ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

29.10.2020 Справа № 920/926/20

м. Суми

Господарський суд Сумської області у складі

судді Резніченко О.Ю.,

розглянув без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами у порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Украгропром»

до - Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Укрросхим»,

про стягнення 134286 грн 00 коп.

Стислий виклад позицій сторін по справі. Заяви, які подавались сторонами. Процесуальні дії, які вчинялись судом.

Позивач 08.09.2020 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з відповідача на свою користь 130566 грн 00 коп. боргу, 3720 грн збитків за неналежне виконання відповідачем укладеного між сторонами 16.01.2019 договору поставки № 90 (надалі Договір).

Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що він оплатив відповідачу товар, однак відповідачем було недопоставлено товар на суму 130566 грн. Позивач звернувся до відповідача з претензією про відмову від товару на вказану суму та вимагав повернути кошти. Крім того, в зв`язку з відмовою відповідача прибути до місця вивантаження товару позивач поніс збитки на залучення до приймання товару представника Херсонської торгово-промислової палати. Вищезазначене стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 10.09.2020 було відкрито провадження у справі та постановлено розглядати справу без проведення судового засідання.

01.10.2020 відповідач до суду надав відзив на позовну заяву, в якому проти позовних вимог категорично заперечує.

20.10.2020 відповідачем до суду надано клопотання про залучення доказів відеозапис завантаження вагону № 24539801. Суд залучив зазначені докази до матеріалів справи.

02.11.2020 позивачем до суду надано відповідь на відзив на позовну заяву.

Справа розглянута 29.10.2020, оскільки з 09.10.2020 по 28.10.2020 включно суддя Резніченко О.Ю. знаходилась на лікарняному, що позбавило суддю можливості дослідити матеріали справи та ухвалити відповідне рішення. Тому рішення ухвалено, а текст судового рішення підготовлено та підписано негайно після виходу суддею з лікарняного.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Між сторонами 16.01.2019 було укладено договір поставки № 90. Вищезазначений факт підтверджується копією Договору (а.с.14-16).

Відповідно до п.1.1 Договору на умовах в порядку та строки, визначені цим Договором, відповідач зобов`язується протягом терміну дії Договору поставляти й передавати у власність позивача, а позивач зобов`язується приймати та оплачувати майно (надалі товар), перелік і кількість якого визначаються специфікаціями, які з моменту підписання сторонами й поставлення печаток сторін, є невід`ємною частиною цього Договору.

23.06.2020 сторони уклали Специфікацію № 15/20 до Договору (а.с.17).

Згідно з платіжним дорученням № від 24.06.2020, на підставі рахунку на оплату № 7291 від 23.06.2020, позивач виконав свої зобов`язання з оплати, перерахувавши на корить відповідача кошти у розмірі 5752800 грн (а.с.18-19).

Відповідно до залізничної накладної № 49725039 від 21.07.2020 із станції Рубіжне на станцію Генічеськ 27.07.2020 прибув вагон № 24539801 (а.с.21-22).

Відповідно до ст. 75 ГПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню. Зазначені факти сторонами у заявах по суті визнаються, а тому є таким, що встановлені судом.

28.07.2020 вагон було оглянуто представником позивача, про що складено акт огляду вагону № 24539801 від 28.07.2020. Як зазначено в акті, обидві пломби наявні на вагоні, неушкоджені, а відтиски номерів пломб на них відповідають зазначеним у накладній (а.с.23).

При розкритті вагону позивачем було візуально виявлено невідповідність фактичної кількості поставленного товару. Позивач прийняв рішення опломбувати вагон пломбою підприємства без розвантаження, довести обставини до відома відповідача та запросити останнього для комісійного приймання товару та складання відповідних актів, у відповідності до п. 4.2 Договору, про що було складено акт зняття пломб від 28.07.2020 (а.с.24).

Тому суд погоджукється з доводами позивача, що вагон не стояв відкритий добу, як стверджує відповідач.

Відповідно до п. 4.2 Договору у випадку виявлення в процесі приймання невідповідності товару кількісним показникам, письмовий виклик представника відповідача для участі в прийманні товару та складання двостороннього акту є обов`язковим.

При неявці представника відповідача після належного повідомлення приймання товару по якості й кількості, а також складання актів про нестачу, неякісність, приховані недоліки поставленного товару, проводиться позивачем за участю представника незалежного експерта торгово-промислової палати.

При незгоді представників сторін з виявленими в процесі приймання товару якісними або кількісними показниками, сторона, незгодна з даними недоліками має право залучити для вирішення спору незалежну експертну організацію. Вартість експертизи відшкодовується стороною, у відношенні якої отриманий негативний висновок експертизи.

