УХВАЛА

про відмову у задоволенні відводу

м. Київ

27.10.2020Справа № 910/7331/20

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ювеста Девелопмент"

до 1. Державного реєстратора Комунального підприємства "Центр правової допомоги та реєстрації" Скляренка Олексія Миколайовича

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста"

про скасування рішення про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень

Щодо розгляду заяви б/н від 22.10.2020 року «Про відвід судді» представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста"

Суддя Котков О.В.

Представники учасників справи:

від позивача Гринюк В.Г. (адвокат);

від відповідача-1 не з`явилися;

від відповідача-2 Писаренко О.В. (адвокат).

ВСТАНОВИВ:

26 травня 2020 року до Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю "Ювеста Девелопмент" (позивач) надійшла позовна заява б/н від 22.05.2020 року до Державного реєстратора Комунального підприємства "Центр правової допомоги та реєстрації" Скляренка Олексія Миколайовича (відповідач-1) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" (відповідач-2), в якій викладені позовні вимоги, щоб в судовому порядку:

- припинити іпотеку щодо нежитлових приміщень "група приміщень № 11" загальною площею 199,2 кв.м. за адресою: м. Київ, вулиця Саксаганського, будинок 96 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 0) (номер запису про іпотеку у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 2064605), та обтяження у вигляді заборони на нерухоме майно щодо нежитлових приміщень "група приміщень № 11" загальною площею 199,2 кв.м. за адресою: м. Київ, вулиця Саксаганського, будинок 96 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 0) (номер запису про обтяження у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 2064202);

- скасувати рішення державного реєстратора комунального підприємства "Центр правової допомоги та реєстрації" Скляренка Олексія Миколайовича про скасування реєстраційної дії іпотеки та обтяження, індексний номер: 49463162 від 31.10.2019.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.05.2020 року у справі № 910/7331/20 позовну заяву б/н від 21.05.2020 року б/н від 22.05.2020 року Товариства з обмеженою відповідальністю "Ювеста Девелопмент" до 1. Державного реєстратора Комунального підприємства "Центр правової допомоги та реєстрації" Скляренка Олексія Миколайовича, Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" про скасування рішення про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень залишено без руху, надано Товариству з обмеженою відповідальністю "Ювеста Девелопмент" строк для усунення встановлених недоліків позовної заяви протягом 5 (п`яти) днів з дня вручення даної ухвали.

01.06.2020 року через відділ діловодства суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Ювеста Девелопмент" надійшла заява б/н від 01.06.2020 року "Про усунення недоліків позовної заяви".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.06.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи № 910/7331/20 здійснювати у порядку загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 30.06.2020 року.

В підготовчих засіданнях 30.06.2020 року, 21.07.2020 року, 30.07.2020 року, 25.08.2020 року судом оголошувалася перерва.

Згідно ч. 3 ст. 177 Господарського процесуального кодексу України підготовче провадження має бути проведене протягом шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. У виняткових випадках для належної підготовки справи для розгляду по суті цей строк може бути продовжений не більше ніж на тридцять днів за клопотанням однієї із сторін або з ініціативи суду.

Так, суд відмічає, що в підготовчому засіданні 21.07.2020 року судом продовжено строк підготовчого провадження на 30 (тридцять) днів.

За ч. 4 ст. 233 Господарського процесуального кодексу України ухвали суду, які оформлюються окремим документом, постановляються в нарадчій кімнаті, інші ухвали суд може постановити, не виходячи до нарадчої кімнати.

Так, в підготовчому засіданні 08.09.2020 року судом постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження, яка занесена до протоколу судового засідання, та призначено справу № 910/7331/20 до судового розгляду по суті на 20.10.2020 року.

В судовому засіданні 20.10.2020 року судом оголошувалася перерва з метою надання часу представнику ТОВ "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" для подання заяви про відвід складу суду.

В судовому засіданні 22.10.2020 року представник ТОВ "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" подав заяву про відвід судді Коткова О.В. від розгляду справи № 910/7331/20.

В судовому засіданні 22.10.2020 року судом оголошувалася перерва для вирішення питання щодо заяви про відвід судді.

Частиною 3 статті 39 Господарського процесуального кодексу України визначено, що якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Оскільки заяву про відвід судді Коткова О.В. подано в судовому засіданні 22.10.2020 року, питання про відвід вирішується безпосередньо суддею, що розглядає дану справу.

Розглянувши заяву б/н від 22.10.2020 року представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" про відвід судді Коткова О.В. від розгляду справи № 910/7331/20, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для її задоволення з огляду на наступне.

Подана заява мотивована тим, що розгляд справи здійснювався суддею Котковим О.В. упереджено щодо відповідача-2, про що свідчать факти того, що відповідачем-2 неодноразово заявлялись клопотання про зупинення провадження до набрання законної сили по іншим справам, рішення яких має суттєве значення для ухвалення законного рішення в даній справі, однак судом відмовлено в даних клопотаннях без належного на те обгрунтування. Також, подавалось клопотання про закриття провадження у зв`язку з відсутністю предмету спору, однак дане клопотання також залишено без задоволення. Вказана заява подана заявником з посиланням на приписи п. 5 ч. 1 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України.

