ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2020 року

м. Київ

Справа № 905/1711/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

головуючий - Стратієнко Л.В.,

судді: Губенко Н.М., Кролевець О.А.,

обов`язки секретаря судового засідання за дорученням головуючого судді у судовій колегії здійснює помічник судді Гаврилюк П.Д.;

за участю представників:

позивача - Мегріш Є.Я.,

відповідача - 1 - Гальченка В.Я.,

- 2 - не з`явився,

- 3 - не з`явився,

- 4 - не з`явився,

- 5 - Дряхлова Є.О.,

- 6 - Авєріна В.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Акціонерного товариства "ДТЕК Західенерго",

на рішення Господарського суду Донецької області

(суддя - Матюхін В.І.)

від 10.02.2020

та постанову Східного апеляційного господарського суду

(головуючий - Медуниця О.Є., судді - Білецька А.М., Гребенюк Н.В.)

від 18.06.2020,

у справі за позовом Акціонерного товариства "ДТЕК Західенерго"

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Металургтранс",

2. Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля",

3. Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Добропіллявугілля",

4. Товариства з додатковою відповідальністю "Шахта "Білозерська",

5. Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпроенерго",

6. Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Східенерго",

про визнання правочину недійсним

В С Т А Н О В И В:

у вересні 2019 року АТ "ДТЕК Західенерго" звернулось до Господарського суду Донецької області з позовом до ТОВ "Металургтранс", ПрАТ "ДТЕК Павлоградвугілля", ТОВ "ДТЕК Добропіллявугілля", ТОВ ""Шахта "Білозерська", АТ "ДТЕК Дніпроенерго", ТОВ "ДТЕК Східенерго" про визнання недійсним багатостороннього договору щодо умов транспортного експедирування від 01.04.2017 з моменту його вчинення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оспорюваний у справі багатосторонній договір щодо умов транспортного експедирування від 01.04.2017 укладений з порушенням ч. 3 ст. 238 Цивільного кодексу України, оскільки підписаний зі сторони позивача і відповідачів 2, 3, 4, 5, 6 одним представником - Логуновим Орестом Миколайовичем .

Рішенням Господарського суду Донецької області від 10.02.2020, залишеним без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 18.06.2020, в задоволенні позову відмовлено.

Приймаючи рішення, господарські суди дійшли висновків, що позивачем належними та допустимими доказами не доведено існування підстав для визнання оспорюваного правочину недійсним. Повноваження Логунова Ореста Миколайовича були підтверджені відповідними довіреностями, а позивачем не доведено порушень його прав та інтересів вчиненням оспорюваного правочину.

У липні 2020 року АТ "ДТЕК Західенерго" подало касаційну скаргу, в якій просить скасувати вказані рішення і прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Підставами для скасування судових рішень позивач зазначає неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права судами першої та апеляційної інстанції. Зазначає, що висновок Верховного Суду щодо питання застосування частини 3 статті 238 Цивільного кодексу України у подібних правовідносинах відсутній.

У відзиві на касаційну скаргу відповідач-1 вважає постанову апеляційного суду та рішення місцевого суду законними та обґрунтованими, просить залишити їх без змін. Зазначає, що при укладенні оспорюваного багатостороннього договору не було порушено частину 3 статті 238 Цивільного кодексу України, договір був укладений для організації спільних перевезень вугільної продукції для підприємств групи ДТЕК («клієнтів» за договором), тобто, основною його метою є задоволення потреб цих підприємств у послугах транспортно-експедиторського обслуговування з перевезення вантажів (вугілля). Уклавши багатосторонній договір, підприємства групи ДТЕК отримали гарантію забезпечення їх певним обсягом вагоноперевезень у плановому періоді, у зв`язку з чим, оперативно розподіляли вагони між собою, в залежності від виробничої необхідності.

Також у відзиві ТОВ "Металургтранс" просить стягнути зі скаржника 15 000,00 грн витрат на правничу допомогу у судді касаційної інстанції.

