ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.10.2020 Справа № 917/1515/20

Господарський суд Полтавської області у складі судді Мацко О.С., розглянувши у спрощеному провадженні матеріали справи

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергогазрезерв», юридична адреса: 18002, м. Черкаси, вул. Гоголя, 137; поштова адреса: 18002, м. Черкаси, а/с 271,

до Комунального підприємства «Благоустрій Кременчука», 39605, Полтавська обл., м. Кременчук, вул. 1905 року, 27,

про стягнення 203 273,68 грн.

Представники сторін: не викликались.

Суть спору:

Розглядається позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергогазрезерв» до Комунального підприємства «Благоустрій Кременчука» про стягнення 203 273,68 грн., з яких 175 494,33 грн. заборгованість за договором про постачання електричної енергії споживачу № Е/2-19 від 15.04.2019 р., 21 735,73 грн. пеня, 2 387,46 грн. інфляційні нарахування, 3 656,16 грн. 3 % річних.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 16.09.2020 р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній справі; розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Аргументи учасників справи:

Викладені в позовній заяві вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач виконав оплату за поставлену теплову енергію не в повному обсязі та з порушенням строку, визначеного договором про постачання електричної енергії споживачу № Е/2-19 від 15.04.2019 р., чим порушив умови господарського зобов`язання, встановлені зазначеним договором та законом.

Відповідач у відзиві № 1080/10 від 01.10.2020 р., вх. № 11253 від 09.10.2020 р., повідомив, що Комунальним підприємством «Благоустрій Кременчука» було повернуто позивачу примірник Акта приймання-передачі електричної енергії № РН-0004826 від 06.12.2019 р. разом з відповіддю на вимогу про оплату боргу № 993/10 від 10.09.2020 р., а також зазначив, що згідно з бухгалтерською довідкою № 1057/3 від 28.09.2020 р. кредиторська заборгованість КП «Благоустрій Кременчука» перед ТОВ «Енергогазрезерв» зменшилася на 17 290,72 грн. та станом на 28.09.2020 р. складає 158 203,61 грн. Саме зазначену суму відповідач просить стягнути на користь ТОВ «Енергогазрезерв».

Крім того, у вказаному відзиві відповідач заперечує проти заявленого позивачем розміру штрафних санкцій за неналежне виконання умов договору № Е/2-19 від 15.04.2019 р. та, посилаючись на скрутне матеріальне становище підприємства, відсутність вини в порушенні грошових зобов`язань за договором (відсутність бюджетного фінансування) та ступінь їх виконання, просить суд зменшити розмір пені на 90%.

У відповіді на відзив № 138 від 13.10.2020 р. (вх. № 11505 від 16.10.2020 р.) позивач стверджує, що відповідач за відсутності бюджетного фінансування продовжував споживати електричну енергію з ресурсу постачальника, що, в свою чергу, призвело до невчасного здійснення розрахунків за договором, а тому штрафні санкції позивачем нараховано правомірно.

29.10.2020 року до суду надійшла електронна копія заяви позивача (скріплена електронним цифровим підписом), у якій останній підтвердив, що після відкриття провадження у справі відповідач здійснив частково сплатив заборгованість за договором про постачання електричної енергії споживачу № Е/2-19 від 15.04.2019 р. в сумі 17 290,72 грн., на підтвердження чого надав копію платіжного доручення № 404 від 24.09.2020 р.

Виклад обставин справи, встановлених судом:

15.04.2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Енергогазрезерв» та Комунальним підприємством «Благоустрій Кременчука» було укладено договір про постачання електричної енергії споживачу № Е/2-19 (а.с. 8-12), відповідно до умов якого Постачальник (ТОВ «Енергогазрезерв») зобов`язувався продавати в 2019 році електричну енергію, а Споживач (КП «Благоустрій Кременчука») прийняти та оплатити цю електричну енергію.

17.07.2019 року сторонами було укладено додаткову угоду № 4 до договору постачання електроенергії № Е/2-19 від 15.04.2019 р., якою встановлено, що з 01 липня 2019 року ціна за електроенергію, що постачається за договором, з урахуванням тарифу на передачу електричної енергії складе за 1 кВт*год 2,20 грн. Крім того податок на додану вартість 20 %. Всього до сплати за 1 кВт*год електроенергії 2,64 грн. в т. . ПДВ 20 %.