28.07.2020 позивач звернувся до відповідача з листом. Листом відповідача від 29.07.2020 було зазначено, що відповідач прибути не зможе та просить здійснити приймання товару за участю незалежного експерта торгово-промислової палати (а.с.25-26).

29.07.2020 позивачем було здійснено приймання товару. Було виявлено невідповідність фактичної кількості товару, зокрема, у вагоні містилось 857 мішків аміачної селітри, при цьому згідно залізничної накладної зазначена кількість - 1320 мішків (акт експертизи Херсонської ТПП № В-22/1 від 29.07.2020) (а.с.27-28).

Вартість експертизи склала 3720 грн, які були сплачені позивачем, що підтверджується платіжним дорученням № від 29.07.2020 (а.с.29).

Вартість недопоставленного товару склала 130566 грн. Позивач 13.08.2020 звернувся до відповідача з претензією (а.с.30-32). Одночасно з претензією позивач направив відповідачу видаткову накладну від 21.07.2020 (а.с. 33) з відміткою позивача про кількість фактично прийнтого товару та дату його приймання.

Листом від 14.08.2020 відповідач повідомив, що позивач порушив умови Договору, а тому підстави для відшкодування виявленої позивачем нестачі відсутні (а.с.34). Тому позивач звернувся до суду з даним позовом.

На думку суду, є обгрунтованими твердження позивача, що відповідно до ст. 24, ст. 52 Статуту залізниць України у разі відсутності пошкодження вантажу комерційний акт про пошкодження тари не складається. Вантажі, завантажені відправником, і ті, що прибули у справних вагонах, контейнерах із непошкодженими пломбами відправника, видаються без перевірки їх кількості і стану.

Суд погоджується з твердженнями позивача, що вантаж, що прибув згідно з накладною № 49725039, було завантажено відправником, вагон у якому прибув вантаж був у справному стані з непошкодженими пломбами відправника, що підтверджується актом загальної форми від 27.07.2020, складеного 27.07.2020 представниками АТ «Укрзалізниці», в якому зазначено, що пломби ЗПУ неушкоджені та номера пломб відповідають зазначеному у документах, доступу до вантажу немає, відтак у перевізника відсутній обов`язок перевіряти кількість і стан вантажу, а також відсутні підстави складати комерційний акт.

Також, на думку суду, приймання вантажу в опломбовоному вагоні було здійснено позивачем відповідно до п. 4 Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначеннй й товарів народного споживання по кількості, затвердженої Постановою Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР від 15.06.1965 № П-6 (надалі Інструкція П-6). На транспортних засобах (вагоні) наявні пломби відправника, справні пломби, про що складено акт огляду вагону № 24539801 від 28.07.2020. За відсутності пошкодження вагону у розумінні п. 5 Інструкції П-6 комерційний акт не складається.

Крім того, є обгрунтованим твердження позивача, що виявити будь-яку невідповідність до моменту розкриття опломбованого вагону неможливо. Тому спочатку було розкрито вагон із товаром і одразу візуально виявлено невідповідність по кількості товару у вагоні товаросупровідним документам. Отже, було прийнято рішення опломбувати вагон, не розвантажуючи, та викликати представника відповідача для спільного приймання. Позивач діяв виключно в межах умов, визначених сторонами у Договорі, тому запросив представника незалежного експерта Торгово-промислової палати після отримання листа від відповідача про відмову від участі у прийманні товару.

Також, відповідачем не зазначено, яким нормативно-правовим актом або умовою Договору мав керуватися позивач, замовляючи експертизу пломб, про яку стверджує відповідач. Умовами договору та Інструкції П-6 не передбачено проведення будь-яких експертиз пломб. Стосовно цілісності пломб, то факт цілісності пломб зафіксовано актом загальної форми від 27.07.2020, складеним 27.07.2020 представниками АТ «Укрзалізниця», атом огляду вагону № 24539801 від 28.07.2020, актом зняття пломб від 28.07.2020 та актом експертизи Херсонської ТПП № В-22/1 від 29.07.2020.

Суд погоджується з доводами позивача, що в п. 24 залізничної накладної зазначено масу вантажу, визначену і зазначену вантажовідправником, який є зацікавленою особою, перевірка маси вантажу залізницею не проводилась і в п. 25 залізничної накладної № 49725039 відсутні відомості про масу вантажу, визначену залізницею. Отже, з огляду на внесення в залізничну накладну даних зацікавленою особою, які не перевірялись ані залізницею, ані відповідачем, залізнична накладна № 49725039 не є достатнім доказом виконання своїх зобов`язань відповідачем.