Під час касаційного розгляду справи АТ "ДТЕК Західенерго" подало клопотання про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду, у зв`язку з тим, що справа № 905/1711/19 містить виключну правову проблему. У клопотанні АТ "ДТЕК Західенерго" стверджує, що існує потреба у формуванні єдиної правозастосовчої практики стосовно визначення єдиного підходу до застосування ч. 3 ст. 238 ЦК України до правовідносин в яких один представник вчиняє правочин одночасно від імені декількох осіб.

Відповідно до ч. 5 ст. 302 ГПК України суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії або палати, має право передати справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду, якщо дійде висновку, що справа містить виключну правову проблему і така передача необхідна для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики.

За змістом наведеної норми права, для передачі справи на розгляд до Великої Палати Верховного Суду необхідна наявність виключної правової проблеми з врахуванням кількісного та якісного показників. Тобто, правова проблема наявна не в одній конкретній справі, а у невизначеній кількості справ, які або вже існують, або можуть виникнути з врахуванням правового питання, щодо якого постає проблема невизначеності; існують обставини, з яких вбачається, що відсутня стала судова практика у відповідних питаннях, поставлені правові питання не визначені на нормативному рівні, відсутні процесуальні механізми вирішення такого питання тощо; як вирішення цієї проблеми вплине на забезпечення сталого розвитку права та формування єдиної правозастосовної практики.

З точки зору якісного критерію про виключність правової проблеми можуть свідчити такі обставини: з касаційної скарги вбачається, що судами були допущені істотні порушення норм процесуального права, які унеможливили розгляд справи з дотриманням вимог справедливого судового розгляду; судами була допущена явна й груба помилка у застосуванні норм процесуального права, в тому числі свавільне розпорядження повноваженнями, й перегляд справи Великою Палатою Верховного Суду потрібен з метою унеможливлення її повторення у подальшій судовій діяльності; норми матеріального чи процесуального права були застосовані судами першої чи апеляційної інстанцій таким чином, що постає питання щодо дотримання принципу пропорційності, тобто забезпечення належного балансу між приватними та публічними інтересами; наявні колізії в нормах матеріального права, що викликає необхідність у застосуванні аналогії закону чи права, або постає питання щодо дотримання принципу верховенства права.

При цьому справа буде мати принципове значення, якщо йдеться про правове питання, яке потребує пояснення і зустрічається у невизначеній кількості справ у разі, якщо надана на нього відповідь піддається сумніву або якщо існують різні відмінні позиції і це питання ще не вирішувалося вищою судовою інстанцією, а також необхідне тлумачення щодо застосування нових законів. Разом з тим не є виключною правовою проблемою правове питання, відповідь на яке є настільки ясною і чіткою, що вона може бути знайдена без будь-яких проблем.

Вирішуючи питання щодо наявності чи відсутності підстав для передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду, відповідно до положень частини 5 статті 302 ГПК України, суд, керуючись внутрішнім переконанням, у кожному конкретному випадку, з урахуванням порушеного питання оцінює обґрунтованість доводів заявника щодо існування проблеми у застосуванні відповідної норми права, а також оцінює, чи необхідна така передача для формування єдиної правозастосовчої практики та забезпечення розвитку права. При цьому наявність виключної правової проблеми надає касаційному суду право та, відповідно, не покладає на нього обов`язку передати справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Колегія суддів не вбачає, що правова оцінка застосування ч. 3 ст. 238 ЦК України до правовідносин в яких один представник вчиняє правочин одночасно від імені декількох осіб вплине на формування єдиної правозастосовчої практики, а правові питання, що виникли при вирішенні спору у справі будуть мати принципове значення у забезпеченні сталого розвитку права. Доводи, наведені АТ "ДТЕК Західенерго" у згаданому клопотанні, не містять належного обґрунтування існування правової проблеми у цій справі саме у правозастосуванні відповідних норми права, не обґрунтована наявність виключної правової проблеми з врахуванням кількісного та якісного показників.

