ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

26.10.2020 Справа № 905/1540/20

Позивач: Акціонерне товариство «ДТЕК Дніпровські електромережі» (місцезнаходження: 49107, м.Дніпро, шосе Запорізьке, буд.22; ідентифікаційний код 23359034)

Відповідач: Приватне акціонерне товариство «Авдіївський завод металевих конструкцій» (місцезнаходження: 86060, Донецька область, м. Авдіївка, вул. Маяковського, буд. 94; ідентифікаційний код 00130636)

предмет позову: стягнення 40 612, 97 грн. в тому числі:

· 14 732, 62 грн. штраф;

· 25 880,35 грн. неустойка;

підстави позову: неналежне виконання договору про закупівлю товару № 2207-ДнОЭ від 19.02.2018

Суддя Матюхін В.І.

Акціонерне товариство ДТЕК Дніпровські електромережі звернулось до господарського суду Донецької області з позовом до Приватного акціонерного товариство Авдіївський завод металевих конструкцій про стягнення 40 612, 97 грн., у тому числі:

· 14 732, 62 грн. штраф;

· 25 880,35 грн. неустойка.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на укладення з відповідачем договору закупівлі товару №2207-ДнОЭ від 19.02.2018, відповідно до якого останній зобов`язувався поставити покупцю (ПАТ «ДТЕК Дніпрообенерго») товар, зазначений в специфікації, а покупець прийняти і оплатити такий товар. ПрАТ Авдіївський завод металевих конструкцій свої зобов`язання в частині поставки товару виконало, однак з порушенням строків, встановлених п.5.1 договору. У зв`язку з вищевикладеним, позивач вимагає стягнути з відповідача неустойку та штраф за прострочення виконання зобов`язання.

Ухвалою від 25.08.2020 господарським судом відкрите провадження у справі і:

- вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами;

- розгляд справи призначено на 24.09.2020 року.

Відповідачу у строк протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі запропоновано надати (надіслати):

· суду - відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази, висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову;

· позивачеві - копію відзиву та доданих до нього документів.

Із урахуванням вимог ст.ст.166, 167, 251 ГПК України встановлено:

· позивачу строк для подання відповіді на відзив - протягом 5-ти календарних днів з дня отримання відзиву;

· відповідачу строк для подання заперечення на відповідь - протягом 5-ти календарних днів з дня отримання відповіді.

Сторони, належним чином повідомлені про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами (ухвала від 25.08.2020 про відкриття провадження у справі була надіслана сторонам 25.08.2020 і згідно поштового повідомлення отримана: позивачем 28.08.2020, відповідачем 01.09.2020), клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін (відповідач - в строк для подання відзиву (протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі), а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву) не подали.

22.09.2020 господарський суд Донецької області отримав відзив на позовну заяву, відправлений відповідачем 18.09.2020, .яким відповідач, не заперечуючи факту не своєчасної поставки товару за спірними відносинами, з посиланням на ч.3 ст.551 Цивільного кодексу України, ст.233 Господарського кодексу України заявив клопотання про зменшення розміру неустойки на 90%, пославшись на те, що:

- своїми діями завод не завдав збитків ні позивачу, ні іншим учасникам господарських відносин;

- згідно п.7 оглядового листа Вищого господарського суду України №01- 06/767/2013 від 29.04.2013 року за наявності підстав, передбачених ч.3 ст.551 ЦК України, ч.1 ст.233 ГК України, розмір пені, яка підлягає стягненню зі сторони, яка порушила зобов`язання, може бути зменшений за рішенням господарського суду;

- у зв`язку з важким фінансовим становищем підприємства, обумовленим зростанням вартості сировини, енергетичних ресурсів, падінням світових цін на ринку металопродукції, фактично підприємство працює у збиток;

- підприємство розташоване в м. Авдіївка Донецької області, знаходиться в зоні активних бойових дій і не може працювати у звичайному режимі; в результаті артилерійських обстрілів ПрAT «АЗМК» завдано збитку на суму 83 371 082 грн., у зв`язку з чим підприємство перебуває в складному матеріальному становищі.

Фактично за своєю сутністю відзив відповідача є клопотанням про зменшення суми штрафу та неустойки.

