2020, від 16.04.2020, від 27.05.2020 у справі №13/215-10 на його правонаступника - Північно-Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Суми).

У зв`язку з перебуванням судді Первушина Ю.Ю. у відпустці, розпорядженням керівника апарату № 1557 від 21.10.2020 призначено повторний автоматизований розподіл справи № 13/215-10.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.10.2020 заяву про заміну сторони було передано на розгляд судді Коліснику І.І.

Ухвалою суду від 23.10.2020 заяву прийнято та призначено до розгляду у судовому засіданні на 30.10.2020.

30.10.2020 до суду надійшло клопотання від Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" про розгляд його заяви без участі повноважного представника.

Від представника Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) електронним засобам зв`язку до суду надійшли пояснення, в яких останній зазначає, що у наказі суду від 06.02.2020 боржником є Відділ примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області. За інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Головне територіальне управління юстиції у Полтавській області не припинено, а тому правові підстави для заміни боржника у наказі господарського суду від 06.02.2020 відсутні.

Щодо заміни боржника у наказах суду від 16.04.2020 та 27.05.2020 боржник за цими наказами зазначив, що Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) існує і є діючим. За таких обставин просить відмовити у задоволенні заяви про заміну боржника у цих наказах суду.

У судове засідання від 30.10.2020 учасники справи не з`явилися, про день, час та місце розгляду заяви повідомлялися належним чином.

За частиною третьою статті 334 Господарського процесуального кодексу України заява про заміну сторони її правонаступником розглядається судом у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників та заінтересованих осіб.

Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

За таких обставин неявка учасників справи та заінтересованих осіб у судове засідання не є перешкодою у розгляді заяви.

НОРМИ ПРАВА, ЯКІ ЗАСТОСУВАВ СУД, МОТИВИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ ТА ВИСНОВКИ СУДУ

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Згідно з частиною першою статті 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

За приписами пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що стадія виконання судового рішення є частиною правосуддя (рішення у справах "Півень проти України" від 29.06.2004 заява №56849/00, "Горнсбі проти Греції" від 19.03.1997).

Відповідно до змісту рішення Європейського суду з прав людини від 20.07.2004 у справі "Шмалько проти України" право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43).

Також у рішенні Європейського суду з прав людини від 12 березня 2009 року у справі «Матківська проти України» (заява № 38683/04) зазначено, що судовий розгляд і виконавче провадження - це перша та друга стадії загального провадження, які стосуються тривалості провадження; виконання рішення є другим етапом судового провадження, а також що реалізоване право знаходить свою ефективну реалізацію саме у момент виконання.

Існування заборгованості, підтверджене обов`язковим та таким, що підлягає виконанню, судовим рішенням, надає особі, на чию користь воно було винесене, "законне сподівання" на те, що заборгованість буде їй сплачено, та така заборгованість становить "майно" цієї особи у розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 06.10.2011 у справі "Агрокомплекс проти України").

Європейський суд з прав людини також наголошував, що виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати. У справі "Фуклєв проти України" (рішення від 07.06.2005) Європейський суд з прав людини вказав, що держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці.

Сукупний аналіз рішень Європейського суду з прав людини у справах "Алпатов та інші проти України", "Робота та інші проти України", "Варава та інші проти України", "ПМП "Фея" та інші проти України" достеменно засвідчує його однозначну позицію про те, що правосуддя не може вважатися здійсненим доти, доки не виконане судове рішення та констатується, що виконання судового рішення, як завершальна стадія судового процесу, за своєю юридичною природою є головною стадією правосуддя, що повністю узгоджується з Конституцією України.

Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п. 2 мотивувальної частини рішення від 13.12.2012 №18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п. 3 мотивувальної частини рішення від 25.04.2012 №11-рп/2012).

Отже, право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Відповідно до частини першої статті 18 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Визначаючи наявність підстав для заміни сторони виконавчого провадження її правонаступником у цій справі, суд керується таким.

Статтею 1 Закону України № 1404-VIII від 02.06.2016 (із змін. і доп.) «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VIII) передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частиною першою та другою статті 15 Закону № 1404-VIII сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ.

