ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.11.2020 Справа № 917/1389/20

Господарський суд Полтавської області у складі судді Безрук Т. М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "INTER CARS UKRAINE"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОП ОІЛ СЕРВІС КОМПАНІ"

про стягнення 20 319,32 грн.

без виклику представників сторін

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю "INTER CARS UKRAINE" звернулось до Господарського суду Полтавської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОП ОІЛ СЕРВІС КОМПАНІ" про стягнення 20319,32 грн. за договором поставки № U47842 від 28.08.2019р., у тому числі: 15619,75 грн. - основного боргу, 2147,17 грн. - 15% річних, 2238,81 грн. - пені, 313,59 грн. інфляційних; а також 2102,00 грн. судових витрат на сплату судового збору та 4000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Позовну заяву обґрунтовано тим, що відповідач неналежним чином здійснює розрахунки за поставлений товар.

Ухвалою суду від 15.09.2020 було встановлено відповідачу строк у 15 днів з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позов (а.с.74).

Ухвала від 15.09.2020р. вважається врученою відповідачу 18.09.2020р., що підтверджується довідкою поштового відділення (а.с.78). Отже, останнім днем подачі суду відзиву на позов є 05.10.2020р.

Відповідач відзив на позов не надав. Встановлені строки для його подання закінчилися.

Згідно ст.113 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені,- встановлюються судом.

Згідно ч.8 ст.165 ГПК України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Згідно ст.118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Інші заяви по суті справи до суду не надійшли.

У даній справі судом були вчинені такі процесуальні дії.

За протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.08.2020р. даний позов був переданий на розгляд судді Безрук Т. М. (а.с. 30).

Ухвалою господарського суду від 31.08.2020р. було залишено позовну заяву без руху та встановлено строк для усунення недоліків (а.с. 33-34). Позивач у встановлений судом строк виправив вказані недоліки (а.с.42-73).

Ухвалою суду від 15.09.2020 року відкрито провадження у справі № 917/1389/20, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (а.с.74).

Про відкриття провадження у справі позивач повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням від 16.09.2020р. (а.с.76).

Ухвала суду про відкриття провадження у справі від 15.09.2020р., надіслана відповідачу на адресу вул. Конституції, буд.13, м. Полтава, 36020, повернулася до суду з довідкою поштового відділення про відмову адресата від отримання відправлення (а.с.77-80).

За даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Товариство з обмеженою відповідальністю "ТОП ОІЛ СЕРВІС КОМПАНІ" зареєстроване за адресою: вул. Конституції, буд.13, м. Полтава, 36020 (а.с.32).

Така ж адреса вказана відповідачем у договорі поставки № U47842 від 28.08.2019р. (а.с.7-8).

Відповідно до п. 4 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Таким чином, відповідно до ч.7 ст.120, ст. 242 ГПК України ухвала суду вважається врученою відповідачу.

З метою належного повідомлення відповідача про розгляд цієї справи, суд направляв 23.09.2020 копію ухвали від 15.09.2020р. на адресу керівника відповідача, вказану у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Дана ухвала повернулася до суду з довідкою поштового відділення про відсутність адресата (а.с.82-87).

На офіційному сайті Судової влади України 23.09.2020 було розміщено відповідне оголошення про розгляд цієї справи (а.с.81).

Сам лише факт неотримання скаржником кореспонденції, якою суд із додержанням вимог процесуального закону надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася до суду у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною невиконання ухвали суду, оскільки наведене зумовлено не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на її адресу.

Згідно приписів ч. 7 сі. 120 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Отже, відповідач належно повідомлений про час та місце розгляду даної справи у відповідності до ст. ст. 120, 242 ГПК України.

Суд вчинив всі можливі дії для належного та своєчасного повідомлення відповідача про розгляд даної справи.

Господарським судом було створено сторонам належні умови для реалізації їх процесуальних прав.

Відповідно до частини п`ятої статті 252 ГПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін згідно з ч. 5 ст. 252 ГПК сторони суду не надали.

За ч. 13 ст. 8 ГПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

За ч. 2 ст. 252 ГПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

За ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Під час розгляду справи по суті судом були досліджені всі письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 233 ГПК України дане рішення прийнято, складено та підписано в нарадчій кімнаті.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши всі наявні у справі докази, суд встановив наступне.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "INTER CARS UKRAINE" (позивачем) та Товариством з обмеженою відповідальністю"ТОП ОІЛ СЕРВІС КОМПАНІ" (відповідачем) укладено договір поставки № U47842 від 28.08.2019р. (далі Договір; а.с. 45-46).

