РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

26.10.2020Справа № 910/7995/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Бондарчук В.В., за участі секретаря судового засідання Ярошевської І.О., розглянувши в порядку загального позовного провадження

позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Об`єднані інформаційні системи Україна», м. Київ

до Приватного акціонерного товариства «Український інститут із проектування і розвитку інформаційно-комунікаційної інфраструктури "Діпрозв`язок"», м. Київ

про визнання угоди недійсною,

Представники:

від позивача: Ананійчук О.А.;

від відповідача: Івченко Н.В.;

вільний слухач: ОСОБА_1

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Об`єднані інформаційні системи Україна» (далі - ТзОВ «Об`єднані інформаційні системи Україна»/позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Український інститут із проектування і розвитку інформаційно-комунікаційної інфраструктури "Діпрозв`язок"» (далі - ПрАТ «Український інститут із проектування і розвитку інформаційно-комунікаційної інфраструктури "Діпрозв`язок"»/відповідач) про визнання недійсною угоди б/н від 30.06.2018 про розірвання договору оренди № 17-656 від 01.08.2017, укладеного між ПрАТ «Український інститут із проектування і розвитку інформаційно-комунікаційної інфраструктури "Діпрозв`язок"» та ТзОВ «Об`єднані інформаційні системи Україна» без застосування наслідків недійсності правочину.

Позовні вимоги обґрунтовані наступним: 1) спірна угода не підписувалась директором позивача - Бутусовим О.М. ; 2) спірна угода підписана з порушенням п. 11.3. договору оренди № 17-656 від 01.08.2017; 3) якщо угода була підписана директором позивача Бутусовим О.М. , то з перевищенням наданих повноважень; 4) спірна угода підписана з боку відповідача - Кільчицьким Є.В. також з перевищенням наданих йому повноважень, що є підставами для визнання її недійсною.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 24.06.2019 прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначив на 29.07.2019.

22.07.2019 через канцелярію суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому ПрАТ «Український інститут із проектування і розвитку інформаційно-комунікаційної інфраструктури "Діпрозв`язок"» заперечив проти задоволення позову, посилаючись на те, що при укладенні спірної угоди не було порушено порядку щодо розірвання договору оренди №17-656 від 01.08.2017. Також, Кільчицький Є.В. правомірно призначений тимчасово виконуючим обов`язки директора відповідача, а угода про розірвання договору оренди зі сторони орендаря підписана повноваженою особою.

29.07.2019 від позивача надійшла відповідь на відзив з клопотанням про призначення у справі судової експертизи.

Господарський суду міста Києва ухвалою від 29.07.2019 підготовче засідання відклав на 29.08.2019.

14.08.2019 через канцелярію суду від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив.

29.08.2019 позивачем подано доповнення до клопотання про призначення судової експертизи.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 29.08.2019 відклав підготовче засідання на 19.09.2019, а також викликав до суду для відібрання експериментальних зразків підписів Бутусова Олександра Миколайовича та Кільчицького Євгена Васильовича .

У підготовчому засіданні 19.09.2019 суд відібрав експериментальні зразки підписів Кільчицького Євгена Васильовича та Бутусова Олександра Миколайовича , крім того, сторонами долучено до матеріалів справи документи, що містять вільні зразки підписів вказаних осіб.

У підготовчому засіданні 19.09.2019 суд оголосив перерву до 23.09.2019.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 23.09.2019 у справі № 910/7995/19 призначив судову експертизу, проведення якої доручив Товариству з обмеженою відповідальністю «Київська незалежна судово-експертна установа» та зупинив провадження у справі на час її проведення.

15.10.2019 на адресу Господарського суду міста Києва від ТзОВ «Київська незалежна судово-експертна установа» надійшов лист №7304 від 07.10.2019, в якому експертна установа повідомила про те, що виконання судової почеркознавчої експертизи доручено експерту Кривошеїній Олені Петрівні, яка має кваліфікацію юриста, експерта-криміналіста з правом проведення криміналістичних видів судових експертиз та стаж експертної роботи з 1993 року, а також просить забезпечити своєчасну оплату рахунку за проведення експертизи.

