ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
29 жовтня 2020 року м. ЧернівціСправа № 926/1041/20
Господарський суд Чернівецької області у складі судді Гурина М.О., за участю секретаря судового засідання Чупрун М.М., розглянувши заяву
товариства з обмеженою відповідальністю «Дністрові роси» про стягнення судових витрат у справі
за первісним позовом товариства з обмеженою відповідальністю Челендж Аеро Юкрейн, м. Київ
до товариства з обмеженою відповідальністю, с. Дністрівка, Кельменецького району Чернівецької області
про стягнення заборгованості в розмірі 946504,21 грн
за зустрічним позовом товариства з обмеженою відповідальністю Дністрові роси, с. Дністрівка, Кельменецького району Чернівецької області
до товариства з обмеженою відповідальністю Челендж Аеро Юкрейн, м. Київ
про визнання договору недійсним
Представники сторін:
від позивача Петровська-Караченцева Л.Г.;
від відповідача не з`явився.
Рішенням Господарського суду Чернівецької області від 13.10.2020 у даній справі частково задоволено первісний позов, стягнуто з ТОВ «Дністрові роси» 578815,75 грн заборгованості, 118295,04 грн інфляційних втрат, 3% річних в сумі 46094,76 грн, 11148,37 грн судового збору, у задоволенні зустрічного позову відмовлено.

В процесі розгляду справи 09.10.2020 року відповідач заявив клопотання у якому зазначив, що у відповідності до частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України частина доказів, які підтверджують розмір судових витрат будуть подані протягом п`яти днів з дня ухвалення рішення суду.

19.10.2020 товариство з обмеженою відповідальністю «Дністрові роси» звернулось до Господарського суду Чернівецької області з заявою про винесення додаткового рішення про стягнення судових витрат у даній справі.

Ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 20.10.2020 розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення суду призначено у судовому засіданні на 29.10.2020.

21.10.2020 року на поштову електронну адресу суду від представника позивача за первісним позовом надійшло: клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду (вх № 2451); клопотання про направлення сканів документів (вх № 3025).

22.10.2020 року на поштову електронну адресу суду від представника позивача за первісним позовом надійшло клопотання про направлення сканів документів (вх № 3033) та клопотання про долучення додаткових доказів (вх № 3055).

Ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 23.10.2020 задоволено клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду (вх № 2451).

26.10.2020 року на поштову електронну адресу суду від ТОВ «Дністрові роси» надійшла заява про розгляд заяви без участі представника відповідача.

28.10.2020 року на поштову електронну адресу суду від представника позивача за первісним позовом надійшли заперечення на заяву щодо стягнення судових витрат в яких представник позивача вказує на відсутність правових підстав для розподілу судових витрат відповідача у даній справі, оскільки про розподіл судових витрат відповідач не заявляв при поданні першої заяви по суті (при поданні відзиву на позов), а лише заявляв про це в ході подання зустрічного позову в задоволенні якого відмовлено, тому вважає їх необґрунтованими та просить відмовити в їх задоволенні.

У судовому засіданні 29.10.2020 року представник позивача за первісним позовом просила відмовити у задоволенні заяви про винесення додаткового рішення про стягнення судових витрат у даній справі.

Розглянувши заяву відповідача за первісним позовом про відшкодування судових витрат, в сукупності з матеріалами справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до положень частини першої статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до частин першої та третьої статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи; до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу та проведення експертизи.

Відповідно до частин першої та другої статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до частини третьої статті 126 Господарського процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до частини четвертої статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно частини першої статті 221 Господарського процесуального кодексу України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Зі змісту частини першої статті 244 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.

Дослідивши матеріали заяви про розподіл судових витрат та матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову в її задоволенні у зв`язку з наступним.

Основними засадами (принципами) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч.3 ст. 2 ГПК України).

За первісним позовом ухвалено рішення про часткове задоволення позовних вимог, проте частиною 1 статті 124 Господарського процесуального кодексу України унормовано що, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Відповідач за первісним позовом не долучив до відзиву на позов попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат.

Згідно частини 2 статті 124 Господарського процесуального кодексу України у разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого судового збору.

Отже, ТОВ «Дністрові роси» звернулося з пропуском строку на відшкодування сум судових витрат за первісним позовом.

У зустрічному позові, в якому ТОВ «Дністрові роси» є позивачем, відмовлено.

Відповідно до частини 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір у разі відмови в позові покладається на позивача.

За приписами частин 1 і 3 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на вищевикладені обставини, суд відмовляє в задоволенні заяви ТОВ «Дністрові роси» про вирішення питання про судові витрати (вх № 2420).

Керуючись статтями 123, 126, 129, 221, 240, 241, 244 Господарського процесуального кодексу України, пункту 4 частини першої статті 7 Закону України Про судовий збір суд

У Х В А Л И В :

Відмовити у задоволенні заяви про вирішення питання про судові витрати товариства з обмеженою відповідальністю «Дністрові роси».

Додаткове рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржено в порядку та строк, встановлені статтями 254, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст додаткового рішення складено 30.10.2020.

Суддя М.О. Гурин