Відповідно до абзацу першого частини п`ятої статті 15 Закону № 1404-VIII у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

За змістом частин першої, другої та п`ятої статті 334 Господарського процесуального кодексу України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

З наведеного нормативного визначення випливає, що виконавче провадження є однією зі стадій судового провадження. Ця стадія розпочинається з набранням судовим рішенням законної сили або за інших умов, встановлених законом. За законом на стадії виконавчого провадження можлива заміна сторони виконавчого провадження. Така заміна є прийнятною, зокрема, у правовідносинах, що допускають правонаступництво. Процесуальний закон та закон, який регулює підстави, порядок та спосіб виконання судових рішень, не обмежує можливість заміни сторони виконавчого провадження залежно від загальних умов та порядку (етапу) здійснення виконавчого провадження, наприклад, у зв`язку з ухваленням державним виконавцем рішення про початок примусового виконання рішення на підставі виконавчого документа.

Зазначений висновок відповідає правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній у постанові від 26.06.2019 у справі № 905/1956/15 (провадження № 12-62гс19).

За приписами статті 52 Господарського процесуального кодексу України у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив. Про заміну або про відмову в заміні учасника справи його правонаступником суд постановляє ухвалу.

Процесуальне правонаступництво в розумінні статті 52 Господарського процесуального кодексу України допускається на будь-якій стадії судового процесу, включаючи стадію виконання судового рішення.

Ухвала про здійснення процесуального правонаступництва на стадії виконання судового рішення є документом, що забезпечує виконання рішення та фактично є його невід`ємною частиною, а тому заміна сторони (правонаступництво) на стадії виконавчого провадження є зміною судового рішення, передбаченою чинним законодавством, що оформлюється ухвалою (стаття 52 ГПК України).

Зазначений висновок відповідає правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній у постанові від 26.06.2019 у справі № 905/1956/15 (провадження № 12-62гс19).

У постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 22.01.2020 у справі № 2а-15057/09/2670 останній дійшов висновку, що публічне правонаступництво органів державної влади є окремим, особливим видом правонаступництва. Під таким терміном розуміється перехід в установлених законом випадках прав та обов`язків одного суб`єкта права іншому. При цьому обов`язок щодо відновлення порушених прав особи покладається на орган, компетентний відновити такі права. Такий підхід про перехід до правонаступника обов`язку відновити порушене право відповідає принципу верховенства права, оскільки метою правосуддя є ефективне поновлення порушених прав, свобод і законних інтересів.

Отже, правонаступництво у сфері управлінської діяльності органів державної влади (публічне правонаступництво) передбачає повне або часткове передання (набуття) адміністративної компетенції одного суб`єкта владних повноважень (суб`єкта публічної адміністрації) до іншого або внаслідок припинення первісного суб`єкта, або внаслідок повного чи часткового припинення його адміністративної компетенції.

У такому разі також відбувається вибуття суб`єкта владних повноважень із публічних правовідносин.

При цьому можна виділити дві форми адміністративного (публічного) правонаступництва: 1) фактичне (або компетенційне адміністративне правонаступництво), тобто таке, де вирішуються питання передачі фактичних повноважень від одного до іншого органу, посадової особи (або повноважень за компетенцією) та 2) процесуальне адміністративне (публічне) правонаступництво.

Фактичне (компетенційне) адміністративне (публічне) правонаступництво - це врегульовані нормами адміністративного права умови та порядок передання адміністративної компетенції від одного суб`єкта владних повноважень (суб`єкта публічної адміністрації) до іншого, який набуває певні владні повноваження внаслідок ліквідації органу чи посади суб`єкта владних повноважень, припинення первісного суб`єкта, або внаслідок повного чи часткового припинення компетенції органу публічної адміністрації чи припинення повноважень посадової особи.

Процесуальне адміністративне (публічне) правонаступництво - це унормована можливість заміни адміністративним судом (на будь-якій стадії процесу судового розгляду справи в суді першої, апеляційної та касаційної інстанцій (крім випадків перегляду справи за винятковими чи нововиявленими обставинами) сторони чи третьої особи іншим суб`єктом, коли права та обов`язки суб`єкта владних повноважень перейшли від сторони (в адміністративній справі) до іншого суб`єкта владних повноважень, а також можливість суб`єкта публічної адміністрації (правонаступника) вступити в судовий процес як сторона чи третя особа.

