УХВАЛА

04 листопада 2020 року

м. Київ

Справа № 904/1598/18

Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду

суддя-доповідач О. О. Мамалуй

розглянувши матеріали касаційної скарги товариства з обмеженою відповідальністю "Запорізький завод кольорових металів"

на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 24.09.2020р.

у складі колегії суддів: А. Є. Чередко- головуючий, Л. А. Коваль, В. Ф. Мороз

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Запорізький завод кольорових металів"

до приватного акціонерного товариства "Дніпропетровськ-Авто"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача приватне акціонерне товариство "Автокапітал"

про розірвання договорів та стягнення коштів

ВСТАНОВИВ:

ТОВ "Запорізький завод кольорових металів" звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 24.09.2020р. у справі №904/1598/18.

Перевіривши матеріали касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга не відповідає вимогам ст. ст. 290, 291 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 290 Господарського процесуального кодексу України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).

Відповідно до ч. 2 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у поста-нові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами 1, 3 статті 310 цього Кодексу.

Згідно з абзацами 2 та 3 п. 5 ч. 2 ст. 290 Господарського процесуального кодексу України у разі подання касаційної скарги на підставі п. 1 ч. 2 ст. 287 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі п. 2 ч. 2 ст. 287 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

Дослідивши касаційну скаргу на предмет відповідності вищенаведеним вимогам процесуального закону, Верховний Суд встановив, що скаржником не зазначено конкретних підстав касаційного оскарження, передбачених ч. 2 ст. 287 ГПК України.

Оскільки ТОВ "Запорізький завод кольорових металів" у касаційній скарзі не зазначило конкретних підстав касаційного оскарження, передбачених ст. 287 Господарського процесуального кодексу України, касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених п. 5 ч. 2 ст. 290 Господарського процесуального кодексу України.

Крім того, ч. 3 ст. 290 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що касаційна скарга підписується особою, яка подає скаргу, або її представником. До касаційної скарги, поданої представником, додається довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника, якщо в справі немає підтвердження такого повноваження.

Частинами 1 та 3 ст. 56 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 Господарського процесуального кодексу України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Частиною 4 ст. 60 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Касаційна скарга підписана від імені ТОВ "Запорізький завод кольорових металів" адвокатом Є. С. Шурубурою. Скаржник зазначає, що копії документів на підтвердження повноважень представника наявні в матеріалах справи.

Верховний Суд звертає увагу, що касаційну скаргу подано безпосередньо до Верховного Суду, у зв`язку з відсутністю матеріалів справи та ненаданням скаржником доказів на підтвердження повноважень представника, суд не має можливості перевірити чи має представник ТОВ "Запорізький завод кольорових металів" Є. С. Шурубура статус адвоката та чи уповноважений він представляти інтереси ТОВ "Запорізький завод кольорових металів" як адвокат.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 290 Господарського процесуального кодексу України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Скаржником до касаційної скарги не додано доказів сплати судового збору, про що складено Акт Верховного Суду №29.1-11/292 від 19.10.2020р.

Відповідно до пп. 5 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання касаційної скарги на рішення суду становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Відповідно до пп. 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 4 ст. 6 Закону України "Про судовий збір" якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).

Скаржник в касаційній скарзі просить скасувати постанову Центрального апеляційного господарського суду від 24.09.2020р. у справі №904/1598/18 в частині відмови в задоволенні позовних вимог ТОВ "Запорізький завод кольорових металів" про стягнення з ПрАТ "Дніпропетровськ-Авто" збитків у сумі 88 419, 91 грн. та різниці між вартістю автомобілів передбаченої договорами поставки та на момент подання позову в сумі 556 166, 67 грн.

З урахуванням вимог касаційної скарги, за її подання у даному випадку необхідно було сплатити 19 337, 59 грн. ((88 419, 91 грн. + 556 166, 67 грн.) Х 1,5%) Х 200%).

Крім того, відповідно ст. 291 Господарського процесуального кодексу України особа, яка подає касаційну скаргу, надсилає іншим учасникам справи копію цієї скарги і доданих до неї документів, які у них відсутні, листом з описом вкладення.

Проте до касаційної скарги скаржник не додав доказів на підтвердження надсилання копії касаційної скарги та доданих до неї документів іншим учасникам справи, про що складено Акт Верховного Суду №29.1-11/292 від 19.10.2020р.

Згідно з ч. 2 ст. 292 Господарського процесуального кодексу України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених ст. 290 цього Кодексу, застосовуються положення ст. 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. ст. 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Частиною 5 ст. 292 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що питання про залишення касаційної скарги без руху суддя-доповідач вирішує протягом двадцяти днів з дня надходження касаційної скарги.

Верховний Суд вважає за необхідне надати скаржнику строк для усунення зазначених вище недоліків, а саме для зазначення передбачених ст. 287 Господарського процесуального кодексу України підстав касаційного оскарження судового рішення, для надання суду документу про сплату судового збору в розмірі 19 337, 59 грн., для надання доказів на підтвердження повноважень представника ТОВ "Запорізький завод кольорових металів" Є. С. Шурубура та для надання суду належних доказів направлення копії касаційної скарги та доданих до неї документів іншим учасникам справи.

Керуючись ст. ст. 233, 234, 235, 290, 291, 292 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу ТОВ "Запорізький завод кольорових металів" на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 24.09.2020р. у справі №904/1598/18 залишити без руху.

2. Надати ТОВ "Запорізький завод кольорових металів" строк для усунення зазначених у цій ухвалі недоліків, який становить 10 днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху.

3. Попередити ТОВ "Запорізький завод кольорових металів" про те, що неусунення недоліків скарги протягом установленого строку є підставою для її повернення скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Верховного Суду О. О. Мамалуй