З метою забезпечення сторонам можливості надати суду відповідь на відзив та заперечення, розгляд матеріалів справи ухвалою від 24.09.2020 було відкладено 15.10. 2020.

06.10.2020 від позивача до суду надійшли заперечення на клопотання про зменшення штрафних санкцій, у яких він звертає увагу на пропуск відповідачем строку для подання відзиву та всіх доказів, який на його думку сплинув 15.09.2020.

З метою забезпечення відповідачеві можливості надати суду свої пояснення на заперечення позивача, розгляд матеріалів справи ухвалою від 15.10.2020 було відкладено 26.10. 2020.

16.10.2020 господарський суд Донецької області отримав клопотання відповідача про долучення до матеріалів справи копії наказу №196 від 29.07.14 про перевід на консервування цеху гарячого оцинкування та копії висновку експертів №4835-4863 від 31.03.2020 за результатами проведення комплексного товарознавчого та будівельно технічного експертного дослідження, проведеного Донецьким науково-дослідним інститутом судових експертиз.

Судом встановлено, що відповідачем строк для подання відзиву пропущено без поважних причин, оскільки ухвала суду про відкриття провадження по справі отримана ним 01.09.2020 і, як наслідок, строк для подання відзиву, встановлений судом, сплинув 16.09.2020, а відзив був направлений до суду лише 18.09.2020.

Відповідно до ч.9 ст.165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд встановив:

19.02.2018 між ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго», перейменованим у подальшому в Акціонерне товариство «ДТЕК Дніпровські електромережі», в особі директора із закупівель (покупець) та Приватним акціонерним товариством «Авдіївський завод металевих конструкцій» в особі директора (постачальник) був укладений договір про закупівлю товару № 2207-ДнОЭ, відповідно до умов п.1.1 якого Постачальник зобов`язується поставити Покупцю товар, зазначений в специфікації, а Покупець - прийняти і оплатити такий товар, 2018 року виготовлення, в кількості, комплектності, асортименті та за ціною згідно зі специфікацією.

Укладений між сторонами договір є договором поставки, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання параграфу 3 глави 54 Цивільного кодексу України, параграфу 1 глави 30 Господарського кодексу України.

Згідно ст.712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За приписами ч.1 ст.265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч.1 ст.656 Цивільного кодексу України предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому.

Згідно ч.1 ст.266 Господарського кодексу України предметом поставки є визначені родовими ознаками продукція, вироби з найменуванням, зазначеним у стандартах, технічних умовах, документації до зразків (еталонів), прейскурантах чи товарознавчих довідниках. Предметом поставки можуть бути також продукція, вироби, визначені індивідуальними ознаками.

Як зазначено в п.3.1 договору ціна на товар, що постачається, вказується в специфікації (п.1.1 цього Договору) та є незмінною протягом строку дії цього Договору.

Загальна сума договору складає 294 652, 34 грн., з урахуванням ПДВ 49 108, 72грн. (п.3.2 договору).

Як зазначено в п.2.2 договору, приймання товару здійснюється сторонами відповідно до «Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за кількістю», затвердженої постановою Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР від 15.06.1965 р. № П-6 (із змінами та доповненнями) і «Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за якістю», затвердженої постановою Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР від 25.04.1966р. № ГІ-7 (із змінами і доповненнями), в частині, що не суперечить умовам Договору.

Як зазначено в ст.267 Господарського кодексу України договір поставки може бути укладений на один рік, на строк більше одного року (довгостроковий договір) або на інший строк, визначений угодою сторін. Якщо в договорі строк його дії не визначений, він вважається укладеним на один рік. Строки поставки встановлюються сторонами в договорі з урахуванням необхідності ритмічного та безперебійного постачання товарів споживачам, якщо інше не передбачено законодавством.

Відповідно до п.11.1 договору термін його дії - з моменту підписання сторонами і по 31.12.2018, а в частині проведення розрахунків - до повного виконання Сторонами своїх грошових зобов`язань.

Згідно приписів ст.180 Господарського кодексу України господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Згідно ст.638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

З огляду на те, що сторони досягнули згоди щодо усіх істотних умов договору, договір поставки № 2207-ДнОЭ вважається укладеним.