Постановою Кабінету Міністрів України від 09 жовтня 2019 року № 870 "Про деякі питання територіальних органів Міністерства юстиції" постановлено ліквідувати як юридичні особи публічного права територіальні органи Міністерства юстиції за переліком згідно з додатком 1, у тому числі Головне територіальне управління юстиції у Полтавській області (п. 1) та утворити як юридичні особи публічного права міжрегіональні територіальні органи Міністерства юстиції за переліком згідно з додатком 2 (п. 2), серед яких - Північно-Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Суми).

При цьому Кабінет Міністрів установив, що:

- територіальні органи Міністерства юстиції, які ліквідуються згідно з пунктом 1 цієї постанови, продовжують здійснювати повноваження та функції, покладені на зазначені органи, до завершення здійснення заходів, пов`язаних з утворенням міжрегіональних територіальних органів Міністерства юстиції;

- міжрегіональні територіальні органи Міністерства юстиції, що утворюються згідно з пунктом 2 цієї постанови, є правонаступниками територіальних органів Міністерства юстиції, які ліквідуються, зокрема Північно-Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Суми) - Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, Головного територіального управління юстиції у Сумській області, Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області.

На виконання зазначеної постанови Кабінету Міністрів України за Наказом Міністерства юстиції України № 3173/5 від 16.10.2019 "Про утворення міжрегіональних територіальних органів Міністерства юстиції України" наказано ліквідувати як юридичні особи публічного права територіальні органи Міністерства юстиції, зокрема Головне територіальне управління юстиції у Полтавській області та утворити як юридичні особи публічного права міжрегіональні територіальні органи Міністерства юстиції, зокрема Північно-Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Суми).

За інформацією з Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Північно-Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Суми) (ідентифікаційний код 43316700; Україна, 40003, Сумська обл., м. Суми, вул. Герасима Кондратьєва, буд. 28) зареєстровано 29.10.2019 (номер запису: 0017024).

Отже, з моменту утворення Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) (ідентифікаційний код 43316700) останнє стало правонаступником Головного територіального управління юстиції у Полтавській області (ідентифікаційний код 34874347).

Наведене свідчить про правомірність заяви про заміну боржника у наказі Господарського суду Дніпропетровської області від 06.02.2020.

Щодо заяви про заміну боржника у наказах Господарського суду Дніпропетровської області від 16.04.2020 та від 27.05.2020 суд зазначає наступне.

Звертаючись до суду із заявами про покладення на Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного МРУ Міністерства юстиції (м. Суми) судових витрат на професійну правничу допомогу (вх. №7832/20 від 17.02.2020; вх. № 22596/20 від 26.05.2020), за наслідком розгляду яких господарським судом були видані накази від 16.04.2020 та від 27.05.2020, заявник просив стягнути судові витрати з юридичної особи з повним обсягом цивільної правоздатності та дієздатності, а саме з Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) () (а.с. 124 - 131 т. 11; а.с.19 - 25 т. 12).

У зазначених наказах судом визначено боржником Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) із зазначенням адреси місцезнаходження саме Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) (36014, місто Полтава, вулиця Героїв Пожежників, 13) та ідентифікаційного коду Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ().

Викладене не свідчить про правонаступництво Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) по відношенню до його існуючого підрозділу з примусового виконання судових рішень.

Отже, заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" про заміну боржника у наказах Господарського суду Дніпропетровської області від 06.02.2020, від 16.04.2020, від 27.05.2020 у справі № 13/215-10 на правонаступника - Північно-Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Суми) підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 232 - 235, 334 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко - Тайс" про заміну боржника у наказах Господарського суду Дніпропетровської області від 06.02.2020, від 16.04.2020, від 27.05.2020 у справі № 13/215-10 на правонаступника - Північно-Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Суми) задовольнити частково.

Замінити боржника у наказі Господарського суду Дніпропетровської області від 06.02.2020 у справі № 13/215-10 з Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області (ідентифікаційний код: 34874347; місцезнаходження: 36014, м. Полтава, вул. Героїв Пожежників, 13) на правонаступника - Північно-Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Суми) (ідентифікаційний код: 43316700; місцезнаходження: 40003, м. Суми, вул. Герасима Кондратьєва, буд. 28).

У решті вимог заяви відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 30.10.2020 та може бути оскаржена до Центрального апеляційного господарського суду в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 ГПК України, з урахуванням підпункту 17.5 підпункту 17 пункту 1 розділу XI "Перехідні положення" цього Кодексу.

Повний текст ухвали складено 03.11.2020.

Суддя І.І. Колісник