РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

23.10.2020Справа № 910/7011/20

за позовом до проТовариства з обмеженою відповідальністю "ЗАХІД АГРОБІЗНЕС" Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРО-НВ" стягнення 543 184, 10 грн
Суддя Підченко Ю.О. Секретар судового засідання Лемішко Д.А.

Представники сторін:
від позивача:Стріла В.М. - представник за довіреністю;
від відповідача:Назаренко С.М. - представник за довіреністю.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Захід Агробізнес" (надалі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРО-НВ" (надалі - відповідач) про стягнення 543 184, 10 грн заборгованості за договором поставки №360-ЗЗР/ВВ-17 від 07.07.2017 розмір якої, виходячи з наданого позивачем розрахунку, включає в себе 116 700,00 грн ціни перерахунку вартості поставленого позивачем товару, здійснену з огляду різницю курсу гривні по відношенню до долару США станом на момент оплати товару відповідачем на підставі п. п. 2.3. та 3.2. договору (основного боргу), а також штрафні санкції, нараховані позивачем у зв`язку із порушенням відповідачем взятих на себе зобов`язань з оплати вартості товару відповідно до умов договору, а саме - пеню нараховану на підставі п. 7.2. Договору в загальній сумі 107 170,00 грн, неустойку, нараховану на підставі п. 7.5. Договору в загальній сумі 10 441, 74 грн та штраф, нарахований на підставі п. 7.7. Договору в загальній сумі 308 872, 36 грн.

Відповідно до ухвали Господарського суду міста Києва від 23.06.2020 відкрито провадження у справі № 910/7011/20, вирішено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 24.07.2020.

30.06.2020 та 09.07.2020 від позивача надійшли клопотання про призначення судового засідання в режимі відеоконференції у приміщенні будь-якого суду, що знаходиться в місті Рівне.

Згідно з ухвалами Господарського суду міста Києва від 01.07.2020 та від 24.07.2020 у задоволенні клопотань Товариства з обмеженою відповідальністю "Захід Агробізнес" про участь в судових засіданнях в режимі відеоконференції у справі № 910/7011/20 відмовлено.

09.07.2020 позивач звернувся до суду із заявою про проведення підготовчого судового засідання, призначеного на 24.07.2020 без участі його уповноваженого представника.

22.07.2020 до суду відповідачем через відділ автоматизованого документообігу суду, моніторингу виконання документів (канцелярія) надано відзив на позовну заяву, у якому відповідач зазначає, що перерахунок вартості поставленого позивачем товару, у зв`язку із різницею курсу гривні по відношенню до долару США станом на момент оплати товару відповідачем, який здійснений позивачем на підставі п. 2.3. та п. 3.2. договору є безпідставним, оскільки курс на момент оплати товару відповідачем є таким, що підлягає перерахунку лише в частині оплати, вчиненої відповідачем 28.09.2020, а натомість в момент оплат, які були здійснені 15.09.2020, 18.09.2020 та 21.09.2020 різниця курсу не підлягає обрахунку з огляду на те, що зміна курсу є такою що не перевищує на 3 % курсу, що закріплений сторонами специфікації, що суперечить умовам п. 3.2. договору та у зв`язку із зазначеним позивач вказує на те, що заявлені позивачем до стягнення суми штрафних санкцій є необґрунтованими. Також у даному відзиві містилося клопотання про поновлення строку для подачі відзиву.

Суд задовольнив заяву відповідача про поновлення строку на подання відзиву, про що вказано у відповідній ухвалі.

Відповідно до ухвали Господарського суду міста Києва від 24.07.2020 було відкладено підготовче судове засідання до 25.09.2020 та продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.09.2020 вирішено закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті на 23.10.2020.

19.10.2020 від позивача до суду надійшли письмові пояснення щодо перерахунку грошового еквіваленту з гривні у долари США.

У судовому засіданні 23.10.2020 відповідно до приписів ч. 1 ст. 240 ГПК України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

07.07.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Захід Агробізнес" (надалі за договором - Постачальник), та Товариством з обмеженою відповідальністю "АГРО-НВ" (надалі за договором - Покупець) було укладено договір поставки №360-ЗЗР/ВВ-17 (надалі - Договір), за умовами якого (п. 1.1. Договору) Постачальник зобов`язується поставити та передати у власність Покупця Продукцію виробничо-технічного призначення, а саме: засоби захисту рослин, насіння, мікродобрива та мінеральні добрива (надалі - Товар), а Покупець зобов`язується прийняти Товар належної якості та сплатити за нього грошову суму, що складає його вартість, визначену на умовах Договору.