Згідно з п.1.1. Договору позивач (постачальник) зобов`язується передати покупцю (відповідачу) у власність та у встановлені строки замовлені ним запасні частини, мастильні матеріали, технічні рідини, аксесуари, інші супутні товари дня транспортних засобів тощо (далі - товар) окремими партіями, а покупець зобов`язується приймати товар та оплачувати його. Асортимент (номенклатура), ціна та кількість товару остаточно погоджуються сторонами у накладних, які специфікаціями у розумінні ст.266 Господарського кодексу України та складають невід`ємну чистину договору.

Згідно з п.2.1. Договору, договір набуває чинності з дня його належного підписання сторонами та діє до 31 грудня 2020 року. Якщо жодна із сторін за три тижні до цього терміну письмово не підтвердить намір припинити договір, то строк договору продовжується на тих самих умовах по 31 грудня кожного наступного року.

Згідно з п.5.1., п.5.1.1, п.5.1.2 Договору покупець у будь-який визначений законодавством спосіб оплачує повну ціну товару на вказаних у рахунку/накладній умовах або шляхом: попередньої оплати - відповідно до рахунка постачальника; товарного кредиту з відстроченням платежу - протягом 14 календарних днів після приймання партії товару від постачальника. У разі збільшення курсу на міжбанківському валютному ринку України понад 2% за день постачальник може скоротити строк відстрочення платежу або скасувати цей строк, про що негайно повідомляє покупця через картку покупця. Покупець не сплачує постачальнику процентів за користування товарним кредитом протягом встановленого строку відстрочення платежу.

Згідно з п.6.1. Договору постачальник поставляє товар окремими партіями в строк до 5 (п`яти) робочих днів від наступного дня після попередньої оплати відповідної партії товару або від дня підтвердження замовлення на умовах: EXW (франко завод) будь-якої філії постачальника або СРТ (перевезення оплачене до) покупця в м. Полтава відповідно до Міжнародних правил «Інкотермс 2010». Конкретні умови поставки кожної партії товару вказуються у видатковій накладній.

Згідно з п.8.1. Договору приймання товару за кількістю та якістю здійснюється покупцем відповідно до видаткової накладної. Перехід права власності відбувається при підписанні видаткової накладної обома сторонами.

Відповідно до п. 10.5. Договору покупець у разі несвоєчасної оплати поставленого товару за вимогою постачальника сплачує за весь час прострочення: суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції, пеню від простроченої суми у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у цей період, а також проценти (ч, 5 ст. 694 ЦК України) у розмірі 15% річних від простроченої суми.

Згідно п.3.1. Договору для одержання партії товару покупець на підставі чинних реєстрів цін постачальника, які відображаються у каталозі IC-Katalog на сайті постачальника www.intercars.com.ua, оформлює замовлення. Доступ до каталогу та форми замовлення надаються покупцю після підписання Договору та внесення необхідних для його виконання даних у картку покупця.

Згідно п.3.2. Договору постачальник з урахуванням товарних позицій, що є на його складах, підтверджує замовлення у формі рахунка на оплату і видаткової накладної та після згоди покупця на зміст і ціну поставки формує і відправляє партію товару.

Позивач у заяві (вхід. 3 12054 від 29.10.2020) пояснив, що після підписання договору поставки, покупцю присвоюється код клієнта та надається доступ до кабінету покупця, де він самостійно формує замовлення; після цього, на його адресу надсилається рахунок, який є одностороннім документом та формується видаткова накладна.

В підтвердження вказаного позивачем надано суду скрін-шот сторінки кабінету відповідача. У верхньому правому куті скрін-шоту кабінету відповідача вказано код клієнта U47842; такий же номер має договір поставки укладений між сторонами.