Господарський суд міста Києва листом від 22.10.2019 повідомив сторін, що у випадку відсутності відводів судовому експерту Кривошеїній Олені Петрівні, позивачу необхідно здійснити оплату за проведення судової почеркознавчої експертизи у справі № 910/7995/19 згідно рахунку ТзОВ «Київська незалежна судово-експертна установа» № 07/10-1 від 07.10.2019 у строк не пізніше п`ятнадцяти календарних днів з дня виставлення такого рахунку.

08.11.2019 до Господарського суду міста Києва від ТзОВ «Київська незалежна судово-експертна установа» надійшли матеріали справи № 910/7995/19 з висновком експерта №2887 від 30.10.2019, складеним за результатами проведення почеркознавчої експертизи.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 12.11.2019 поновив провадження у справі №910/7995/19 та призначив підготовче засідання на 25.11.2019.

22.11.2019 через канцелярію суду від відповідача надійшло клопотання про відкладення підготовчого засідання.

25.11.2019 суд відклав підготовче засідання на 12.12.2019.

10.12.2019 відповідачем подано клопотання про призначення повторної судової експертизи.

12.12.2019 позивач подав до канцелярії суду заяву про долучення доказів сплати судової експертизи.

У підготовчому засіданні 12.12.2019 представник відповідача заявив усне клопотання про виклик судового експерта.

У підготовчому засіданні 12.12.2019 оголошено перерву до 16.12.2019.

16.12.2019 відповідач подав до канцелярії суду заяву про повернення оригіналів документів, а також заяву про виклик експерта для надання пояснень щодо висновку, складеного за результатом проведення судової почеркознавчої експертизи.

Суд розглянув заяву відповідача про виклик в судове засідання судового експерта ТзОВ «Київська незалежна судово-експертна установа» Кривошеїної Олени Петрівни, а також витребування у експерта-криміналіста ТзОВ «Київська незалежна судово-експертна установа» Кривошеїної Олени Петрівни: таблиць, матеріалів експертних експериментів, які мають зберігатись у наглядовому експертному провадженні, на підставі яких складено висновок експерта за результати проведення почеркознавчої експертизи від 30.10.2019 №288; належним чином завіреної копії свідоцтва на підтвердження кваліфікації судового експерта, з чинним строком дії на момент проведення дослідження та ухвалив викликати в судове засідання експерта ТзОВ «Київська незалежна судово-експертна установа» Кривошеїну Олену Петрівну та відповідно відклав підготовче засідання на 20.01.2020. При цьому, суд зобов`язав експерта мати при собі документи, що посвідчують особу та наявність кваліфікації судового експерта станом на момент складання висновку №2887 від 30.10.2019.

13.01.2020 до канцелярії Господарського суду міста Києва від ТзОВ «Київська незалежна судово-експертна установа» надійшов лист, з якого вбачається, що експерт Кривошеїна Олена Петрівна не зможе з`явитися на виклик суду 20.01.2020 у зв`язку із значним поточним навантаженням з проведення судових експертиз і експертних досліджень.

Крім того, щодо кваліфікації експерта директор ТзОВ «Київська незалежна судово-експертна установа» повідомив суд, що виконання судової почеркознавчої експертизи було доручено експерту Кривошеїній Олені Петрівні, яка має вищу юридичну освіту, кваліфікацію юриста, експерта-криміналіста з правом проведення криміналістичних видів судових експертиз та стаж експертної роботи з 1993 року. Водночас, експертна установа посилається на те, що скасування та визнання недійсним свідоцтва експерта не позбавляє останнього кваліфікації.