19.04.2020р. відповідно до нової редакції статуту Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Дніпрообленерго» змінило найменування та організаційно-правову форму на Акціонерне товариство «ДТЕК Дніпровські електромережі».

На виконання умов договору 02.03.2018 АТ «ДТЕК ДНІПРОВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» направило на адресу Відповідача заявку № 14583/1001 від 02.03.2018 на поставку товару а саме:

- КОМПЛЕКТ ТРАВЕРС ДО ОПОРИ ПБ-150-2 у кількості 2 шт., ціна без ПДВ 28578,20 грн. за одиницю;

- КОМПЛЕКТ ТРАВЕРС ДО ОПОРИ ПБ-35-1В у кількості 26 шт., ціна без ПДВ 5194,00 грн. за одиницю;

- КОМПЛЕКТ ТРАВЕРС ДО ОПОРИ УБ-35-1 у кількості 5 шт., ціна без ПДВ 9472,50грн. за одиницю;

- ОГОЛОВОК ОГ-2 у кількості 12 шт., ціна без ПДВ 65,56 грн. за одиницю.

Загальна сума заявки - 288 419, 06 грн., строк поставки 30.03.2018.

На підтвердження відправлення заявки відповідачу АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» надало суду копію рекомендованого поштового повідомлення про вручення.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За приписами ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України, ст.174 Господарського кодексу України зобов`язання виникають, зокрема, з договору.

За приписами ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст.193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до п.5.5 Договору товар вважається поставлений покупцю з дати підписання сторонами видаткових накладних.

Обумовлений п.1.1 Договору товар відповідачем був поставлений позивачу у повному обсязі, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями обопільно підписаних:

· видаткової накладної №РН-0000090 від 03.05.2018 на суму 944, 06 грн. з ПДВ;

· рахунок фактура №СФ-0000108 від 03.05.2018 на суму 944,06 грн. з ПДВ;

· видаткової накладної №РН-000169 від 12.07.2018 на суму 287 475,48 грн. з ПДВ ;

Загальна сума поставленого товару складає 288 419, 06 грн.

Пунктом 5.1 договору передбачено строк поставки товару - протягом 30 днів після відправки письмової заявки покупцем протягом дії договору.

Враховуючи факт направлення заявки №14583/1001 від 02.03.2018 на товар позивачем 02.03.2018р., суд приходить до висновку, що товар, зазначений в заявці, мав бути поставлений відповідачем не пізніше 02.04.2018р.

Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідачем поставка товару була здійснена з порушенням строків, визначених договором. Так, зазначений в заявці №14583/1001 від 02.03.2018 товар: КОМПЛЕКТ ТРАВЕРС ДО ОПОРИ ПБ-150-2 у кількості 2 шт; КОМПЛЕКТ ТРАВЕРС ДО ОПОРИ ПБ-35-1В у кількості 26 шт; КОМПЛЕКТ ТРАВЕРС ДО ОПОРИ УБ-35-1 у кількості 5 шт.,були поставлені 12.07.2018р. (відповідно до видаткової накладної №РН-000169 від 12.07.2018); ОГОЛОВОК ОГ-2 у кількості 12 шт. були поставлені 03.05.2018р. ( відповідно до видаткової накладної №РН-0000090 від 03.05.2018).

За змістом ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно приписів ст.547 Цивільного кодексу України правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Як зазначено в ч.1 ст.546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно приписів ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

За змістом ч.1 ст.230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

У разі порушення зобов`язання відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема:

1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору;

2) зміна умов зобов`язання;

3) сплата неустойки;

4) відшкодування збитків та моральної шкоди;

Згідно ч.6 ст.232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Пунктом 7.10. Договору передбачено, що строк нарахування Покупцем Постачальнику штрафних санкцій за Договором не обмежується шістьма місяцями з моменту невиконання та/або неналежного виконання зобов`язань за Договором, у зв`язку з чим, штрафна санкція підлягає нарахуванню за весь період порушення зобов`язання. Сторони домовились встановити строк позовної давності для вимог про стягнення з постачальника неустойки (штрафу, пені) в три роки.