За умовами п. 2.3. Договору Сторони встановлюють ціну Товару в гривнях, а також визначають її грошовий еквівалент в іноземній валюті (доларах США або Євро), вказаній у відповідній Специфікації (Додатку), що є невід`ємною частиною цього договору. Не сплачена частина ціни Товару, що виражена в національній валюті, може бути змінена у разі зміни курсу продажу іноземної валюти, визначеної у відповідній Специфікації (Додатку) до цього договору, що встановлений міжбанківською валютною біржею за даними Інтернет-сторінки: http://minfin.com.ua/ua/currency/mb/archive/usd/ (надалі - "Джерело курсу валют") при цьому фактична ціна Товарів, що виражена в еквіваленті іноземних валют (доларах США або Євро) є незмінною на весь період дії цього Договору. Сума у гривні, що підлягає до сплати Покупцем, визначаються в порядку, визначеному п. 3.2. цього договору, при цьому у разі здійснення Покупцем передоплати вартості Товару та збільшення курсу іноземної валюти, визначеної у відповідній Специфікації (Додатку), що є невід`ємною частиною цього договору, зміна ціни Товару, визначеної в національній валюті, в частині оплаченого Покупцем Товару, не здійснюється.

Пунктом 3.1. Договору встановлено, що вартість Товару, строк/терміни оплати Товару та порядок розрахунків за Товар, що підлягає поставці за цим договором, визначаються Сторонами у відповідній специфікації (Додатку), що є невід`ємною частиною цього договору.

Поряд із тим в п. 3.2. Договору визначено, що Сторони погоджуються в тому випадку, коли курс іноземної валюти, визначеної у відповідній Специфікації (Додатку), що є невід`ємною частиною цього договору, встановлений з врахуванням відповідного "Джерела курсу іноземних валют" на день проведення Покупцем розрахунків (перерахування оплати ціни Товару, передачі векселя) відрізняється більше ніж на 3% від курсу відповідної іноземної валюти, визначеного у відповідній Специфікації (Додатку), що є невід`ємною частиною цього договору, Сторони для визначення суми належної доплати в національній валюті України використовують таку формулу:

С = (А1/В2) х В , де:

С - сума ціни Товару гривні належна до оплати;

В - ціна товару гривні (її неоплачена частина), яка визначена у відповідній специфікації додатку, що є невід`ємною частиною цього договору;

А1 - курс продажу відповідної іноземної валюти, встановлених з рахуванням джерел курси іноземних валют у гривні на день фактичного здійснення оплати Товару Покупцем;

А2 - Курс відповідної іноземної валюти, які встановлені на дату укладання відповідне Специфікації додатку, що є невід`ємною частиною цього договору з урахуванням "Джерела курсу іноземних валют" та визначений у такий Специфікації (Додатку), що є невід`ємною частиною цього договору.

За умовами п. 3.3. Договору, грошове зобов`язання Покупця за цим Договором відповідає загальній грошовій сумі, яку зобов`язаний сплатити Покупець за отриманий Товар, яке розраховане Сторонами на день його повної оплати Покупцем у порядку встановленому п. 2.3. та 3.2. цього Договору. При цьому моментом виконання зобов`язань Покупця по оплаті Товару, вважається момент списання грошових коштів з розрахункового рахунку Покупця.

За своєю правовою природою укладений між позивачем та відповідачем договір є договором поставки. Сторони досягли всіх суттєвих умов відносно вказаного виду договору, а тому відповідно до вимог ст. ст. 638, 712 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та ст. ст. 179, 180, 265 Господарського кодексу України (далі - ГК України) та є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань згідно зі ст. ст. 173, 174, 175 ГК України (ст. ст. 11, 202, 509 ЦК України) і відповідно до ст. 629 ЦК України та є обов`язковим для виконання сторонами.

В матеріалах справи міститься специфікація засобів захисту рослин (Товару) від 23.08.2017, відповідно до якої сторони погодили поставку товару на загальну суму 5 004 900,00 грн (з ПДВ), згідно міжбанківського курсу, що встановлений Національним банком України в розмірі 25,47 грн за 1 долар США. При цьому за змістом пункту 2 даної специфікації визначено, що Покупець сплачує з урахуванням п. 2.3. та 3.2. Договору 100 % вартості товару до 05.09.2017.