Відвід - це процесуальний інститут, що містить умови, за яких особа не може брати участі у конкретній справі. Відвід судді в господарському процесі як правова категорія - це висловлена в письмовій формі недовіра колегії господарського суду на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі внаслідок виявлення будь-якої особистої прихильності чи упередженості, заявлена учасником розгляду конкретної справи.

Підстави відводу судді - це обставини, за наявності яких суддя не може брати участі в розгляді конкретної справи. Ці обставини можуть бути суб`єктивного характеру і стосуватися особистих зв`язків судді з особами, які беруть участь у справі, або його особистої поведінки щодо розгляду справи, чи об`єктивного характеру і стосуватися процесуального статусу судді у справі, яка розглядалася раніше.

Підстави для відводу судді визначені процесуальним законодавством України.

Положеннями статті 35 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно ч. 1 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Основними засадами (принципами) господарського судочинства є, зокрема, верховенство права; рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; змагальність сторін; диспозитивність; пропорційність (ч. 3 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Конституції України громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Кожен суддя об`єктивно, безсторонньо, неупереджено, незалежно, справедливо та кваліфіковано здійснює правосуддя, керуючись принципом верховенства права, підкоряючись лише закону, чесно і сумлінно здійснює повноваження та виконує обов`язки судді, дотримуючись етичних принципів і правил поведінки судді, підвищує свій професійний рівень, не вчиняє дій, що порочать звання судді або підривають авторитет правосуддя.

Відповідно до частин 1, 3 ст. 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права. Втручання у здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб, неповага до суду чи суддів, збирання, зберігання, використання і поширення інформації усно, письмово або в інший спосіб з метою впливу на безсторонність суду забороняється і тягне за собою відповідальність, установлену законом.

Право подавати заяву про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи. Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованою Верховною Радою України (Закон України від 17.07.1997 року № 475/97-ВР), закріплені основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її цивільного позову в національному суді, серед яких - розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Незважаючи на те, що безсторонність, зазвичай, означає відсутність упередження чи схильності, її відсутність чи, навпаки, наявність може бути перевірена різними способами відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції. В цьому контексті можна провести розмежування між суб`єктним підходом, що відображає особисті переконання конкретного судді з конкретної справи, і об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-який сумнів з цього приводу.

Таким чином, правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться, тому будь-який суддя, щодо якого є обґрунтовані підстави побоюватися браку безсторонності, має отримати відвід. Йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві судді мають викликати в громадськості.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Бочан проти України" (Заява № 7577/02) від 03.05.2007, суд нагадує, що "безсторонність", в сенсі п.1 статті 6, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що при об`єктивному підході до встановлення наявності упередженості суду (суддів) повинно бути визначено окремо від поведінки судді, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Коли це стосується органу, який засідає як суд присяжних, то визначається, окремо від персональної поведінки його членів, чи існують явні факти, що ставлять під сумнів неупередженість органу в цілому. Так само й у вирішенні питання щодо існування легітимних причин сумнівів у неупередженості конкретного судді (рішення у справах "Морель проти Франції", пункти 45-50; "Пескадор Валеро проти Іспанії", пункт 23) або органу, що засідає у вигляді суду присяжних (рішення у справі "Лука проти Румунії", пункт 40), позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є наявність обґрунтованості сумніву в неупередженості суду (рішення у справах "Ветштайн проти Швейцарії", пункт 44; "Пабла Кю проти Фінляндії", пункт 30; "Мікалефф проти Мальти", пункт 96).

У рішенні в справі "Білуха проти України" Європейський суд з прав людини з посиланням на його усталену практику вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (пункт 49).

Стосовно об`єктивного критерію суд вказує на те, що при вирішенні питання, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення у справі "Білуха проти України", пункт 52).

В рішенні у справі "Білуха проти України" (заява № 33949/02) від 9 листопада 2006 року сказано: "стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного".

Фактично у поданій заяві заявник надає суб`єктивну оцінку процесуальним діям судді, у тому числі висловлює незгоду із процесуальними рішеннями та процесуальними діями судді у підготовчому засіданні, спрямованими на виконання завдань підготовчого провадження.

У даному випадку суд зазначає, що заперечення заявника з процесуальних питань можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду у даній справі, однак не можуть бути підставою для відводу.

Згідно з ч. 4 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Дослідивши зміст поданої заяви про відвід судді, судом встановлено, що заявником не надано жодних доказів, які б підтверджували упередженість та необ`єктивність судді Коткова О.В., безпосередньо та однозначно вказували на його упереджене ставлення до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" або особисту прихильність до інших учасників справи.

За таких обставин, з огляду на те, що заявником не надано суду жодних доказів на підтвердження неупередженості судді в розумінні статті 35 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку, що заява б/н від 22.10.2020 року представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" про відвід судді Коткова О.В. від розгляду справи № 910/7331/20 є необґрунтованою, що є підставою для відмови у задоволенні заяви про відвід.

Керуючись ст. 35, 36, 38, 39, 233, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви б/н від 22.10.2020 року представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" про відвід судді Коткова О.В. від розгляду справи № 910/7331/20 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили 27 жовтня 2020 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 29 жовтня 2020 року.

Суддя О.В. Котков