Позивач у позові зазначає, що він поставив відповідачу товар на загальну суму 16281,63 грн. В підтвердження цього позивач надав двостороннє підписані видаткові накладні № UАUP2_190047789 від 03.09.2019р. на суму 2944,82 грн., № UАUP2_190048426 від 05.09.2019р. на суму 2414,05 грн., № UАUP2_190049832 від 11.09.2019р. на суму 5057,02 грн., № UАUP2_190050046 від 12.09.2019р. на суму 1739,42 грн., № UАUP2_190050243 від 12.09.2019р. на суму 1060,69 грн., № UАUP2_190050529 від 13.09.2019р. на суму 3065,63 грн. (а.с.47-52). Зазначені накладні підписані від імені позивача та відповідача та посвідчені печаткою відповідача.

Таким чином, слід відзначити, що наявність печатки на видаткових накладних є свідченням скріплення документу відповідачем.

Відповідач несе повну відповідальність за законність використання його печатки. Матеріали справи не містять документів, які б свідчили про втрату печатки, її підробку чи інше незаконне використання третіми особами всупереч волі відповідача. Доказів втрати відповідачем печатки та доказів наявності звернення до правоохоронних органів за фактом незаконного використання його печатки до матеріалів справи не додано та відповідачем про це не заявляється.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 07.03.2018 № 910/23585/16.

Позивач надав суду виписки з банківського рахунку, які свідчать про проведення відповідачем наступних оплат: за платіжним документом від 29.10.2019р. у сумі 1739,42 грн. - за запасні частини згідно рахунку № RA від 12.09.2019р., за платіжним документом від 12.11.202019 у сумі 1907,54 грн. за запасні частини згідно рахунку №RA від 17.09.2019р. (а.с.63, 67).

Зазначене свідчить, що відповідач повністю оплатив товар в сумі 1739,42 грн., отриманий за видатковою накладною №UАUP2_190050046 від 12.09.2019р.

Таким чином заборгованість за товар, поставлений за накладними, які заявлені у позові, становить 14542,21 грн.

Поданий доказ оплати 12.11.202019 на суму 1907,54 грн. за товар згідно рахунку від 17.09.2019р. не може бути враховано судом на погашення спірного боргу, оскільки поставка товару 17.09.2019 р. не є предметом даного спору (а.с.67).

Підписання видаткових накладних, які є первинним обліковим документом у розумінні Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", та посвідчення накладних печаткою відповідача фіксує факт здійснення господарської операції і підтвердження договірних відносин, що є підставою виникнення обов`язку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар

В ч.2 ст. 241 Цивільного кодексу України вказано, що наступне схвалення правочину особою, яку представляють, створює, змінює і припиняє цивільні права та обов`язки з моменту вчинення цього правочину.

Згідно правових позицій, наведених у постановах Верховного Суду від 26.10.2018 у справі № 922/409917, від 09.11.2018 у справі №911/3685/17, від 30.01.2019 у справі № 905/2324/17, від 08.05.2019 у справі №910/9078/18, від 21.05.2019 у справі № 904/6726/17, від 05.06.2019 у справі № 905/1562/18, від 10.06.2019 у справі № 911/935/18 та від 11.06.2019 у справі № 904/2394/18, з урахуванням конкретних обставин справи, до дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, можуть, належати: визнання пред`явленої претензії; зміна договору, з якої вбачається, що боржник визнає існування боргу, а так само прохання боржника про таку зміну договору; письмове прохання відстрочити сплату боргу; підписання уповноваженою на це посадовою особою боржника разом з кредитором акта звірки взаєморозрахунків, який підтверджує наявність заборгованості в сумі, щодо якої виник спір; письмове звернення боржника до кредитора щодо гарантування сплати суми боргу; часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій.

Відповідач 29.10.19 та 12.11.2019 частково сплатив на рахунок позивача вартість товару в сумі 1 739,42 грн. та 1 907,54 грн. відповідно (а.с.63, 67).

Згідно п. 201.10 ст. 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Позивач під час поставки товару виписав податкові накладні від 03.09.2019, від 05.09.2019, від 11.09.2019, від 12.09.2019, від 13.09.2019, від 14.09.2019, а також зареєстрував їх. У цих податкових накладних, зазначено найменування товару, який був поставлений на адресу відповідача, який дублює найменування товару, вказане у видаткових накладних.

З огляду на викладене, суд вважає подані позивачем докази вірогідними щодо підтвердження обставин поставки товару позивачем відповідачу.

Відповідно до ст.ст. 13, 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказів в спростування вищевикладеного чи інших заперечень по суті спору відповідач суду не надав.

