ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" жовтня 2020 р.м. ХарківСправа № 922/2280/20

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Лавровой Л.С.

при секретарі судового засідання Пунтус Д.А.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Фізичної особи-підприємця Волошиної Зінаїди Олегівни
до Фізичної особи-підприємця Лук`яненка Олексія Олександровича
про стягнення коштів
за участю представників:

позивача - Зуєв В.В.

відповідача - не з`явився

ВСТАНОВИВ:

В липні 2020 до господарського суду звернулась Фізична особа-підприємець ВОЛОШИНА Зінаїда Олегівна (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 АДРЕСА_1 ) та просить стягнути з Фізичної особи-підприємця ЛУК`ЯНЕНКО Олексія Олександровича ( АДРЕСА_2 ) заборгованість за надані послуги по Договору про надання послуг № 1 від 11.12.2018 у сумі 135813,00 грн., втрати від інфляції в сумі 3838,29 грн., проценти за користування коштами в сумі 3838,29 грн., пеню за несвоєчасне виконання зобов`язань в сумі 29133,17 грн, а загалом 172228,55 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на порушення відповідачем умов договору про надання послуг за № 1 від 11.12.2018 щодо перевезення пасажирів "Замовника" на таксі, згідно заявок останнього.

Ухвалою суду від 21.07.2020 р. прийнято позовну заяву до розгляду в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання по справі, встановлено сторонам строк на подання заяв по суті справи.

17.09.2020 р. позивачем було надано заяву про долучення до матеріалів справи копій наступних документів: Договір № 1 від 11.12.2018 року про надання послуг ФОП Волощиною З.О., паспорт Відповідача по справі, РНОКПП Відповідача по справі, довідка про відкриття рахунку Відповідача № НОМЕР_2 від 11.04.2018 року, заключна виписка з рахунку Волощиної З.О. від 15.09.2020 року, роздруківка поїздок працівників за період з 01.12.2017 року по 06.09.2020 рік, роздруківка номерів телефонів працівників таксі.

Ухвалою, занесеною до протоколу підготовчого засідання від 17.09.2020 було закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 07.10.2020 о 12:20.

07.10.2020 р. позивачем було надано додаткові пояснення по справі (вх. 23319), які судом було досліджено та долучено до матеріалів справи.

Ухвалою від 07.10.2020 р. розгляд справи було відкладено на "26" жовтня 2020 р. о 12:50.

У призначене на "26" жовтня 2020 р. судове засідання з`явився представник позивача, який підтримав заявлені позовні вимоги.

Відповідач у призначене судове засідання не з`явився, правом на участь представника у судовому засіданні не скористався, причину неявки не повідомив, відзив на позовну заяву не надав, про час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином за адресою, яка вказана у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

З матеріалів справи вбачається, що ухвали суду були надіслані відповідачу за адресою, яка вказана у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, але не були отримані та повернулися до суду з відміткою про відсутність адресата, про що свідчать довідки АТ «Укрпошта».

Згідно з пунктом 4 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Зважаючи на приписи ч. 1 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців», відповідно до якої, відомості, які внесені до Єдиного державного реєстру, вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, суд приходить до висновку, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи й відсутність представника відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті.

У разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 25.06.2018 у справі № 904/9904/17.

З огляду на викладене, суд вважає, що учасникам справи було створено належні умови для підготовки до розгляду справи, надання заяв по суті справи та доказів в обґрунтування своїх вимог або заперечень, тому є підстави для розгляду справи за наявними в справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази та викладені доводи, судом встановлено наступне.