Оскільки АТ "ДТЕК Західенерго" не доведено існування виключної правової проблеми, у зв`язку з якою необхідно передати справу до Великої Палати Верховного Суду, Верховний Суд відмовляє у задоволенні цього клопотання.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, встановивши наявність зазначеної у касаційній скарзі підстави касаційного оскарження судових рішень (п. 3 ч. 2 ст. 287 ГПК України), дослідивши наведені у касаційній скарзі доводи і перевіривши матеріали справи, Верховний Суд вважає, що касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення з таких підстав.

Як встановлено господарськими судами, 30.06.2016 між ТОВ "Металургтранс" в особі генерального директора Голуба С.В., який діяв на підставі статуту (експедитор) та ПАТ "ДТЕК Західенерго" в особі представника Логунова О.М., який діяв на підставі довіреності №3 від 18.01.2016 (клієнт) був укладений договір транспортного експедирування №69ТЕО/16.

Відповідного до п. 1.1 розділу 1 "Предмет договору" експедитор здійснює транспортно-експедиторське обслуговування клієнта, в рамках якого експедитор надає клієнту за плату транспортно-експедиторські послуги з організації перевезення вантажів клієнта в залізничному рухомому складі, а клієнт сплачує та приймає надані експедитором послуги на умовах цього договору.

Вказаний договір набирає чинності з моменту підписання уповноваженими представниками сторін і діє до 31.12.2017, а в частині проведення розрахунків - до їх повного виконання (п. 8.1 договору в редакції додаткової угоди № 2 від 04.10.2016 до договору №69ТЕО/16 від 30.06.2016).

Договір вважається пролонгованим на кожний наступний календарний рік, якщо будь-яка із сторін не заявить намір про його розірвання протягом 30 робочих днів до закінчення терміну його дії (п. 8.1 договору).

01.04.2017 між ТОВ "Металургтранс" в особі генерального директора Голуба С.В., що діяв на підставі статуту (експедитор) з однієї сторони, та клієнтами: ПрАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" в особі Логунова Ореста Миколайовича, який діяв на підставі довіреності №ББУ/ПУ450/ББ/16 від 13.12.2016, ТОВ "ДТЕК Добропіллявугілля" в особі Логунова Ореста Миколайовича, який діяв на підставі довіреності №ББУ/ДУ142/ББ/16 від 13.12.2016, ТзДВ "Шахта "Білозерська" в особі Логунова Ореста Миколайовича, який діяв на підставі довіреності №ББУ/ОДО81/ББ/16 від 13.12.2016, ПАТ "ДТЕК Дніпроенерго" в особі Логунова Ореста Миколайовича, який діяв на підставі довіреності №34 від 24.01.2017, ТОВ "ДТЕК Східенерго" в особі Логунова Ореста Миколайовича, який діяв на підставі довіреності №29 від 25.01.2017, ПАТ "ДТЕК Західенерго" в особі Логунова Ореста Миколайовича, який діяв на підставі довіреності №24 від 31.01.2017 з іншої сторони, що надалі іменовані "клієнт", або "клієнти", 01.04.2017 був укладений багатосторонній договір щодо умов транспортного експедирування.

Відповідно до п. 1 вказаного багатостороннього договору, сторони домовились про додаткове врегулювання деяких питань взаємодії при виконанні умов договорів, предметом яких є надання експедитором послуг транспортно-експедиторського обслуговування з перевезення вантажів, а саме:

- № 50 ТЕО/14/14-15/62-4 від 25.04.2014, який укладено між ТОВ "Металургтранс" та ПрАТ "ДТЕК Павлоградвугілля";

- № 55ТЕО/15 від 12.06.2015, який укладено між ТОВ "Металургтранс" та ТОВ "ДТЕК Добропіллявугілля";

- № 61ТЕО/15 від 30.06.2015, який укладено між ТОВ "Металургтранс" та ТДВ "Шахта "Білозерська";

- № 137ТЕО/14 від 04.11.2014, який укладено між ТОВ "Металургтранс" та ПАТ "ДТЕК Дніпроенерго";

- № 70ТЕО/16 від 30.06.2016, який укладено між ТОВ "Металургтранс" та ТОВ "ДТЕК Східенерго";

- № 69ТЕО/16 від 30.06.2016, який укладено між ТОВ "Металургтранс" та ПАТ "ДТЕК Західенерго".

