ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" листопада 2020 р. Справа№ 910/5434/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Алданової С.О.

суддів: Зубець Л.П.

Мартюк А.І.

при секретарі судового засідання Позюбан А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Южно-українська атомна електрична станція" на рішення Господарського суду міста Києва від 06.08.2020

у справі № 910/5434/20 (суддя Головіної К. І.)

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Стандарт-Днепр"

до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Южно-українська атомна електрична станція"

про стягнення 670 028, 40 грн

за участю представників учасників справи згідно протоколу судового засідання

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Стандарт-Днепр" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Южно-українська атомна електрична станція" про стягнення заборгованості в сумі 670 028, 40 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем договірних зобов`язань згідно договору поставки від 02.12.2019 №53-123-01-19-05974 в частині оплати вартості поставленого товару.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 06.08.2020 у справі № 910/5434/20 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Стандарт-Днепр" до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Южно-українська атомна електрична станція" про стягнення заборгованості у сумі 670 028, 40 грн задоволено.

Стягнуто з ДП "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Южно-українська атомна електрична станція" на користь ТОВ "Стандарт-Днепр" основний борг у сумі 670 028, 40 грн, судовий збір у сумі 10 050, 43 грн.

Приймаючи рішення у даній справі, місцевий господарський суд, встановивши наявність заборгованості відповідача за договором поставки, керуючись приписами ст. ст. 525, 655, 692 ЦК України, ст. ст. 193, 218, 265 ГК України, дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ДП "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Южно-українська атомна електрична станція" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 06.08.2020 у справі № 910/5434/20 та ухвалити нове, яким позовні вимоги залишити без задоволення.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що оскаржуване рішення прийнято з порушенням норм матеріального і процесуального права. Так, апелянт стверджує, що судом безпідставно не було прийнято до уваги те, що в період дії договору введено карантин, який у відповідності до ст. 14 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» віднесено до форс-мажорних обставин. Крім того, апелянт зазначає, що спір у даній справі вирішено судом з порушенням правил територіальної підсудності, оскільки місцем виконання правочину є місто Южноукраїнськ, Миколаївської області.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.09.2020 року, справу № 910/5434/20 передано на розгляд колегії суддів у складі: Алданова С.О.( головуючий ), Мартюк А.І., Зубець Л.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.09.2020 у справі № 910/5434/20 поновлено Державному підприємству "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Южно-українська атомна електрична станція" пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення суду, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою відповідача на рішення Господарського суду міста Києва від 06.08.2020; запропоновано учасникам справи подати відзив, заперечення на апеляційну скаргу та інші заяви/клопотання та повідомлено строки на їх подання.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.09.2020 розгляд справи призначено на 02.11.2020.

Від ТОВ "Стандарт-Днепр" надійшли заперечення на апеляційну скаргу, в яких позивач просить рішення Господарського суду міста Києва від 06.08.2020 залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Заперечуючи проти доводів апелянта, позивач зазначає, що у відповідності до умов договору підтвердження факту невиконання боржником зобов`язань у зв`язку із настанням форс-мажорних обставин є сертифікат Торгово-промислової палати, який скаржником не надано. Щодо порушення територіальної підсудності позивач зазначає, що ст. 29 ГПК України надає позивачу право вибору між господарськими судами, яким підсудна справа. При цьому, позивачем в порядку ч. 1, ч. 2 ст. 27 ГПК України пред`явлено позов за місцезнаходженням відповідача.

19.10.2020 від ТОВ "Стандарт-Днепр" надійшло клопотання про розгляд справи без участі його представника, яке задоволено судом.

Беручи до уваги те, що позивач належним чином повідомлений про судовий розгляд справи судом апеляційної інстанції, а також з огляду на задоволення заявленого ним клопотання, судова колегія, з метою дотримання розумних строків вирішення спору судом, враховуючи те, що явка представників сторін судом обов`язковою не визнавалась, участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком учасників справи, дійшла висновку про можливість розгляду справи за відсутності представника позивача.