11 грудня 2018 року між фізичною особою-підприємцем Волошиною Зінаїдою Олегівною та фізичною особою-підприємцем Лук`яненко Олексієм Олександровичем було укладено Договір про надання послуг №1 від 11.12.2018 р. (надалі - Договір). Відповідно до п.1.1. Договору ФОП Лук`яненко О.О. (Замовник) доручає, а ФОП Волошина З.Л. (Виконавець) приймає на себе обов`язки з організації надання послуг: перевезення пасажирів Замовника на таксі згідно заявок останнього. Під наданням послуг а організації перевезення пасажирів Замовника на таксі, що є предметом чинного договору, слід мати на увазі надання послуг з організації Виконавцем перевезень» та багажу третім особам спеціальними автомобілями, на підставі заявок, наданих з використанням додатку "ОnТахі" для мобільних телефонів на операційних системах Android, iOS. А Замовник зобов`язується сплачувати послуги, що надаються Виконавцем, у порядку, передбаченим чинним Договором.

Згідно умов Договору вартість послуг (тарифи) за чинним Договором визначена у Додатку (п.3.1). Замовник сплачує організацію надання послуг з перевезення шляхом безготівкового розрахунку, а саме перерахунку грошових коштів на розрахунковій рахунок Виконавця, що вказаний в чинному Договорі, на протязі 5 (п`яти) днів з моменту прийняття наданих згідно чинного Договору (п.3.2 Договору).

Згідно п.3.3 Договору сторони підписують Акт наданих послуг щомісячно, не пізніше 5-го числа місяця, наступного за місяцем, в якому були надані послуги. Виконавець направляє вказаний Акт Замовнику, а останній зобов`язаний па протязі 3 (трьох) календарних днів підписати вказаний Акт або надати обґрунтовані письмові заперечення відносно послуг, вказаних у Акті. Заперечення Замовника до Акту розглядаються Виконавцем па протязі 3-х календарних днів з моменту їх отримання Виконавцем. У разі відхилення заперечень Замовника останній підписує Акт наданий Виконавцем. У разі повного або часткового задоволення заперечень Замовника Виконавець корегує вартість наданих послуг та направляє Замовнику Акт згідно чинного пункту Договору.

Датою прийняття послуг, наданих згідно чинного Договору є дата, вказана в Акті наданих послуг, або дата кінцевого терміну для підписання Замовником такого Акту у разі, якщо на вказану дату існують обставини, вказані в пункті 3.3 чинного Договору (п.3.5 Договору).

На виконання умов зазначеного Договору ФОП Волошина З.О. було надано згідно заявок ФОП Лук`яненко О.О. послуги на загальну суму 89634,00 грн, що підтверджується підписаними сторонами Додатком 2 (облік заявок) до Договору за грудень 2018 року та січень 2019 року та Актами прийому передачі наданих послуг: №103 від 31.12.2018 р. на загальну суму 28965,00 грн, та № 17 від 31.01.2019 р. на загальну суму 60669,00 грн.

Також, 02.07.2019 року відповідно до п.3.3. Договору про надання послуг №1 від 11.12.2018 р., на адресу Відповідача, зазначену в Договорі про надання послуг №1 від 11.12.2018 р., та Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, було надіслано на підпис акти прийому-передачі наданих послуг з додатками (облік заявок) №35 від 28.02.2019р. на загальну суму 32610,00 грн. та №36-SB від 31.03.2019р. на загальну суму 13569,00 грн (поштове відправлення з ідентифікатором 272). 16.07.2019 року вказане поштове відправлення згідно інформації розміщеної на офіційному сайті Укрпошти було повернуто за зворотною адресою у зв`язку з тим, що одержувач (Відповідач) не проживає за вказаною адресою.

Згідно п. 3.4 Договору у разі не підписання акту зі сторони Замовника в термін, вказаний в п.3.2 цього Договору, а також не надання обґрунтованих письмових заперечень, послуги, вказані в такому акті, вважаються такими, що надані Виконавцем та прийняті Замовником і повному обсязі. Відповідно до вказаних актів послуги надані належним чином, зауважень та претензій з боку ФОП Лук`яненко О.О. до ФОП Волошина З.О. щодо наданих послуг не надходило.