Сторони погодились, що цей договір є невід`ємною частиною договорів, зазначених у цьому пункті. У всьому іншому, що не передбачено цим договором, сторони керуються умовами договорів, зазначених у цьому пункті.

Згідно з п. 2 багатостороннього договору, клієнти зобов`язуються надавати експедитору заявки на перевезення на наступний календарний місяць, в якому надаються послуги та освоювати вагони (завантажити та пред`явити залізниці для перевезення), що надані експедитором для здійснення погодженої сторонами кількості вагоноперевезень. Експедитор зобов`язується згідно з заявками клієнтів, узгодженими експедитором, забезпечити клієнтів необхідною кількістю вагонів для здійснення погодженої сторонами кількості вагоноперевезень.

Від імені експедитора багатосторонній договір підписано генеральним директором ТОВ «Металургтранс» - Голубом Сергієм Всеволодовичом на підставі статуту.

Від імені клієнтів (підприємств групи ДТЕК) багатосторонній договір підписав Логунов Орест Михайлович на підставі довіреностей.

Як встановлено судами, клієнти видавали представнику Логунову О. М. довіреності на укладення правочинів від їх імені, зокрема, договорів та додаткових угод про надання всіх видів робіт та послуг, пов`язаних з організацією забезпечення постачання вугільної продукції та організації перевезення вантажів залізничним транспортом.

До матеріалів справи надано:

- довіреність ПАТ «ДТЕК «Західенерго» №24 від 31.01.2017, якою Логунова О.М. уповноважено від імені та в інтересах товариства вчиняти правочини (укладати та підписувати договори, угоди, додаткові угоди тощо) на надання усіх видів робіт на послуг, пов`язаних з організацією та забезпеченням постачання вугільної продукції, за умови, що сума зазначених правочинів не перевищує 1000000 євро; погоджувати умови, підписувати та подавати всі необхідні документи, пов`язані з укладенням, зміною, виконанням та розірванням вказаних правочинів;

- довіреність №ББУ/ПУ450/ББ/16 від 13.12.2016 ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» про уповноваження Логунова О.М. здійснювати дії, пов`язані з організацією перевезення вантажів залізничним транспортом, зокрема, вчиняти від імені товариства правочини (укладати та підписувати договори, угоди, додаткові угоди, всі інші види договірної документації, необхідної для укладання та виконання договорів) на надання всіх видів робіт і послуг;

- довіреність ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» №ББУ/ДУ142/ББ/16 від 13.12.2016 про уповноваження Логунова О.М. здійснювати дії, пов`язані з організацією перевезення вантажів залізничним транспортом, зокрема, вчиняти від імені товариства правочини (укладати та підписувати договори, угоди, додаткові угоди, всі інші види договірної документації, необхідної для укладання та виконання договорів) на надання всіх видів робіт і послуг;

- довіреність ТОВ «ДТЕК Східенерго» №29 від 25.01.2017 про уповноваження Логунова О.М. здійснювати дії, пов`язані з організацією перевезення вантажів залізничним транспортом, зокрема, вчиняти від імені товариства правочини (укладати та підписувати договори, угоди, додаткові угоди, всі інші види договірної документації, необхідної для укладання та виконання договорів) на надання всіх видів робіт і послуг.

Вказані довіреності були дійсні на час укладення оспорюваного багатостороннього договору від 01.04.2017.

ПАТ "ДТЕК Дніпроенерго", ПрАТ "ДТЕК Павлоградвугілля", ТОВ "ДТЕК Добропіллявугілля", ДТЕК "Східенерго", ПАТ "ДТЕК Західенерго" не заперечували наявність у Логунова О.М. повноважень на підписання від імені товариств договорів, що пов`язані з організацією забезпечення перевезення вугільної продукції залізничним транспортом.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Способи захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють як закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, як вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в статті 16 ЦК України.