У підготовчому засіданні 20.01.2020 судом встановлено, що на підтвердження наявності у Кривошеїної Олени Петрівни кваліфікації судового експерта до матеріалів справи ТзОВ «Київська незалежна судово-експертна установа» надано копію диплому серії УВ №586403 від 26.02.1993 про присвоєння кваліфікації «юрист, експерт-криміналіст», а також свідоцтва № 475 від 06.10.2008, виданого на підставі рішення Експертно-кваліфікаційної комісії Міністерства внутрішніх справ України, про підтвердження кваліфікації судового експерта з правом проведення дактилоскопічної, трасологічної, балістичної, почеркознавчої, портретної експертиз, експертизи холодної зброї та технічної експертизи документів. Водночас, строк дії вказаного свідоцтва - до 31.12.2013. Будь-які інші документи на підтвердження кваліфікації у Кривошеїної Олени Петрівни в матеріалах справи № 910/7995/19 відсутні.

У зв`язку із встановленим, Господарський суд міста Києва ухвалою від 20.01.2020 призначив у справі № 910/7995/19 повторну судову експертизу, проведення якої доручив Київському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.

Північний апеляційний господарський суд постановою від 14.04.2020 ухвалу Господарського суду міста Києва від 20.01.2020 у справі №910/7995/19 залишив без змін.

09.07.2020 до Господарського суду міста Києва від Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України надійшли матеріали справи №910/7995/19 та лист від 30.06.2020 разом з висновком експерта за результатами проведення повторної судово-почеркознавчої експертизи №4045/4046/20-32/16459/20-32 від 30.06.2020.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 14.07.2020 поновив провадження у справі №910/7995/19 та призначив підготовче засідання на 17.08.2020.

17.08.2020 від позивача надійшло клопотання, в якому ТзОВ «Об`єднані інформаційні системи Україна» просить відхилити висновок Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України №4045/4046/20-32/16459/20-32 від 30.06.2020 та призначити у справі №910/7995/19 судову експертизу, проведення якої доручити Харківському науково-дослідному інституту судових експертиз імені М.С. Бокаріуса.

У підготовчому засіданні 17.08.2020 суд, заслухавши пояснення представників сторін, керуючись ст. 107 ГПК України, не виходячи до нарадчої кімнати, ухвалив відхилити клопотання позивача про призначення у справі судової експертизи з підстав необґрунтованості.

Також, у підготовчому засіданні 17.08.2020 представниками позивача подано до матеріалів справи заяву про припинення повноважень у адвоката Рибінцева С.С. на представництво інтересів ТзОВ «Об`єднані інформаційні системи Україна», клопотання про відкладення розгляду справи, яке мотивоване необхідністю ознайомитись із матеріалами справи новим представникам позивача, а також клопотання про виклик в якості свідків Бутусова Олександра Миколайовича та Кільчицького Євгена Васильовича .

Дослідивши матеріали справи, суд, не виходячи до нарадчої кімнати, ухвалив відхилити клопотання про виклик свідків, оскільки Бутусов Олександр Миколайович та Кільчицький Євген Васильович вже були присутні у підготовчому засіданні 19.09.2019 та надавали пояснення щодо підписання ними оспорюваної угоди.

Представниками позивача також заявлено усні клопотання про виклик у судове засідання судового експерта Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України для надання пояснень щодо висновку №4045/4046/20-32/16459/20-32 від 30.06.2020 та клопотання про оголошення у судовому засіданні перерви для підготовки заяви про відвід судді від розгляду справи, у зв`язку із незгодою із процесуальними діями судді.

Заслухавши пояснення учасників справи, суд відмовив у задоволенні усних клопотань.

За наслідками підготовчого засідання, суд 17.08.2020 закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 28.09.2020.

