Господарський суд
Житомирської області
_______________________________________
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" жовтня 2020 р. м. Житомир Справа № 906/310/20

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Кудряшової Ю.В.

секретар судового засідання: Сенькіна Л.А.

за участю представників сторін:

від позивача: Горенська О.В.- керівник;

Храмченко Н.В - головний юрисконсульт, наказ №4-К від 14.05.2017 та

довіреність №17/09Д від 17.09.2020;

від відповідача: не прибув.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Майстер-Трак"

до Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства "Колос"

про стягнення 407986,46 грн.

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 378413,00 грн. основного боргу, 29573,46 грн. пені.

20.10.2020 на електронну адресу суду надійшло клопотання ПОСП "Колос" про відкладення розгляду справи та продовження строку розгляду справи у зв`язку з оголошенням в Україні карантину.

Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили задовольнити в повному обсязі.

Відповідач не скористався своїм правом надання письмового відзиву на позовну заяву та правом на участь в судовому засіданні: повноважного представника в судові засідання не направляв, про місце, дату та час судового засідання повідомлений належним чином.

Щодо клопотання відповідача про відкладення розгляду справи, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 р., ратифікованої Україною 17.07.97 р., кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Строк розгляду справи по суті згідно положень ч. 2 ст. 195 ГПК України становить тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті.

Отже такий строк є таким, що сплинув.

Крім цього, суд відзначає, що саме по собі оголошення карантину не зупиняє роботи судів, а відповідач та/або його представник не були позбавлені можливості взяти участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції поза межами приміщенням суду відповідно до частини 4 статті 197 Господарського процесуального кодексу України, проте не скористалися своїм правом, у клопотанні про відкладення розгляду справи не зазначив причин, які безпосередньо перешкоджають йому взяти участь у судовому засіданні.

Враховуючи викладене, господарський суд Житомирської області відмовляє відповідачу в клопотанні про відкладення розгляду справи.

Заслухавши пояснення представників позивача та дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

23.06.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Майстер-Трак" (експедитор/позивач) та Приватно-орендним сільськогосподарським підприємством "Колос" (замовник/відповідач) укладено Договір про перевезення вантажів автомобільним транспортом №КОЛ230618/2/т-пос (а.с. 9-13), за умовами якого експедитор надає послуги автомобільних перевезень, які включають: надання транспортного засобу, організацію і здійснення доставки ввіреного замовником вантажу вказаного в додатках (Договорах-заявках) до цього договору, в пункт призначення і видає вантаж уповноваженій отримати вантаж особі замовника (далі - вантажоодержувач та вантажовідправник) (п.п. 1.1. договору).

Відповідно до п.п. 3.6. договору замовник зобов`язується здійснювати оплату послуг експедитора за даним договором протягом 5 (п`яти) календарних днів з моменту фактичного надання послуг на підставі повністю і правильно оформлених документів зазначених в п. 3.1. цього Договору, якщо інший порядок розрахунків не буде передбачено відповідним Договором-заявкою на певні послуги.

Пунктом 3.1 договору сторони передбачили, оплата послуг перевізника здійснюється на підставі оригіналів наданих рахунків на оплату. Підставою для виписки рахунку за надані послуги є належним чином оформлені: Договір-заявка, товарно-транспортна накладна, реєстр ТТН, акт надання послуг, своєчасно і правильно зареєстровані податкові накладні.

Договір набуває чинності з моменту підписання його сторонами і діє до 31.12.2018.

09.11.2019 сторони оформили Договір-заявку на транспортні послуги (а.с. 14).

На виконання умов договору позивач надав відповідачу послуги з перевезення вантажу, на підтвердження чого в матеріалах справи містяться Акти наданих послуг (виконаних робіт) (а.с. 15, 17, 19):

- Акт здачі-приймання робіт (наданих послуг) №368 від 15.11.2019 на загальну суму 119770,00 грн.;

- Акт здачі-приймання робіт (наданих послуг) №372 від 20.11.2019 на загальну суму 144375,00 грн.;

- Акт здачі-приймання робіт (наданих послуг) №374 від 27.11.2019 на загальну суму 114268,00 грн.

Також в матеріалах справи містяться реєстри ТТН до актів виконаних робіт (а.с. 16, 18, 20).

Внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх договірних зобов`язань утворилась заборгованість перед позивачем, яка станом на день подачі позову до суду становила 378413,00 грн.

27.12.19 позивач надіслав відповідачу претензію №27-12/19 (а.с. 22) з вимогою сплатити заборгованість, яку відповідач залишив без відповіді та задоволення.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ст. 509 ЦК України).

Із змісту ст. 11 Цивільного кодексу України вбачається, що цивільні права та обов`язки виникають зокрема, з договору.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.ст. 626, 627, 628, 629 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 174 Господарського кодексу України договір є підставою для виникнення господарських зобов`язань, які згідно зі ст.ст. 193, 202 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства.

Відповідно до ст. 202 Господарського кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За своєю правовою природою договір між сторонами є договором про надання послуг та відповідає ст. 901 ЦК України.

Згідно ст.901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

У відповідності до положень ст. 908 Цивільного кодексу України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Також згідно ст. 909 Цивільного кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Згідно ст. 307 Господарського кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається в письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства.

Відповідачем не надано суду доказів існування між сторонами спорів з приводу якості та повноти наданої послуги перевезення, неотримання необхідних документів чи пред`явлення вантажоодержувачем претензій щодо одержаного товару.

У відзиві на позовну заяву відповідач вказав на те, що в порушення умов п.3.1 договору, він не отримав від позивача належним чином оформлений договір-заявку, що виключає обов`язок відповідача оплатити послуги.

В матеріалах справи міститься підписаний сторонами та скріплений печатками договір-заявка від 09.11.19, позивач надав послуги передбачені Договором перевезення та Договором-заявкою, а відповідач прийняв надані послуги, на підтвердження чого сторони підписали акти приймання-передачі та реєстри ТТН до актів скріпивши свої підписи на них печатками, відповідач частково оплатив надані послуги, тому у суду немає підстав вважати, що відповідач не має необхідних документів, які підтверджують надані позивачем послуги на суму 378413,00грн.

Вказані докази свідчать про те, що у відповідача є в наявності всі необхідні первинні документи для проведення повного розрахунку за надані позивачем послуги перевезення.

Зобов`язання повинні виконуватися належним чином та у відповідності до умов договору (ст. 193 ГК України та ст. 526 ЦК України).

Оскільки доказів проведення розрахунку за основним боргом відповідач суду не надав, тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

За несвоєчасне виконання грошових зобов`язань, позивач на підставі п. 5.3 договору просить стягнути з відповідача пеню, що згідно розрахунку позивача становить 29573,46 грн. (а.с. 3).

Згідно пункту 5.3. Договору, за порушення термінів оплати Замовник виплачує Перевізнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період прострочення оплати, від вартості несвоєчасно виконаного зобов`язання за кожен день прострочення, але у будь-якому разі - не більше 10% від вартості наданих і неоплачених послуг.

Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно приписів ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).

Зазначені норми Цивільного кодексу України кореспондуються із приписами, встановленими Господарським кодексом України.

За змістом ч. 1 ст. 230 ГК України штраф та пеня є одними з видів штрафних санкцій, які визнаються як господарські санкції у вигляді грошової суми, котру учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Перевіривши розрахунки, наведені позивачем в позовній заяві, суд вважає останні вірними, а вимоги такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідач не подав до суду жодного доказу на спростування позовних вимог, в тому числі доказів проведення розрахунків (платіжні доручення, виписки банківських установ щодо руху коштів, квитанції до прибуткових касових ордерів, тощо).

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, заявлені у відповідності до вимог чинного законодавства, підтверджуються належними доказами, які є в матеріалах справи, та підлягають задоволенню.

Судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства "Колос" (11242, Житомирська область, Ємільчинський район, с. Сербо-Слобідка, вул. Грека Івана, 47, ід. код 03743405)

- на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Майстер-Трак" (02081, м. Київ, вул. Здолбунівська, 7-Д корп. "З", ід. код 41306905) 378413,00 грн. боргу, 29573,46 грн. пені, а також 6119,80 грн. витрат по сплаті судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 30.10.20

Суддя Кудряшова Ю.В.

Віддрукувати:

1 - в справу;

2 - позивачу на ел. адресу:

3 - відповідачу на ел. адресу: ІНФОРМАЦІЯ_1