Позивач стверджував, що належним чином виконав свої зобов`язання перед відповідачем по Договору про надання послуг №1 від 11.12.2018 р., проте відповідач не розрахувався за надані йому послуги. Також, позивач вказував, що станом на 18 червня 2020 року Замовник повинен сплатити Виконавцю втрати від інфляції в сумі 3838,29 грн, проценти за користування коштами в сумі 3838,29 грн, пеню за несвоєчасне виконання зобов`язань в сумі 29133,17 грн.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Згідно ч.1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу.

Згідно із ст. 903 Цивільного кодексу України замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Як було встановлено судом, між сторонами було укладено Договір про надання послуг №1 від 11.12.2018 р. Відповідно до п.1.1. Договору ФОП Лук`яненко О.О. (Замовник) доручає, а ФОП Волошина З.Л. (Виконавець) приймає на себе обов`язки з організації надання послуг: перевезення пасажирів Замовника на таксі згідно заявок останнього. На виконання умов зазначеного Договору ФОП Волошина З.О. було надано згідно наданих заявок ФОП Лук`яненко О.О. послуги на загальну суму 89634,00 грн, що підтверджується підписаними сторонами Додатком 2 (облік заявок) до Договору за грудень 2018 року та січень 2019 року та Актами прийому передачі наданих послуг: №103 від 31.12.2018 р. на загальну суму 28965,00 грн, та № 17 від 31.01.2019 р. на загальну суму 60669,00 грн. Також, 02.07.2019 року відповідно до п.3.3. Договору про надання послуг №1 від 11.12.2018 р., на адресу Відповідача, зазначену в Договорі про надання послуг №1 від 11.12.2018 р., та Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, було надіслано на підпис акти прийому-передачі наданих послуг з додатками (облік заявок) №35 від 28.02.2019 р. на загальну суму 32610,00 грн. та №36-SB від 31.03.2019 р. на загальну суму 13569,00 грн.

Згідно п. 3.4 Договору у разі не підписання акту зі сторони Замовника в термін, вказаний в п.3.2 цього Договору, а також не надання обґрунтованих письмових заперечень, послуги, вказані в такому акті, вважаються такими, що надані Виконавцем та прийняті Замовником і повному обсязі.

Згідно ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України, яка містить аналогічні положення, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом не допускається.

Згідно ч.1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ч.1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За умовами п.3.2 Договору замовник сплачує організацію надання послуг з перевезення шляхом безготівкового розрахунку, а саме перерахунку грошових коштів на розрахунковій рахунок Виконавця, що вказаний в чинному Договорі, на протязі 5 (п`яти) днів з моменту прийняття наданих згідно чинного Договору. Згідно п.3.5 Договору датою прийняття послуг, наданих згідно чинного Договору є дата, вказана в Акті наданих послуг, або дата кінцевого терміну для підписання Замовником такого Акту у разі, якщо на вказану дату існують обставини, вказані в пункті 3.3 чинного Договору.

Однак, відповідачем не було надано доказів сплати вартості отриманих послуг в установлені договором строки та станом на дату звернення позивача з позовом до суду.

В той же час, після відкриття провадження у справі, на поточний рахунок позивача від відповідача надійшла оплата в розмірі 500,00 грн. з призначенням платежу: «Оплата по Договору №1 від 11.12.2018р та актам №103 від 31.12.18 та №17 від 31.01.19 №35 від 28.02.2019 та №36-SB від 31.03.19 від ФОЛ Лук`яненко Олексій Олександрович» (а.с 146).

Пунктом 2 частини першої статті 231 ГПК України визначено, що господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Враховуючи викладені вище обставини, провадження у справі підлягає закриттю в частині позовних вимог про стягнення з відповідача 500,00 грн заборгованості, у зв`язку з відсутністю предмету спору, а вимоги позивача про стягнення з відповідача 135313,00 грн заборгованості підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно приписів ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями є господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Частиною 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи не виконання зобов`язання в установлені Договором строки, позивач просив стягнути з відповідача втрати від інфляції в сумі 3838,29 грн, проценти за користування коштами в сумі 3838,29 грн, пеню за несвоєчасне виконання зобов`язань в сумі 29133,17 грн.

