ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2020 року

м. Черкаси справа № 925/1077/20

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого - судді Довганя К.І., з секретарем судового засідання Олексенко Т.В. за участю представників: позивача - Загородній І.В. адвокат за ордером, відповідача - Шалунов О.Г. директор за посадою, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Селянського (фермерського) господарства "Тучков" до Приватного підприємства "Мінералтрансагро" про стягнення 691200, 00 грн,

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов про стягнення 691200,00 грн. попередньої оплати за договором купівлі - продажу №МТ-10/02-2 від 10.02.2020.

В обґрунтування заявлених вимог позивач послався на те, що відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов`язання щодо поставки товару.

Справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

24.09.2020 в судовому засіданні оголошувалась перерва до 11:00 год. 12 жовтня 2020 року.

Представник позивача в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав, просив позов задовольнити повністю.

Відповідач відзиву на позов суду не надав.

Представник відповідача в судовому засіданні заявлені вимоги визнав та пояснив, що можливість перерахувати позивачу грошові кошти на даний час у нього відсутня.

Суд, вислухавши представників сторін, оцінивши наявні у справі докази, встановив наступне.

Предметом спору є стягнення/повернення з відповідача на користь позивача попередньої оплати за неналежне виконання умов договору купівлі-продажу.

З матеріалів справи вбачається, що 10.02.2020 між сторонами був укладений договір купівлі-продажу №МТ-10/02-2 (далі - Договір), відповідно до умов якого відповідач (Продавець) зобов`язався передати у власність позивача (Покупцю) добриво азотно-фосфорно-калійне комплексне марки 16-16-16-6 (S) (далі - Товар; мінеральні добрива), а покупець зобов`язався прийняти та оплатити мінеральні добрива.

Пунктами 2.2.-2.5 цього Договору визначено, що кількість товару складає 64 тонн. Загальна вартість договору становила 691 200,00 грн., в тому числі ПДВ - 115 200,00 грн.

Покупець здійснює повну оплату загальної вартості товару шляхом перерахування коштів на поточний рахунок продавця до 29 лютого 2020 року. Підставою для оплати є рахунки, виготовлені продавцем покупцеві.

Пунктами 3.1., 3.2., 4.1. Договору встановлено, що продавець зобов`язується поставити покупцю товар в термін до 31 березня 2020 року. Постачання товару здійснюється на умовах ЕХW станція Черкаси (самовивіз покупцем із залізничної станції Черкаси Одеської залізниці).

Прийом-передача товару по кількості проводиться у місці постачання товару (п. 3.2.).

За умовами п.4.2 Договору фактом підтверджуючим отримання товару по кількості є підпис відповідальної особи покупця та продавця на видатковій накладній товару.

Згідно п.7.1. цей Договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

На виконання умов Договору відповідач направив позивачу рахунок-фактуру № МТ-10/02-2 від 10 лютого 2020 року на оплату мінеральних добрив в кількості 64 тонн на загальну суму 691 200,00 грн., в тому числі ПДВ - 115 200,00 грн.

Факт перерахування позивачем відповідачу по рахунку-фактурі від 10.02.2020 грошових коштів в сумі 691 200,00 грн., в тому числі ПДВ - 115 200,00 грн. підтверджується платіжним дорученням № 43 від 17 лютого 2020 року.

Однак, відповідач в порушення умов пункту 3.1. Договору

Товар не поставив, тому наявність заборгованості відповідача перед позивачем становила 691 200,00 грн., що підтверджується Актом звірки взаєморозрахунків сторін станом на 05.05.2020.

Таким чином, внаслідок неналежного виконання відповідачем умов зазначеного Договору, позивач просить суд стягнути з відповідача перераховані грошові кошти, сплачені в якості попередньої оплати в розмірі 691 200,00 грн.

За приписами ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Ст.11 ЦК України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (стаття 626 ЦК України).

Ч.1 ст.181 ГК України визначено, що господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

За змістом статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Ч.1 ст. 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Ст.712 ЦК України визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Ст.ст. 173, 174, 181, 193 ГК України, ст.ст. 526, 530, 655, 692, 712 ЦК України містять такі положення.

Господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта ( виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладання даного виду договорів.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк ( термін ) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк ( термін ).

За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений іншим строк оплати товару, та сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

За приписами ч.2 ст.693 ЦК України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Оцінивши фактичні обставини справи та приписи вищенаведеного законодавства, суд приходить до наступних висновків.

Господарські зобов`язання між сторонами виникли на підставі укладеного договору купівлі-продажу № МТ-10/02-2 від 10 лютого 2020 року. Даний договір виходячи з його умов, є договором поставки. Свої зобов`язання за цим договором позивач виконав належним чином та здійснив оплату вартості товару на рахунок відповідача, що підтверджується платіжним дорученням № 43 від 17.02.2020 на суму 691200,00 грн.

Доказів поставки товару та належного виконання відповідачем умов вказаного Договору до суду не подано.

З огляду на вищевикладені обставини справи і приписи законодавства суд приходить до переконання, що вимоги позивача про стягнення 691200,00 грн. попередньої оплати по договору № МТ-10/02-2 від 10.02.2020, є обґрунтованими і підлягають до задоволення.

З відповідача на користь позивача підлягають до стягнення понесені останнім судові витрати на оплату судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 129, 236-241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного підприємства "Мінералтрансагро" (; вул.О.Дашковича,64, кВ.50, м.Черкаси, 18001) на користь Селянського (фермерського) господарства "Тучков" (; с.Березівка, Маловисківський район, Кіровоградська область, 26222) - 691 200,00 грн. (шістсот дев`яносто одна тисяча двісті грн) попередньої оплати та 10 368,00 грн. (десять тисяч триста шістдесят вісім грн) витрат по сплаті судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного рішення.

Повний текст складено і підписано 02.11.2020.

СУДДЯ К.І. Довгань