Подані суду договір та інші первісні бухгалтерські документи сторонами не оспорюються, доказів визнання їх недійсними сторони суду не подали і на них під час розгляду справи не посилалися.

За ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Зазначені положення викладені і в ст.193 Господарського кодексу України.

Статтею 712 Цивільного кодексу України визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 6 ст. 265 Господарського кодексу України до відносин поставки, не врегульованих цим кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договори купівлі-продажу.

Згідно ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором не встановлено інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

За приписами ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до частини сьомої ст. 193 Господарського кодексу України не опускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони іншим договором не було виконано належним чином. Вказаним положенням кореспондують норми ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України.

В супереч договірним зобов`язанням та вказаним нормам права відповідачем не сплачена заборгованість в сумі 14542,21 грн. за товар, поставлений за накладними, які заявлені у позові.

Отже, позовні вимоги про стягнення 14542,21 грн. основного боргу є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

В частині стягнення 1077,54 грн. основного боргу у позові слід відмовити, оскільки вказана сума обчислена без врахування проведення відповідачем оплати за платіжним документом від 29.10.2019р. у сумі 1739,42 грн. - за запасні частини згідно рахунку № RA від 12.09.2019р.

За ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Стаття 611 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

В накладних визначено строки оплати товару, а саме за накладною №UАUP2_190047789 від 03.09.2019р. - до 17.09.2019., за накладною №UАUP2_190048426 від 05.09.2019р. - до 19.09.2019, за накладною №UАUP2_190049832 від 11.09.2019р. - до 25.09.2019р., за накладною №UАUP2_190050046 від 12.09.2019р. - до 26.09.2019р., за накладною №UАUP2_190050243 від 12.09.2019р. - до 26.09.2019р., за накладною №UАUP2_190050529 від 13.09.2019р. - до 27.09.2019р.

Відповідно до п. 10.5. Договору покупець у разі несвоєчасної оплати поставленого товару за вимогою постачальника сплачує за весь час прострочення: суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції, пеню від простроченої суми у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у цей період, а також проценти (ч. 5 ст. 694 ЦК України) у розмірі 15 % річних від простроченої суми.

Позивач заявив вимоги про стягнення 2238,81 грн. пені, нарахованої:

за накладною № UАUP2_190047789 за період 18.09.2019 по 18.03.2020 у сумі 411,40 грн.,

за накладною № UАUP2_190048426 за період 20.09.2019 по 20.03.2020 у сумі 335,61 грн., за накладною № UАUP2_190049832 за період 26.09.2019 по 26.03.2020 у сумі 692,20 грн.,

за накладною № UАUP2_190050046 та № UАUP2_190050243 за період 27.09.2019 по 27.03.2020 у сумі 382,26 грн.,

за накладною № UАUP2_190050529 за період 28.09.2020 по 28.03.2020 у сумі 417,34 грн.

При цьому, позивачем не враховано оплати товару 29.10.2019р. на суму 1739,42 грн. за накладною від 12.09.2019р.

Після проведення перерахунку судом встановлено, що сума пені, заявлена позивачем за накладними № UАUP2_190047789, № UАUP2_190048426, № UАUP2_190049832, № UАUP2_190050529 не перевищує розрахункову.

Сума пені за накладною № UАUP2_190050046 за період 27.09.2020 по 28.10.2019 становить 49,94 грн.

Сума пені за накладною № UАUP2_190050243 за період 27.09.2019 по 27.03.2020 становить 144,91 грн. (розрахунок суму залучено до справи).

Таким чином, належна до стягнення сума пені становить 2051,40 грн. В цій частині позовні вимоги задовольняються судом.

В іншій частині вимоги про стягнення 187,41 грн. пені слід відхилити як безпідставні.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

В п. 10.5. Договору встановлено, що покупець у разі несвоєчасної оплати поставленого товару сплачує проценти у розмірі 15 % річних від простроченої суми.

На підставі викладеного позивачем заявлено до стягнення 313,59 грн. інфляційних за період жовтень 2019 липень 2020 та 2147,17 грн. - 15% річних за період 18.09.2019р. - 21.08.2020р.

З огляду на встановлену судом суму боргу, після перевірки правильності розрахунку судом визначено, що сума інфляційних за визначений позивачем період становить 291,97 грн. В цій частині позовні вимоги є обґрунтованими та задовольняються судом. Вимоги про стягнення 21,62 грн. інфляційних слід відхилити як безпідставні.