В обґрунтування наявності підстав для стягнення з відповідача пені позивач посилався на п. 4.1 Договору (яким визначено, що за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за Договором сторони несуть відповідальність у порядку та розмірах, передбачених діючим законодавством України) та на ст.ст. 1, 3 ЗУ «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» (платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін; розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня).

Однак, суд не може погодитися з такими доводами позивача, оскільки ст.ст. 1, 3 ЗУ «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» як і частина шоста статті 231 ГК України, не встановлюють розмір штрафної санкції за порушення грошового зобов`язання, а визначають певний спосіб її формування (у відсотковому відношенні, розмір відсотків визначається через облікову ставку Національного банку України), а відтак не може бути застосована у даному випадку як законна підстава для визначення розміру стягуваної пені, оскільки укладеним сторонами Договором розмір пені не визначено.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 10 грудня 2019 року у справі № 904/4156/18 зазначала, що за змістом положень діючого законодавства розмір пені за порушення грошових зобов`язань встановлюється в договорі за згодою сторін. У тому випадку, коли правочин не містить в собі умов щодо розміру та бази нарахування пені, або містить умову про те, що пеня нараховується відповідно до чинного законодавства, сума пені може бути стягнута лише в разі, якщо обов`язок та умови її сплати визначено певним законодавчим актом. Частина шоста статті 231 ГК України не встановлює конкретного розміру (відсотку) належної до стягнення пені, а лише встановлює порядок його визначення у договорі виходячи з облікової ставки Національного банку України та період, протягом якого може бути застосовано таку санкцію.

З огляду на викладене, суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача пені в розмірі 29133,17 грн.

В прохальній частині позовної заяви позивач просить суд стягнути з відповідача проценти за користування коштами в сумі 3838,29 грн, однак в наданих до позовної заяви розрахунках позивачем обґрунтовано визначено розмір нарахованих відсотків у сумі 3444,09 грн. Перевіривши розрахунок позивача по нарахуванню 3% річних в розмірі 3444,09 грн, суд вважає їх обґрунтованими, а вимоги по їх стягненню такими, що підлягають задоволенню.

Перевіривши розрахунок позивача по нарахуванню інфляційних втрат в сумі 3838,29 грн, суд визнає їх обґрунтованими.

З огляду на встановлені обставини, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог Фізичної особи-підприємця Волошиної Зінаїди Олегівни про стягнення з Фізичної особи-підприємця Лук`яненка Олексія Олександровича заборгованості в розмірі 135313,00 грн, трьох відсотків річних - 3444,09 грн та інфляційних втрат - 3838,29 грн.

З урахуванням приписів ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору по даній справі покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, статтями 1, 2, 5, 7, 11, 13, 14, 15, 73, 74, 80, 86, 129, 165, 238 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Закрити провадження у справі в частині позовних вимог про стягнення з відповідача 500,00 грн заборгованості.

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ЛУК`ЯНЕНКА ОЛЕКСІЯ ОЛЕКСАНДРОВИЧА ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код особи НОМЕР_3 ) на користь Фізичної особи-підприємця ВОЛОШИНОЇ ЗІНАІДИ ОЛЕГІВНИ ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код особи НОМЕР_1 ) заборгованість в розмірі 135313,00 грн, три відсотки річних - 3444,09 грн, інфляційні втрати - 3838,29 грн та 2138,93 грн судового збору.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складення його повного тексту. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається в строки та в порядку визначеному ст.ст. 256, 257 ГПК України з врахуванням п. 17.5 Перехідних положень ГПК України

Повне рішення складено "28" жовтня 2020 р.

Суддя Л.С. Лаврова