21.08.2020 через відділ діловодства суду від ТзОВ «Об`єднані інформаційні системи Україна» надійшла заява про відвід судді Бондарчук В.В. від розгляду справи №910/7995/19.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 02.09.2020 у задоволенні заяви ТзОВ «Об`єднані інформаційні системи Україна» про відвід судді Бондарчук В.В. від розгляду справи № 910/7995/19 відмовив та передав заяву про відвід судді Бондарчук В.В. від розгляду справи № 910/7995/19 для визначення судді в порядку, встановленому ч. 1 ст. 32 ГПК України.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.09.2020 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Об`єднані інформаційні системи Україна» про відвід судді у справі №910/7995/19 передано для розгляду судді Приходько І.В.

Господарський суд міста Києва (суддя Приходько І.В.) ухвалою від 09.09.2020 відмовив у задоволенні заяви ТзОВ «Об`єднані інформаційні системи Україна» про відвід судді Бондарчук В.В. від розгляду справи №910/7995/19.

22.09.2020 через відділ діловодства суду від позивача надійшло клопотання про долучення додаткових доказів по справі.

У судовому засіданні 28.09.2020 суд задовольнив клопотання позивача про долучення додаткових доказів по справі на підставі ч. 1 ст. 207 ГПК України.

Суд оголосив в судовому засіданні перерву до 26.10.2020.

21.10.2020 через відділ діловодства суду від відповідача надійшло клопотання про долучення додаткових доказів по справі разом із заявою про поновлення строку на подання доказів у справі.

26.10.2020 у судовому засіданні суд задовольнив клопотання відповідача про долучення додаткових доказів по справі на підставі ч. 1 ст. 207 ГПК України.

У судове засідання з`явилися представники сторін. Зокрема, представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, представник відповідача проти задоволення позову заперечував з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

01.08.2017 між Приватним акціонерним товариством «Український інститут із проектування і розвитку інформаційно-комунікаційної інфраструктури "Діпрозв`язок"» (далі - орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Об`єднані інформаційні системи Україна» (далі - орендар) укладено договір оренди № 17-656, відповідно до якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування нежитлові приміщення за адресою: м. Київ, вул. Солом`янська, 3 загальною площею 360,70 кв.м., які перебувають у власності ПрАТ «Діпрозв`язок».

Цей договір набуває чинності з 01.08.2017, але не пізніше моменту його підписання та скріплення печатками обома сторонами та діє до 31.07.2018 включно, а в частині розрахунків, - до повного виконання (п. 11.1 договору).

У відповідності до п. 11.9. договору розірвання цього договору або внесення до нього змін чи доповнень допускаються виключно за згодою сторін, якщо інше не встановлено цим договором або чинним законодавством України.

Згідно п. 11.3. договору кожна з сторін має право виступити з ініціативою про дострокове розірвання договору не пізніше ніж за 2 календарних місяця до дати такого розірвання. В разі порушення строку повідомлення про дострокове розірвання або при достроковому розірванні договору за ініціативою орендаря протягом перших 6 (шість) місяців оренди, він сплачує неустойку в розмірі забезпечувального платежу.

Пунктом 11.13.3 договору встановлено, що дія договору припиняється достроково за згодою сторін або за рішенням суду.

Також, 01.08.2017 між сторонами підписано акт приймання-передачі (набуття) орендованого майна за договором оренди №17-656.

З матеріалів справи вбачається, що 30.06.2018 між ПрАТ «Український інститут із проектування і розвитку інформаційно-комунікаційної інфраструктури "Діпрозв`язок"» в особі т. в .о. директора Кільчицького Євгена Васильовича, який діяв на підставі наказу № 51/к від 19.06.2018 та ТзОВ «Об`єднані інформаційні системи Україна» в особі директора Бутусова Олександра Миколайовича, який діяв на підставі статуту підписано угоду про розірвання договору оренди №17-656 від 01.08.2017.

Відповідно до умов цієї угоди, сторони дійшли згоди про розірвання 30.06.2018 договору оренди №17-656 від 01.08.2017, шляхом підписання цієї угоди на підставі пунктів 11.9, п.п. 11.13.3 п. 11.3 Розділу 11 договору. Останній день дії договору 30.06.2018. Угода є невід`ємною частиною договору.