Суд, провівши перевірку правильності нарахування 15 % річних встановив, що належна до стягнення сума річних становить 2009,86 грн..

Таким чином, позовні вимоги про стягнення 2009,86 грн. - 15% річних підлягають задоволенню. В іншій частині у позові про стягнення річних слід відмовити за безпідставністю вимог.

Позивач у позові прохає також покласти на відповідача судові витрати понесені ним у даній справі, до яких включає витрати на оплату судового збору у сумі 2102,00 грн. та 4000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Суд встановив, що при подачі даного позову позивачем сплачено 2102,00 грн. судового збору за платіжним дорученням № 9693 від 19.08.2020р. (а.с.6). Факт надходження даного судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України підтверджено випискою від 20.08.2020 р. (а.с.31).

В підтвердження факту понесення позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката суду надано ордер на надання правової допомоги № 11051013 від 17.08.2020р. адвоката Петренко С. В. (а.с.28), свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю від 07.02.2020р. (а.с.27), договір про надання правової допомоги від 05.05.2020р., укладений між ТОВ "INTER CARS UKRAINE" та адвокатом Петренко С.В. (а.с.69), акт приймання передачі наданих послуг від 20.08.2020р.

Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 126 ГПК для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

В ч. 3 ст. 126 ГПК України вказано, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

В акті приймання-передачі наданих послуг від 20.08.2020р. підтверджено, що адвокат надав клієнту правову допомогу з підготовки та подачі позову про стягнення заборгованості з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОП ОІЛ СЕРВІС КОМПАНІ". Загальна вартість наданих правових послуг зазначена у акті в сумі 4000,00 грн. (а.с.72).

При цьому, доказів про оплату позивачем адвокатських послуг у сумі 4000,00 грн. суду не надано.

Відповідно до правового висновку Об`єднаної палата Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду щодо застосування норми права, що був зроблений у постанові від 03 жовтня 2019 року по справі № 922/445/19, за змістом пункту 1 частини 2 статті 126, частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 126 цього Кодексу).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч.4 ст. 236 ГПК України).

В акті приймання-передачі наданих послуг від 20.08.2020р. підтверджено, що адвокат надав клієнту правову допомогу з підготовки та подачі позову. Про надання інших послуг в акті не зазначено.

Матеріалами справи підтверджено факт складення адвокатом позовної заяви.

В додатку № 1 до договору сторонами узгоджено вартість послуг, зокрема, за складання позовної заяви - 700 грн. (а.с.71).

Таким чином, заявлена сума витрат на професійну правничу допомогу адвоката підлягає відшкодуванню на суму 700,00 грн. згідно з умовами договору про надання правової допомоги від 05.05.2020р. та додатку № 1 до нього.

Витрати на оплату 2102,00 грн. судового збору та підтверджені витрати в сумі 700,00 грн. на професійну правову допомогу повністю покладаються на відповідача згідно з ч.1 та ч. 9 ст. 129 ГПК України, оскільки спір виник внаслідок неправильних дій сторони.

Суд роз`яснює, що в разі добровільного виконання рішення суду до відкриття виконавчого провадження відповідач не позбавлений права звернутися до суду з заявою про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково. Сторони також мають право укласти мирову угоду у процесі виконання судового рішення.

Керуючись ст.ст. 252, 232, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОП ОІЛ СЕРВІС КОМПАНІ" (вул. Конституції, буд.13, м. Полтава, 36020; ідентифікаційний код 40997987) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "INTER CARS UKRAINE" (вул. Толстого, буд. 1/1, м. Хмельницький, 29009; ідентифікаційний код 30865632) 14542 грн. 21 коп. - основного боргу, 2051 грн. 40 коп. - пені, 2009 грн. 86 коп. - 15% річних, 291 грн. 97 коп. інфляційних, 2102 грн. 00 коп. відшкодування витрат з оплати судового збору, 700 грн. 00 коп. відшкодування витрат на професійну правову допомогу.

Видати наказ після набрання цим рішенням законної сили.

3. В іншій частині у позові відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Східного апеляційного господарського суду через Господарський суд Полтавської області.

Дата складення повного судового рішення: 05.11.2020.

Суддя Т. М. Безрук