Відповідно до видаткових накладних №2282 від 23.08.2017 на суму 400 392, 00 грн, №2308 від 29.08.2017 на суму 3 843 763,20 грн та №2321 від 30.08.2017 на суму 633 954, 00 грн, копії яких містяться в матеріалах справи, позивач поставив відповідачеві Товар на загальну суму 5 004 900,00 грн з ПДВ.

Як вбачається із акту звірки розрахунків за період з 01.01.2017-20.05.2020 за Договором, копія якого міститься в матеріалах справи, який завірений та підписаний представниками сторін, відповідач здійснив оплату поставленого товару в сумі 2 032 876,37 грн - 15.09.2017, 1 410 111,60 грн - 18.09.2017, 1 002 981,96 грн - 21.09.2017 та 558 930,07 грн - 18.09.2017. Дані обставини не заперечується сторонами.

Поряд із тим, як вбачається із наданого позивачем протоколу погодження перерахунку грошового еквіваленту №18 від 28.09.2017, позивач, на підставі п. 3.2. Договору, у зв`язку з тим, що курс іноземної валюти, визначеної у Специфікації №1 від 23.08.2017, який встановлений з врахуванням відповідного "Джерела курсу іноземних валют" на день проведення відповідачем розрахунків відрізняється більше ніж на 3% від курсу відповідної іноземної валюти, визначеного у відповідній Специфікації №1 від 23.08.2017, позивачем 28.09.2017 виконано перерахунок грошового еквівалента зобов`язання щодо оплати вартості товару в іноземній валюті та з огляду на те, що станом на 28.09.2017 курс долара США до української гривні на міжбанківському валютному ринку України становив 26,53 грн за 1 долар США) ціна на Товар, яка вказана у Специфікації №1 від 23.08.2017 у зв`язку з коливанням курсу долару США щодо гривні, змінилася на момент розрахунку відповідачем, а тому після перерахунку курсової різниці, згідно умов Договору, збільшення вартості товару становить 116 785,06 грн та при цьому позивач вказує на те, що у зв`язку із тим, що відповідач здійснював оплату частинами і відповідно курс по оплаті був різним, ціна в гривні була заокруглена до двох знаків після коми, а тому відповідно сума в доларах при перерахунку на курс розрахунку становить більше на 85,6 грн., проте позивач здійснює нарахування на суму 116 700,00 грн.

Відповідач, у свою чергу, вказує на те, що курс на момент здійснення відповідачем оплати товару 15.09.2017, 18.09.2017 та 21.09.2017 не є таким, що підлягають перерахунку, оскільки курс на дані дати не є більшим ніж на 3% від курсу, визначеного у Специфікації №1 від 23.08.2017, а підлягає оплаті лише в частині оплати, вчиненої відповідачем 28.09.2020. Водночас дані доводи відповідача не підтверджені належними та допустимими доказами та власного контр-розрахунку відповідачем суду не надано.

Натомість, доказів оплати вартості товару на суму 116 700,00 грн, що була нарахована до стягнення з відповідача позивачем у зв`язку із зміною курсу долару США до української гривні відповідно до п. 2.3. та п. 3.2. Договору (основного боргу) відповідачем суду не надано, а відтак відповідачем порушено права позивача, за захистом яких останній звернувся до суду.

Статтями 525, 526 ЦК України, що кореспондуються за змістом з положеннями ст. 193 ГК України, передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зважаючи на встановлені факти, оскільки вимоги позивача в частині стягнення 116 700,00 грн заборгованості, що була нарахована до стягнення з відповідача позивачем у зв`язку із зміною курсу долару США до української гривні на підставі п. 2.3. та п. 3.2. Договору (основного боргу) підтверджуються наявними у матеріалах справи належними та допустимими доказами, які відповідачем не спростовані, суд приходить до висновку, що позов у даній частині вимог є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Поряд із тим, за приписами ст. ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до положень ст. 230 ГК України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Так, згідно п. 7.1. Договору, за порушення умов Договору, винна сторона відшкодовує спричинені ним збитки в порядку передбаченому чинним законодавством та з урахуванням умов цього Договору.

Пунктом 7.2. Договору визначено, що крім відповідальності, встановленої п. 7.1. договору Покупець за несвоєчасну оплату поставленого Товару сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, від суми прострочення за кожен день прострочення.