Отже, за твердженням позивача, директор ТзОВ «Об`єднані інформаційні системи Україна» Бутусов О.М. не підписував оспорювану угоду, разом з тим стверджує, якщо ця угода і була підписана директором позивача, то з перевищенням повноважень, як представника позивача, так і представника відповідача, крім того, порушено порядок її укладення, передбачений п. 11.3. договору оренди, що є підставами для визнання її недійсною.

Відповідач, в свою чергу, заперечує проти задоволення позову, посилаючись на те, що угода про розірвання договору оренди №17-656 підписана уповноваженими на це особами, а також у відповідності до норм чинного законодавства та умов договору оренди №17-656 від 01.08.2017.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з огляду на таке.

Статтею 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до вимог ст. 76, ст. 77 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Так, згідно ч. 1 та ч. 4 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів (ч. 7 ст. 179 Господарського кодексу України).

В силу положень ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 статті 627 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Приписами ст. 629 Цивільного кодексу України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ч. 1 ст. 202 Цивільного кодексу України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 статті 759 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 760 ЦК України, предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ).

Статтею 283 Господарського кодексу України встановлено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. У користування за договором оренди передається індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення (або цілісний майновий комплекс), що не втрачає у процесі використання своєї споживчої якості (неспоживна річ).

Відповідно до ч. 1 ст. 651 Цивільного кодексу України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до ст. 291 Господарського кодексу України одностороння відмова від договору оренди не допускається. Договір оренди припиняється у разі: закінчення строку, на який його було укладено; викупу (приватизації) об`єкта оренди; ліквідації суб`єкта господарювання-орендаря; загибелі (знищення) об`єкта оренди. Договір оренди може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний з підстав, передбачених Цивільним кодексом України для розірвання договору найму, в порядку, встановленому статтею 188 цього Кодексу. Правові наслідки припинення договору оренди визначаються відповідно до умов регулювання договору найму Цивільним кодексом України.

Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем укладено договір оренди № 17-656 від 01.08.2017, відповідно до якого відповідач передав, а позивач прийняв в строкове платне користування нежитлові приміщення за адресою: м. Київ, вул. Солом`янська, 3 загальною площею 360,70 кв.м., які перебувають у власності ПрАТ «Діпрозв`язок».

Цей договір набуває чинності з 01.08.2017, але не пізніше моменту його підписання та скріплення печатками обома сторонами та діє до 31.07.2018 включно, а в частині розрахунків, - до повного виконання (п. 11.1 договору).

Згідно п. 11.3. договору кожна зі сторін має право виступити з ініціативою про дострокове розірвання договору не пізніше ніж за 2 календарних місяця до дати такого розірвання. В разі порушення строку повідомлення про дострокове розірвання або при достроковому розірванні договору за ініціативою орендаря протягом перших 6 (шість) місяців оренди, він сплачує неустойку в розмірі забезпечувального платежу.

Судом встановлено, що 30.06.2018 між ПрАТ «Український інститут із проектування і розвитку інформаційно-комунікаційної інфраструктури "Діпрозв`язок"» в особі т. в .о. директора Кільчицького Євгена Васильовича, який діяв на підставі наказу № 51/к від 19.06.2018 та ТзОВ «Об`єднані інформаційні системи Україна» в особі директора Бутусова Олександра Миколайовича, який діяв на підставі статуту, підписано угоду про розірвання договору оренди №17-656 ВІД 01.08.2017.

Водночас, позивач стверджує, що ця угода є недійсною, оскільки підписана з порушенням норм чинного законодавства та умов договору оренди № 17-656 від 01.08.2017, а також з перевищенням повноважень її представниками.

Отже, як на одну з підстав недійсності угоди про розірвання договору оренди №17-656 від 01.08.2017 позивач вказує на те, що директор ТзОВ «Об`єднані інформаційні системи Україна» Бутусов О.М. не підписував цієї угоди.