Згідно зі ст. 16 ЦК України визнання правочину недійсним є одним з передбачених законом способів захисту цивільних прав та інтересів осіб, а загальні вимоги щодо недійсності правочину передбачені статтею 215 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Статтею 203 ЦК України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

За результатами розгляду такого спору вирішується питання про спростування презумпції правомірності правочину й має бути встановлено не лише наявність підстав недійсності правочину, передбачених законом, але й визначено, чи було порушене цивільне право особи, за захистом якого позивач звернувся до суду, яке саме право порушене, в чому полягає його порушення, оскільки залежно від цього визначається необхідний спосіб захисту порушеного права, якщо таке порушення відбулось.

Звертаючись до суду з позовом у цій справі, позивач - АТ «ДТЕК Західенерго» наполягав на тому, що представник Логунов О.М. , укладаючи оспорюваний багатосторонній договір від 01.04.2017, порушив приписи ч. 3 ст. 238 Цивільного кодексу України, оскільки діяв одночасно від шести осіб, що є підставою для визнання цього договору недійсним.

Відповідно до ч. ч. 1, 5 ст.12 Цивільного кодексу України, особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Якщо законом встановлені правові наслідки недобросовісного або нерозумного здійснення особою свого права, вважається, що поведінка особи є добросовісною та розумною, якщо інше не встановлено судом.

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст.13 Цивільного кодексу України, цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

В статті 237 Цивільного кодексу України визначено, що представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє.

Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 3 ст. 238 Цивільного кодексу України, представник не може вчиняти правочин від імені особи, яку він представляє, у своїх інтересах або в інтересах іншої особи, представником якої він одночасно є, за винятком комерційного представництва, а також щодо інших осіб, встановлених законом.

Правочин, вчинений представником, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє (ст. 239 Цивільного кодексу України).

З багатостороннього договору від 01.04.2017 вбачається, що його укладено з однієї сторони першим відповідачем як експедитором та з іншої сторони шістьма підприємствами як клієнтами.

Від імені експедитора багатосторонній договір підписано генеральним директором ТОВ «Металургтранс» - Голубом Сергієм Всеволодовичом на підставі статуту. Від імені клієнтів договір підписав Логунов Орест Михайлович на підставі довіреностей, виданих ПАТ "ДТЕК Дніпроенерго", ПрАТ "ДТЕК Павлоградвугілля", ТОВ "ДТЕК Добропіллявугілля", ДТЕК "Східенерго", ПАТ "ДТЕК Західенерго", ТзДВ «Шахта Білозерська». Договір був скріплений печатками підприємств.

Предметом багатостороннього договору є додаткове врегулювання питань взаємодії клієнтів між собою та з експедитором при виконанні договорів транспортного експедирування, які попередньо були укладені експедитором окремо з кожним клієнтом - ПрАТ "ДТЕК Павлоградвугілля", ТОВ "ДТЕК Добропіллявугілля", ТзДВ "Шахта "Білозерська", ПАТ "ДТЕК Дніпроенерго", ДТЕК "Східенерго", ПАТ "ДТЕК Західенерго".

З аналізу умов договору суди встановили, що клієнти зобов`язалися надавати експедитору - ТОВ «Металургтранс» загальну місячну заявку на здійснення перевезень у кількості не менше, ніж 12 000 вагоноперевезень, а експедитор зобов`язався забезпечити клієнтів необхідною кількістю вагонів для здійснення погодженої сторонами кількості вагоноперевезень.

Отже, метою укладення договору для клієнтів було задоволення їх потреб у послугах транспортно-експедиторського обслуговування з перевезення вантажів (вугілля), отримання від експедитора певної кількості вагонів для перевезення вантажів залізницею.

Інтереси клієнтів у цьому випадку співпадали, оскільки були обумовлені необхідністю взаємної координації дій стосовно замовлених ними послуг з перевезення вугілля. Клієнти за багатостороннім договором набули однакові права та обов`язки.