Окрім того, відповідно до п. 7.5. Договору Сторони домовились, що крім відповідальності, встановленої п. 7.1. договору. Покупець за прострочення оплати Товар сплачує Постачальнику неустойку в розмірі 0,3% від суми заборгованості за кожний день прострочення.

Також, згідно п. 7.7. Договору у разі прострочення термінів оплати Покупцем більш як на 10 днів Покупець сплачує Постачальнику штраф в розмірі 10% від суми заборгованості.

Так, як вбачається із наданого позивачем розрахунку заборгованості, позивачем, у зв`язку із порушенням відповідачем взятих на себе зобов`язань з оплати вартості товару відповідно до умов Договору, заявлено до стягнення з відповідача пеню згідно п. 7.2. договору в загальній сумі 107 170,00 грн, неустойку згідно п. 7.5. договору в загальній сумі 10 441,74 грн та штраф згідно п. 7.7. договору в загальній сумі 308 872,36 грн та при цьому зазначені суми штрафних санкцій нараховано позивачем в наступному порядку:

- пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ на підставі п. 7.2. Договору у зв`язку із порушенням строків оплати товару, що встановлений у специфікації в сумі 4 071,27 грн (за період з 16.09.2017 по 18.09.2017), в сумі 3 209,41 грн (за період з 18.09.2017 по 21.07.2017) та в сумі 2 679,80 грн (за період з 21.09.2017 по 28.09.2017) з урахуванням оплат здійснених відповідачем 15.09.2017, 18.09.2017, 21.09.2017 та 28.09.2017;

- неустойка в розмірі 0,3% від суми заборгованості за кожний день прострочення на підставі п. 7.5. Договору у зв`язку із порушенням строків оплати товару, що встановлений у специфікації в сумі 488,55 грн (за період з 16.09.2017 по 18.09.2017), в сумі 385,13 грн (за період з 18.09.2017 по 21.07.2017) та в сумі 321,58 грн (за період з 21.09.2017 по 28.09.2017) з урахуванням оплат здійснених відповідачем 15.09.2017, 18.09.2017, 21.09.2017 та 28.09.2017;

- штраф в розмірі 10 % від суми заборгованості 2 972 023,63 грн на підставі п. 7.5. Договору у зв`язку із порушенням строків оплати товару, що встановлений у специфікації в сумі 297 202, 36 грн.

- пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ згідно п. 7.2. Договору в сумі 97 209, 52 грн за період з 29.09.2017 по 20.05.2020, нарахована у зв`язку із порушенням відповідачем строків оплати товару на суму 116 700,00 грн, що була нарахована до стягнення з відповідача позивачем у зв`язку із зміною курсу долару США до української гривні (основного боргу);

- неустойка в розмірі 0,3% від суми заборгованості за кожний день прострочення згідно п. 7.5. Договору в сумі 9 246, 48 грн за період з 29.09.2017 по 20.05.2020, нарахована у зв`язку із порушенням відповідачем строків оплати товару на суму 116 700,00 грн, що була нарахована до стягнення з відповідача позивачем у зв`язку із зміною курсу долару США до української гривні (основного боргу);

- штраф згідно п. 7.5. Договору, що був нарахований в розмірі 10 % від суми заборгованості 116 700,00 грн, розрахованої у зв`язку із зміною курсу долару США до української гривні в сумі 11 670,00 грн за період з 29.09.2017 по 20.05.2020 (основного боргу).

Разом із тим, надаючи правову оцінку пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, нарахованої позивачем на підставі п. 7.2. Договору та неустойки в розмірі 0,3% від суми заборгованості за кожний день прострочення нарахованої позивачем на підставі п. 7.5. Договору, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

Так, неустойка, що передбачена у п. 7.5. Договору та яка обраховується в розмірі 0,3% від суми заборгованості за кожний день прострочення, є за своєю правовою природою пенею.

При цьому, суд враховує, що за положеннями статті 61 Конституції України, ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Приймаючи до уваги наведене, суд приходить до висновку, що у разі задоволення вимог позивача про стягнення пені на підставі п. 7.2. Договору та неустойки на підставі п. 7.5 Договору, що також є пенею за своєю правовою природою, відповідач фактично двічі притягається до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, а тому, суд приходить до висновку що вимоги позивач про стягнення з відповідача неустойки в загальній сумі 10 441,74 грн, нарахованої на підставі п. 7.5. Договору, є необґрунтованими та такими, що суперечать припису ст. 61 Конституції України, а тому у задоволенні позову у даній частині вимог слід відмовити.