Так, Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз Міністерства юстиції України проведено судово-почеркознавчу експертизу № 4045/4046/20-32/16459/20-32 на виконання вимог ухвали Господарського суду міста Києва від 20.01.2020 у справі №910/7995/19.

Відповідно до висновків експертів підпис від імені Бутусова О.М. в графі «Орендар:» в угоді від 30.06.2018 про розірвання договору оренди № 17-656 від 01.08.2017, - виконано рукописним способом без попередньої технічної підготовки та застосування технічних засобів, а також виконаний без будь-якого впливу на виконання даного почеркового об`єкта якихось збиваючих факторів, як природного, так і штучного характеру.

Отже, з встановленого вбачається, що доводи ТзОВ «Об`єднані інформаційні системи Україна» щодо підписання угоди від 30.06.2018 про розірвання договору оренди від 01.08.2017 від імені позивача іншою особою спростовуються висновком експертів Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України, що є підставою вважати що оспорювана угода, підписана сторонами без підроблення підпису Бутусова О.М .

Щодо посилання позивача на п. 11.3. договору оренди № 17/656 від 01.08.2017 суд зазначає наступне.

Так, згідно п. 11.3. договору кожна зі сторін має право виступити з ініціативою про дострокове розірвання договору не пізніше ніж за 2 календарних місяця до дати такого розірвання. В разі порушення строку повідомлення про дострокове розірвання або при достроковому розірванні договору за ініціативою орендаря протягом перших 6 (шість) місяців оренди, він сплачує неустойку в розмірі забезпечувального платежу.

З наведеного пункту договору вбачається, що сторона, яка ініціює дострокове розірвання договору, повинна за два календарних місяці попередити іншу сторону, при цьому в разі порушення строку повідомлення про дострокове розірвання договору сторони погодили, що орендарем сплачується неустойка в розмірі забезпечувального платежу.

Щодо посилання позивача на підписання оспорюваної угоди представниками позивача та відповідача з перевищенням наданих їм повноважень, суд зазначає таке.

З матеріалів справи вбачається, що наказом № 678 від 31.10.2016 в редакції наказу № 334 від 06.06.2017 Головою Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України затверджено Статут Приватного акціонерного товариства «Український інститут із проектування і розвитку інформаційно-комунікаційної інфраструктури "Діпрозв`язок"» в новій редакції.

Відповідно до п. 9.1. статуту органами, що здійснюють управління товариством є: вищий орган товариства; одноосібний виконавчий орган (директор); ревізійна комісія; науково-технічна рада.

Згідно п. 9.2.1., 9.2.2. та 9.2.3. статуту вищим органом товариства є орган управління його корпоративними правами (єдиним акціонером) - Адміністрація Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України. Вищий орган товариства безпосередньо та без скликання загальних зборів акціонерів приймає рішення, віднесені до його компетенції, у формі наказу. До компетенції вищого органу товариства належить вирішення будь-яких питань діяльності товариства відповідно до вимог чинного законодавства.

У відповідності до п. 9.2.4. статуту, до виключної компетенції вищого органу товариства належить, в тому числі, затвердження умов цивільно-правових договорів, трудових договорів (контрактів), що укладатимуться з головами та членами органів управління товариством, встановлення розміру їх винагороди, обрання особи, яка уповноважується на підписання відповідних договорів (контрактів); прийняття рішень щодо продажу, списання, оренди відчуження, передачі в заставу тощо засобів виробництва, приміщень та інших матеріальних цінностей відповідно до вимог чинного законодавства і цього статуту.

Пунктом 9.3.9. статуту встановлено, що у період неможливості виконання директором своїх повноважень або за інших обставин вищий орган товариства в установленому порядку може призначити виконувача обов`язків директора. Виконувач обов`язків директора наділений такими самими повноваженнями, як директор.