Також, Договором та нормативно-правовими актами не передбачено виклик відправника для спільного приймання товару. Договором передбачено виклик лише представника відповідача, у позивача відсутні відносини з вантажовідправником, а також обов`язок його виклику, відтак, позивач, викликавши представника відповідача, дотримався умов Договору стосовно приймання товару у повному обсязі, а твердження відповідача про те, що участь представника відправника є обов`язковою не відповідає дійсності.

Відповідач не зазначає, яких конкретно заходів повинен був вжити позивач, але не вжив, не зазначає, які саме положення п.16, 17 Інструкції П-6 було порушено на думку відповідача.

Крім того, факт того, що в проміжку часу між розкриттям вагону і опломбуванням його пломбою позивача 28.07.2020 та розкриттям його 29.07.2020 в присутності незалежного експерта ТПП, позивач забезпечив збереження товару і запобіг можливому утворенню нестачі і розкраданню продукції до з`явлення представника відповідача та/або незалежного експерта для спільного приймання товару, підтверджується вищезазначеними доказами.

Твердження відповідача, які зазначені у відзиві на позовну заяву, спростовуються вищезазначеними доказами та аргументами позивача, а також не відповідають фактичним обставинам справи, а тому судом до уваги не приймаються.

Відповідно до ст.ст. 73, 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

На думку суду, відповідачем належними та допустимими доказами не спростовано доводів позивача. Тому, факт заборгованості відповідача перед позивачем за на суму 130566 грн та 3720 грн збитків встановлений судом.

Також, відповідачем до суду надано відеозапис загрузки вагону № 24539801. На думку відповідача, з запису вбачається, що вагон було завантажено повністю, а кількість мішків відповідає даним, зазначеним у залізничній накладній.

Суд дослідив зазначений доказ та звертає увагу на те, що, з зазначених відеозаписів не можливо встановити чи повністю завантажений вагон, оскільки відеозйомка ведеться з одного ракурсу та позбавляє можливості суд встановити зазначений факт. Вагон має декілька виходів, в той час, як на відео зафіксовано, що відбувається з однієї сторони вагону, однак не зафіксовано іншої сторони дверей вагону, які були відчинені. Крім того, на відео зафіксовано замикання та опломбування передньої двері вагону та не зафіксовано опломбування двері на зворотньому боці вагону. Тому зазначений доказ не доводить, що вагон було повністю завантажено та опломбовано, оскільки відео знято з одного ракурсу та позбавляє можливості достеменно встановити факт опломбування та неможливості вилучення певної кількості товару з вагону, в той час як саме на підтвердження цих фактів спрямований зазначений доказ.

Оцінка суду, висновки суду та законодавство, що підлягає застосуванню.

Між сторонами виникли господарські відносини у сфері поставки, які регулюються нормами ЦК України, з урахуванням особливостей, які передбачені ст.ст. 264-271 ГК України.

Згідно з ст. 526, ст. 530 ЦК України та ст. 193 ГК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 670 ЦК України якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

Згідно з ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Судом встановлено, що сторони уклали Договір поставки. Позивач оплатив товар. Відповідачем зобов`язання по поставці товару виконано не в повному обсязі, чим порушено умови Договору, а також вищезазначені норми матеріального права. Позивач звертався до відповідача з вимогою про повернення коштів, однак відповідач кошти не повернув. Крім того, на думку суду, витрати, які поніс позивач у зв`язку із залученням Херсонської торгово-промислової палати, є збитками позивача у розумінні ст. 22 ЦК України.

Враховуючи все вищезазначене, суд дійшов висновку, що відповідачем порушені права позивача, а тому вимога позивача про стягнення з відповідача 130566 грн 00 коп. боргу, 3720 грн збитків є правомірною, обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Розподіл судових витрат між сторонам.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що судом позовні вимоги позивача до відповідача задоволені, то на відповідача покладаються витрати позивача із сплати судового збору.

Керуючись ст. ст.123, 129, 130,185, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Украгропром» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Укрросхим» про стягнення 134286 грн 00 коп. задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Укрросхим» (вул. Ковпака, буд. 4, м. Суми, 40020, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Украгропром» (вул. Бориспільська, 7, м. Київ, 02099, ) 130566 грн 00 коп. боргу, 3720 грн збитків, 2102 грн витрат по сплаті судового збору.

3. Видати Товариству з обмеженою відповідальністю «Украгропром» наказ після набрання рішенням законної сили.

4. Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

5. Згідно з ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повні реквізити сторін зазначені у п. 2 резолютивної частини даного рішення.

У зв`язку із перебуванням судді Резніченко О.Ю. на лікарняному з 09.10.2020 по 28.10.2020 повне судове рішення складено 03.11.2020.

Суддя О.Ю. Резніченко