Представник відповідача в судовому засіданні 02.11.2020 підтримав вимоги своєї апеляційної скарги та просив її задовольнити, оскаржуване рішення скасувати, прийняти нове про відмову в задоволенні позовних вимог.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представника відповідача, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення апеляційної скарги в межах викладених скаржником доводів та вимог, виходячи з наступного.

02.12.2019 між ТОВ "Стандарт-Днепр" (постачальник за договором, позивач у справі) та ДП "НАЕК "Енергоатом" (покупець за договором, відповідач у справі) був укладений договір на постачання товару № 53-123-01-19-05974 (далі - договір), згідно умов якого постачальник зобов`язується передати покупцю, а покупець прийняти і оплатити товар у кількості, асортименті і цінах, зазначених у специфікації № 1 (п. 1.1).

Загальна вартість товару становить 720 240,00 грн. Оплата відбувається на протязі 45 робочих днів після постачання товару згідно специфікації № 1 та виконання постачальником умов п. 3.2, 5.1 договору (п. 2.2 договору).

Відповідно до п. 3.1 договору (з урахуванням внесених змін додатковою угодою № 1 від 13.12.2019) постачання здійснюється з моменту підписання додаткової угоди № 1 та до 15.12.2019 на умовах DDP (м. Южноукраїнськ, Южноукраїнське відділення ВП «Складське господарство», відповідно до Правил Інкотермс-2010, з обов`язковою присутністю представника постачальника).

Датою постачання є дата отримання товару на складі вантажоодержувача з відміткою в накладній на відвантаження товару (п. 3.3).

Приймання товару по кількості і якості здійснюється відповідно до Інструкцій П-6 «Про порядок приймання продукції по кількості» і П-7 «Про порядок приймання продукції по якості», СОУ НАЕК 038:2017 «Управління закупівлями продукції. Організація вхідного контролю продукції АЕС» (п. 5.1 договору).

Договір вступає в силу з моменту підписання обома сторонами та скріплення печаткою, та діє до 31.12.2020 р. (п. 12.1, 12.2).

На виконання умов договору позивачем здійснено поставку товару на загальну суму 670028,40 грн, що підтверджується долученою до матеріалів справи видатковою накладною № РН-0000401 від 13.12.2019.

В березні 2020 ТОВ "Стандарт-Днепр" звернулось до відповідача з претензією про необхідність перерахування суми боргу за отриманий ДП "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Южно-українська атомна електрична станція" товар згідно видаткової накладної № РН-0000401 від 13.12.2019.

Оскільки вимоги продавця не були виконані, ТОВ "Стандарт-Днепр" пред`явлено позов про стягнення з ДП "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Южно-українська атомна електрична станція" 670028,40 грн заборгованості за договором.

Цивільні зобов`язання виникають з підстав, передбачених ст. 11 ЦК України, зокрема з договорів та інших правочинів. Частиною 7 статті 179 ГК України передбачено, що господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

У відповідності до ст. 173 ГК України, яка кореспондується з приписами ст. 509 ЦК України, в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За приписами ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Із зазначеною нормою кореспондується й ч. 1 ст. 193 ГК України, відповідно до якої суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Як вже зазначалось у даній постанові, відповідачу згідно умов договору поставлено товар на загальну суму 670028,40 грн, що підтверджується видатковою накладною № РН-0000401 від 13.12.2019 (а.с. 12). Вказаний первинний бухгалтерський документ, зокрема, містить підпис уповноваженої особи, яка отримала товар та відбиток штемпеля ВП «Складське господарство» ДП «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом».

Відповідачем обставини отримання товару не заперечувались ані в суді першої інстанції, ані під час перегляду справи в апеляційному порядку.

Претензії щодо надання позивачем товару з порушенням умов п. п. 3.2, 5.1 договору в матеріалах справи відсутні.

Оскільки відповідач у встановлений договором строк за поставлений товар не розрахувався, належних і допустимих доказів в спростування обставин виконання договірних зобов`язань в повному обсязі відповідачем не надано, судова колегія погоджується з висновком місцевого господарського суду про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення основної заборгованості за договором в сумі 670028,40 грн.

Щодо посилання апелянта на наявність форс-мажорних обставин апеляційна інстанція зазначає наступне.