20.02.2017 директором ПрАТ «Діпрозв`язок» затверджено посадову інструкцію першого заступника директора ПрАТ «Діпрозв`язок», відповідно до якої перший заступник директора може виконувати обов`язки директора ПрАТ «Діпрозв`язок» на період відсутності останнього (відрядження, відпустка, лікарняний тощо) за відповідним наказом директора.

Отже, в матеріалах справи міститься наказ №51 від 19.06.2018, підписаний директором ПрАТ «Український інститут із проектування і розвитку інформаційно-комунікаційної інфраструктури "Діпрозв`язок"» про тимчасове заміщення посади, яким призначено Кільчицького Євгена Васильовича , першого заступника директора ПрАТ «Діпрозв`язок», за його згодою, тимчасово виконуючим обов`язки директора ПрАТ «Діпрозв`язок» з 27.06.2018 по 11.07.2018 включно, на період щорічної основної відпустки директора ПрАТ «Діпрозв`язок».

Також, в матеріалах справи міститься наказ №147 від 19.06.2018, підписаний директором ПрАТ «Український інститут із проектування і розвитку інформаційно-комунікаційної інфраструктури "Діпрозв`язок"» про відбуття у щорічну відпустку директора ПрАТ «Діпрозв`язок» Ковальова П.І. на 14 календарних дні з 27.06.2018 по 11.07.2018.

Отже, наведене спростовує доводи позивача щодо перевищення Т.в.о. директора ПрАТ «Український інститут із проектування і розвитку інформаційно-комунікаційної інфраструктури "Діпрозв`язок"» Кільчицьким Є.В. своїх повноважень на укладення спірної угоди.

Разом з тим, судом встановлено, що 01.09.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Об`єднані інформаційні системи Україна» (далі - роботодавець) та Бутусовим Олександром Миколайовичем (далі - директор) укладено контракт з керівником підприємства, відповідно до якого роботодавець доручає директору здійснювати загальне керівництво товариством з дотриманням умов, передбачених цим контрактом.

Відповідно до п. 3.4.5. контракту директор без згоди роботодавця, засновника не має права заключати, розривати, вносити зміни та інше до договорів оренди, суборенди та інших договорів, що стосуються розміщення товариства в орендованих ним приміщеннях.

При цьому, відповідно до статуту ТзОВ «Об`єднані інформаційні системи Україна» органами управління та контролю товариства є: загальні збори учасників; директор; ревізійна комісія (п. 12.1. статуту).

Згідно п. 13.1. статуту вищим органом товариства є загальні збори учасників. Загальні збори учасників складаються з учасників, або призначених ними представників.

Пунктом 1.2. статуту визначено, що учасником товариства є Компанія АМГ Інтерлайн ЛТД.

Отже, з наведеного вбачається, що Бутусов О.М. , як директор ТзОВ «Об`єднані інформаційні системи Україна», обмежений у вчиненні правочинів без згоди роботодавця (Компанія АМГ Інтерлайн ЛТД), в тому числі, щодо розірвання договорів оренди, а тому внаслідок підписання спірної угоди, Бутусов О.М. перевищив надані йому повноваження, передбачені статутом товариства та контрактом з керівником підприємства від 01.09.2017.

Згідно ч. 1 ст. 202 Цивільного кодексу України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 203 Цивільного кодексу України встановлено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, зокрема:

- зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства;

- особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності;

- волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі;

- правочин має вчинятися у формі, встановленій законом;

- правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним;

- правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Відповідно до ст. 204 Цивільного кодексу України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно з ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

У відповідності до ст. 241 Цивільного кодексу України правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання. Наступне схвалення правочину особою, яку представляють, створює, змінює і припиняє цивільні права та обов`язки з моменту вчинення цього правочину.

З наведеного вище вбачається, що директор ТзОВ «Об`єднані інформаційні системи Україна» Бутусов О.М. , підписуючи спірну угоду, діяв з перевищенням наданих йому повноважень, оскільки матеріали справи не містять схвалення цього правочину позивачем.