Поряд із тим, в частині вимог про у розмірі подвійної облікової ставки НБУ на підставі п. 7.2. Договору у зв`язку із порушенням строків оплати товару на суму 116 700,00 грн, що була нарахована до стягнення з відповідача позивачем у зв`язку із зміною курсу долару США до української гривні за період з 29.09.2017 по 20.05.2020 в сумі 97 209,52 грн (основного боргу), суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно ч. 6 ст. 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій (неустойки, штрафу, пені) за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Враховуючи припис ч. 6 ст. 232 ГК України, судом було здійснено перерахунок пені у означеній частині вимог за шестимісячний період з 29.09.2017 по 30.03.2018, згідно якого розмір пені за подвійною обліковою ставкою НБУ становить 17 095,75 грн.

Поряд із тим, здійснивши перерахунок пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ на підставі п. 7.2. Договору у зв`язку із порушенням строків оплати товару, що встановлений у специфікації в сумі 4 071,27 грн (за період з 16.09.2017 по 18.09.2017), в сумі 3 209,41 грн (за період з 18.09.0217 по 21.07.2017) та в сумі 2 679,80 грн (за період з 21.09.2017 по 28.09.2017) з урахуванням оплат здійснених відповідачем 15.09.2017, 18.09.2017, 21.09.2017 та 28.09.2017, суд приходить до висновку, що він є обґрунтованим.

З урахуванням вищезазначеного, суд приходить до висновку, що вимоги позивача в частині стягнення пені, нарахованої на підставі п. 7.2. Договору є обґрунтованими частково - на загальну суму 27 056,23 грн, а відтак позов у даній частині вимог підлягає задоволенню частково, на вказану суму.

Стосовно вимог позивача в частині стягнення штрафу в розмірі 10 % від суми заборгованості в розмірі 2 972 023,63 грн, нарахованого на підставі п. 7.5. Договору у зв`язку із порушенням відповідачем строків оплати товару, що встановлений у специфікації в сумі 297 202,36 грн, суд зауважує, що позивачем не зазначено за який період заборгованості обраховуються дана сума штрафу та при цьому, із наданого позивачем розрахунку вбачається, що сума, на яку нараховується штраф є заборгованістю відповідача станом на 18.09.2017, тобто на момент часткової оплати боргу в сумі 1 410 111,60 грн, а відтак, станом на 19.09.2017 заборгованість відповідача вже становила меншу суму - 1 561 912, 03 грн, а станом на 21.09.2017 заборгованість вже становила 558 030,07 грн, тобто сума заборгованості 2 972 023,63 грн, від якої позивач обраховує штраф в сумі 297 202,36 грн є невірною та такою, що виникла за період заборгованості від 16.09.2017 до 18.09.2017, що у свою чергу не перевищує 10 днів, які визначені у п. 7.7. Договору, а тому, слід дійти висновку, що розрахунок штрафу у даній частині вимог є необґрунтованим.

Поряд із тим, розрахунок позивача в частині стягнення з відповідача штрафу що був нарахований в розмірі 10 % від суми заборгованості 116 700,00 грн, розрахованої у зв`язку із зміною курсу долару США до української гривні (основного боргу), тобто в сумі 11 670,00 грн за період з 29.09.2017 по 20.05.2020 є обґрунтованим.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що вимоги позивача в частині стягнення з відповідача штрафу, нарахованого на підставі п. 7.7. Договору є обґрунтованими частково - в розмірі 11 670,00 грн, а тому вимоги позивача у даній частині позову підлягає задоволенню частково, на вказану суму.

Відповідно до ст. 129 ГПК України у разі задоволення позову судові витрати покладаються на сторони, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 73, 74, 76, 77, 86, 114, 129, 232, 233, 236, 237, п. 2 ч. 5 ст. 238, ст. ст. 240, 241, ч. 1 ст. 256, 288 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗАХІД АГРОБІЗНЕС" задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРО-НВ" (03170, м. Київ, вул. Перемоги, 20; ідентифікаційний ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗАХІД АГРОБІЗНЕС" (33016, Рівненська обл., м. Рівне, вул. Будівельників, буд. 1; ідентифікаційний ) суму основного боргу в розмірі 116 700, 00 грн, пеню в розмірі 27 056, 23 грн, штраф в розмірі 11 670, 00 грн та витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 331,39 грн. Видати наказ.

3. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання та підписання повного тексту рішення: 29.10.2020 року.

Суддя Ю.О. Підченко