Так, сторонами в п. 7.1 договору узгоджено, що вони звільняються від відповідальності за повне або часткове невиконання своїх зобов`язань за цим договором унаслідок настання форс-мажорних обставин, а також дій органів законодавчої, виконавчої влади і підлеглих їм органів, що вступили в силу після укладення даного договору.

Форс-мажорні обставини визнаються тільки у випадку їх виникнення в період терміну дії даного договору. Про настання і припинення форс-мажорних обставин кожна сторона зобов`язана інформувати іншу сторону протягом 10 днів. Настання форс-мажорних обставин засвідчується сертифікатом органів, у компетенцію яких входять повноваження видавати сертифікати, що підтверджують настання подій непереробної сили (п. 7.2 договору).

Таким чином, виходячи із змісту вказаних умов сторонами узгоджено можливість звільнення боржника саме від відповідальності за порушення договірних зобов`язань, а не від виконання зобов`язань взагалі.

Поряд з цим, судова колегія вважає за необхідне звернути увагу на те, що у відповідності до приписів цивільного та господарського законодавства є неприпустимим відмова в односторонньому порядку від виконання договірних зобов`язань, тим більше у випадку належного виконання іншою стороною свого обов`язку, зокрема, з поставки товару.

В контексті вищенаведеного, відхиляються як безпідставні аргументи відповідача про те, що наявність карантину, впровадженого Кабінетом Міністрів України згідно постанови № 211 від 11.03.2020, не потребує обов`язкового підтвердження лише сертифікатом Торгово-промислової палати України, оскільки предметом позову є вимога про стягнення основної заборгованості. Вимог про стягнення штрафних санкцій у даній справі не заявлено, а відтак встановлення наявності/відсутності форс-мажорних обставин як передумови для звільнення боржника від відповідальності, не підлягають з`ясуванню.

Посилання апелянта на наявність скрутного фінансового становища також не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного рішення, оскільки підприємництво здійснюється на основі, зокрема, комерційного розрахунку та власного комерційного ризику. А тому, відсутність у відповідача коштів для належного виконання договірних зобов`язань становить один із можливих ризиків підприємницької діяльності і не є незвичайною і не переборною обставиною в умовах ринкової економіки.

Аргументація апеляційної скарги про те, що спір розглянуто судом першої інстанції з порушенням територіальної підсудності визнається судовою колегією не обґрунтованою, оскільки позивачем пред`явлено позов за місцезнаходженням відповідача. Тоді як, в ст. 29 ГПК України визначено право, а не обов`язок позивача на застосування альтернативної підсудності вирішення спору господарським судом, зокрема, за місцем виконання договору.

З урахуванням вищенаведеного, порушення судом норм процесуального права апеляційним господарським судом не встановлено.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про прийняття оскаржуваного рішення з порушенням норм матеріального і процесуального права не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи Північним апеляційний господарським судом.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду вважає, що місцевим господарським судом належним чином досліджено обставини справи та надано цим обставинам відповідну правову оцінку, рішення Господарського суду міста Києва від 06.08.2020 у справі № 910/5434/20 відповідає фактичним обставинам справи, не суперечить чинному законодавству України, а тому передбачених законом підстав для зміни чи скасування оскаржуваного рішення в розумінні приписів ст. 277 ГПК України не вбачається. Скаржником не наведено переконливих аргументів у відповідності з нормами чинного законодавства, щодо спростування висновків суду першої інстанції.

Апеляційна скарга Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Южно-українська атомна електрична станція" на рішення Господарського суду міста Києва від 06.08.2020 підлягає залишенню без задоволення.

Судові витрати, в порядку ст. 129 ГПК України, покладаються на апелянта (відповідача у даній справі).

Керуючись ст. ст. 129, 269, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Южно-українська атомна електрична станція" на рішення Господарського суду міста Києва від 06.08.2020 у справі №910/5434/20 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 06.08.2020 у справі №910/5434/20 залишити без змін.

3. Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції, покласти на Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Южно-українська атомна електрична станція".

4. Справу №910/5434/20 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, що визначені в ч. 3 ст. 287 ГПК України.

Головуючий суддя С.О. Алданова

Судді Л.П. Зубець

А.І. Мартюк

Повний текст постанови складено 04.11.2020