Більше того, з матеріалів справи вбачається, що після підписання угоди про розірвання договору оренди № 17-656 від 01.08.2017, позивачем здійснювались орендні платежі на користь відповідача, що підтверджується платіжними дорученнями:

№ 100 від 05.06.2018 на суму 38 955,60 грн з призначенням платежу: оплата за оренду приміщень за червень 2018 згідно рах. №1207,

№ 145 від 10.08.2018 на суму 38 955,60 грн з призначенням платежу: оплата за оренду приміщень за липень 2018 згідно рах. №2551,

№148 від 13.08.2018 на суму 38 955,60 грн з призначенням платежу: оплата за оренду приміщень за серпень 2018 згідно рах. №3095,

№1 від 10.09.2018 на суму 38 955,60 грн з призначенням платежу: оплата за оренду приміщень за вересень 2018 згідно рах. №3216,

№7 від 03.10.2018 на суму 38 955,60 грн з призначенням платежу: оплата за оренду приміщень за жовтень 2018 згідно рах. №3457,

№ 4 від 02.11.2018 на суму 38 955,60 грн з призначенням платежу: оплата за оренду приміщень за листопад 2018 згідно рах. №3657,

№49 від 05.12.2018 на суму 38 955,60 грн з призначенням платежу: оплата за оренду приміщень за листопад 2018 згідно рах. №3839,

№56 від 28.12.2018 на суму 38 955,60 грн з призначенням платежу: оплата за оренду приміщень за січень 2019 згідно рах. №4149.

При цьому, відповідачем не надано суду будь-яких доказів на підтвердження неотримання орендних платежів ПрАТ «Український інститут із проектування і розвитку інформаційно-комунікаційної інфраструктури "Діпрозв`язок"» після укладення 30.06.2017 угоди про розірвання договору оренди №17-656 від 01.08.2017.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивачем, після підписання оспорюваної угоди директором - Бутусовим О.М. з перевищення наданих йому повноважень, не було вчинено дій на її схвалення (звільнення орендованих приміщень, підписання акту приймання-передачі приміщень), натомість позивач, навпаки, продовжував здійснювати орендні платежі, а відповідач, в свою чергу, їх приймав.

Таким чином, приймаючи до уваги встановлені обставини, заслухавши в судових засіданнях пояснення сторін, суд вважає позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Об`єднані інформаційні системи Україна» до Приватного акціонерного товариства «Український інститут із проектування і розвитку інформаційно-комунікаційної інфраструктури "Діпрозв`язок"» про визнання недійсною угоди б/н від 30.06.2018 про розірвання договору оренди № 17-656 від 01.08.2017 обґрунтованими, відповідно такими, що підлягають задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору та витрат на проведення судової експертизи відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 74, 76, 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 254 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Об`єднані інформаційні системи Україна» задовольнити.

Визнати недійсною угоду б/н від 30.06.2018 про розірвання договору оренди № 17-656 від 01.08.2017, укладену між Приватним акціонерним товариством «Український інститут із проектування і розвитку інформаційно-комунікаційної інфраструктури "Діпрозв`язок"» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Об`єднані інформаційні системи Україна» без застосування наслідків недійсності правочину.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Український інститут із проектування і розвитку інформаційно-комунікаційної інфраструктури "Діпрозв`язок"» (03110, місто Київ, вулиця Солом`янська, будинок 3; ідентифікаційний код 01168185) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Об`єднані інформаційні системи Україна» (03110, місто Київ, вулиця Солом`янська, будинок 3, офіс 104; ідентифікаційний код 41216508) судовий збір в розмірі 1 921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн 00 коп., витрати на проведення судової експертизи та повторної судової експертизи в розмірі 34 170 (тридцять чотири тисячі сто сімдесят) грн 88 коп.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів в порядку, передбаченому ст.ст. 253-259, з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено: 03.11.2020.

Суддя В.В. Бондарчук