Факт виконання клієнтами умов багатостороннього договору від 01.04.2017 підтверджується рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 18.07.2018 у справі №904/778/18, яким задоволено позов ТОВ «Металургтранс» до ПрАТ "ДТЕК Павлоградвугілля", ПАТ "ДТЕК Західенерго", ТОВ "ДТЕК Східенерго", ПАТ "ДТЕК Дніпроенерго", треті особи: ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля», ТзДВ «Шахта Білозерська» про стягнення заборгованості в розмірі 14 323 385, 86 грн за неналежне виконання зобов`язань за багатостороннім договором щодо умов транспортного експедирування від 01.04.2017, яким позов було задоволено.

Вказане рішення залишено без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 20.12.2018 та постановою Верховного Суду від 06.02.2019.

У справі №904/778/18 встановлено, що відповідачі, виконуючи багатосторонній договір від 01.04.2017, вчиняли дії з подання спільних заявок на перевезення, тобто, координували свої дії при замовленні у експедитора послуг з перевезення вантажу, виходячи з потреб кожного підприємства у таких послугах.

Колегія суддів Касаційного господарського суду погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що умови спірного договору та спосіб виконання його сторонами (скоординовано) свідчить про те, що клієнти уклали його з метою координації спільних дій при одержанні послуг від експедитора.

Для реалізації спільних інтересів клієнти виступають спільно однією стороною договору, з іншого боку виступає експедитор.

З аналізу викладеного необхідно зазначити, що у спірних правовідносинах договір укладений в інтересах всіх шести клієнтів, з метою координації їх дій при користуванні залізничними вагонами та одержанні послуг експедитора.

Отже, для реалізації спільних інтересів клієнти є однією стороною договору яка замовляє послуги, з іншого боку виступає експедитор які такі послуги надає, а тому, незважаючи на наявність у назві договору слова «багатосторонній», оспорюваний договір за своєю правовою природою є двостороннім договором відповідно до визначення, що міститься у ч. 2 ст. 626 Цивільного кодексу України, сторонами якого є експедитор і клієнт з множинністю зі сторони останнього.

Позивач зазначених висновків не спростував та не довів суду наявності порушення його інтересів укладенням оспорюваного договору.

З огляду на наведене та враховуючи, що мета, інтереси та обов`язки у всіх клієнтів за багатостороннім договором були однакові, не суперечили один одному, судова колегія приходить до висновку, що підписання договору від імені «Клієнтів» (шести осіб) одним представником - Логуновим О.М. не свідчить про те, що він діяв недобросовісно чи зловживав своїми повноваженнями на користь однієї з цих осіб.

Враховуючи, що багатосторонній договір щодо умов транспортного експедирування від 01.04.2017 підписано від імені експедитора та клієнтів різними особами (кожна сторона мала свого представника), а позивачем не доведено, що підписання вказаного договору від імені клієнтів одним представником суперечило їх інтересам чи було спрямовано на реалізацію інтересів однієї особи, судова колегія приходить до висновку про відсутність порушення ч. 3 ст. 238 Цивільного кодексу України при укладенні оспорюваного правочину.

З огляду на вищевикладене, суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку про відмову в задоволенні позову.

За таких обставин постанова суду апеляційної інстанції та рішення першої інстанції прийняті з додержанням вимог матеріального та процесуального права, підстав для їх зміни чи скасування немає.

Питання про судові витрати відповідача-1 (ТОВ «Металургтранс») на професійну правничу допомогу для забезпечення передбаченого ч. 5 ст. 126 ГПК України права іншої сторони на подання клопотання про зменшення витрат на оплату правової допомоги адвоката буде вирішено в порядку ст. 244 ГПК України.

Витрати зі сплати судового збору, з огляду на те, що касаційна скарга задоволенню не підлягає, згідно з ст. 129 ГПК України, покладаються на скаржника.

Керуючись ст. ст. 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 ГПК України, Верховний Суд

П О С Т А Н О В И В :

касаційну скаргу Акціонерного товариства "ДТЕК Західенерго" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Донецької області від 10.02.2020 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 18.06.2020 у справі за № 905/1711/19 - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий Л. Стратієнко

Судді Н. Губенко

О. Кролевець