Пунктом 7.2. Договору передбачено, що у разі непоставки, недопоставки, поставки Товару з порушенням строку, передбаченого у цьому Договорі, Постачальник перед Покупцем несе наступну відповідальність:

- у випадку прострочення поставки (непоставки, недопоставки) Товару в межах 10 (десяти) календарних днів Постачальник сплачує Покупцю штраф у розмірі 5% від суми цього Договору (п.7.2.1 договору);

- у випадку прострочення поставки (непоставки, недопоставки) Товару понад 10 (десяти) календарних днів, Постачальник, починаючи з 11 (одинадцятого) календарного дня прострочення, додатково до штрафу, передбаченому у п. 7.2.1., сплачує Покупцю пеню у розмірі 0,1% від вартості непоставленого/недопоставленого Товару та/або Товару, поставленого з порушенням строків, за кожен день прострочення.

Підставою виникнення спору послугувало несвоєчасна поставка товару з боку відповідача.

Так, сума неустойки (пені) згідно п.7.2.2. Договору за прострочення виконання зобов`язання за заявкою №14583/1001 від 02.03.2018 на суму 288 419, 06 грн.:

- за період прострочення з 13.04.2018 по 02.05.2018 від ціни поставленого товару 944, 06 грн. становить 18. 88 грн;

- за період прострочення з 13.04.2018 по 11.07.2018 від ціни поставленого товару 287 349, 62 грн. становить 25 861, 47 грн.

Сума штрафу нарахованого за п.7.2.1. Договору за прострочення виконання зобов`язання за заявкою №14583/1001 від 02.03.2018 на суму 288 419, 06 грн. за період прострочення з 03.04.2018 по 11.07.2018 від ціни договору 294 652, 34 грн. становить 14 732, 62 грн.

Зауважень щодо розрахунку штрафних санкцій відповідачем не заявлено.

Відповідно до приписів ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно приписів ст.14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Так, згідно зі статтями 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

З огляду на вищевикладене, оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, а також зважаючи на те, що відповідач не довів факту своєчасної поставки товару, господарський суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими. що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Клопотання відповідача про зменшення розміру штрафних санкцій задоволенню не підлягає з огляду на наступне:

1) Приписами ч.3 ст.80 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що «відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи».

Відповідно до ч.8 ст.80 Господарського процесуального кодексу України, докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Оскільки докази, до клопотання про зменшення розміру штрафних санкцій, подані після спливу строку для подання відзиву і цей строк відповідачем пропущено без поважних причин, вони не приймаються судом до розгляду і, як наслідок, клопотання про зменшення розміру штрафних санкцій належними та допустимими доказами не підтверджено. Клопотання, не підтверджене доказами, не може вважатися обґрунтованим.

2) Зменшувати розмір штрафу є правом, а не обов`язком суду.

3) Відповідачем належними та допустимими доказами не доведена винятковість випадку.

4) Сам по собі скрутний матеріальний стан підприємства, так само як і збитковість його діяльності не свідчать про виключність обставин, з якими пов`язується і є безумовними підставами для зменшення розміру штрафних санкцій.

Судові витрати в межах, встановлених законодавством, відповідно до ст.129 Господарського кодексу України, покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених вимог (в даному випадку на відповідача).

Враховуючи вищевикладене, на підставі ст.ст.526, 530, 549, 610, 611, 612, 712 Цивільного кодексу України, ч.1 ст.193, ст.265 Господарського кодексу України і керуючись ст.ст.210, 233, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017), господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Акціонерного товариства ДТЕК Дніпровські електромережі до Приватне акціонерне товариство Авдіївський завод металевих конструкцій, задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства Авдіївський завод металевих конструкцій (місцезнаходження: 86060, Донецька область, м. Авдіївка, вул. Маяковського, буд. 94; ідентифікаційний код 00130636) на користь Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпровські електромережі» (місцезнаходження: 49107, м.Дніпро, шосе Запорізьке, буд.22; ідентифікаційний код 23359034) 25 880,35 грн. неустойки (пені), 14 732, 62 грн. штрафу, 2 102,00грн. на відшкодування витрат з оплати судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається у порядку, передбаченому п.17.5 перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, протягом двадцяти днів з дня його проголошення (складення повного судового рішення).

Повний текст судового рішення складено 02.11.2020.

Суддя В.І. Матюхін