Згідно з актами приймання-передачі електричної енергії № РН-0003570 від 07.10.2019 р., № РН-0004078 від 07.11.2019 р., № РН-0004826 від 06.12.2019 р., № РН-0005151 від 17.12.2019 р., № РН-0002524 від 31.03.2020 р., № РН-2525 від 31.03.2020 р. та коригуючим актом № РН -0005845 від 31.12.2019 р. до акта приймання-передачі електричної енергії № РН-0005151 від 17.12.2019 р. (а.с. 24-30) за період вересня-грудня 2019 року та березня 2020 року позивач передав, а відповідач прийняв електричну енергію на суму 246 312,00 грн.

Пунктом 5.3 договору № Е/2-19 від 15.04.2019 р. визначено, що Споживач розраховується з Постачальником за електричну енергію за цінами, що визначаються відповідно до механізму визначення ціни електричної енергії, згідно з обраною Споживачем комерційною пропозицією.

Згідно з п. 5.15 договору комерційна пропозиція, яка є додатком 2 до цього договору, має містити, зокрема, інформацію про спосіб оплати.

Відповідно до п. 3 комерційної пропозиції № 3, що підписана Споживачем, оплата електричної енергії здійснюється Споживачем за фактично спожиту електричну енергію до 20 числа місяця наступного за місяцем постачання електричної енергії на підставі Акту приймання-передачі, підписаного Сторонами та рахунку-фактури Постачальника.

Для підприємств, які фінансуються з державного чи місцевого бюджету: Споживачі здійснюють повну оплату вартості обсягу спожитої електричної енергії один раз за фактичними показами засобів обліку електричної енергії на початку періоду, наступного за розрахунковим, відповідно до договору.

Позивач вказує, що відповідач в порушення умов договору за електричну енергію розрахувався частково, з огляду на що заявив до стягнення з Комунального підприємства «Благоустрій Кременчука» 203 273,68 грн., з яких 175 494,33 грн. заборгованість за договором про постачання електричної енергії споживачу № Е/2-19 від 15.04.2019 р., 21 735,73 грн. пеня, 2 387,46 грн. інфляційні нарахування, 3 656,16 грн. 3 % річних.

Перелік доказів, якими позивач обґрунтовує наявність обставин, що є предметом доказування у даній справі: договір про постачання електричної енергії споживачу № Е/2-19 від 15.04.2019 р. з додатками, додаткові угоди до договору № Е/2-19 від 15.04.2019 р., акти приймання-передачі електричної енергії № РН-0003570 від 07.10.2019 р., № РН-0004078 від 07.11.2019 р., № РН-0004826 від 06.12.2019 р., № РН-0005151 від 17.12.2019 р., № РН-0002524 від 31.03.2020 р., № РН-2525 від 31.03.2020 р., коригуючий акт № РН -0005845 від 31.12.2019 р. до акта приймання-передачі електричної енергії № РН-0005151 від 17.12.2019 р. та ін.

Перелік доказів, якими відповідач обґрунтовує заперечення проти позову: відповідь на вимогу про оплату боргу № 993/10 від 10.09.2020 р., бухгалтерська довідка № 1057/3 від 28.09.2020 р., рішення Кременчуцької міської ради Полтавської області від 23.01.2020 р. «Про затвердження Програми погашення кредиторської заборгованості та виконання зобов`язань 2018 2019 років, які не були профінансовані по Департаменту житлово-комунального господарства на 2020 рік» та ін.

Оцінка аргументів учасників справи з посиланням на норми права, якими керувався суд:

Відповідно ст. 655 Цивільного Кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Згідно зі ст.ст. 525, 526, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається

Як вбачається з матеріалів справи, позивач належним чином та в повному обсязі виконав зобов`язання за договором про постачання електричної енергії споживачу № Е/2-19 від 15.04.2019 р. щодо здійснення поставки товару на суму 246 312,00 грн.

Так, судом досліджено акти приймання-передачі електричної енергії № РН-0003570 від 07.10.2019 р., № РН-0004078 від 07.11.2019 р., № РН-0005151 від 17.12.2019 р., № РН-0002524 від 31.03.2020 р., № РН-2525 від 31.03.2020 р. та коригуючий акт № РН -0005845 від 31.12.2019 р. до акта приймання-передачі електричної енергії № РН-0005151 від 17.12.2019 р. та встановлено, що вони мають всі необхідні реквізити, підписані сторонами та скріплені печатками, тож приймаються судом у якості належних доказів виконання позивачем умов договору № Е/2-19 від 15.04.2019 р.

Також судом встановлено, що акт приймання-передачі електричної енергії за листопад 2019 року № РН-0004826 від 06.12.2019 р., копія якого надана позивачем, не підписаний представником Комунального підприємства «Благоустрій Кременчука».

Однак, у відзиві № 1080/10 від 01.10.2020 р., вх. № 11253 від 09.10.2020 р., відповідач повідомив, що Комунальним підприємством «Благоустрій Кременчука» було повернуто позивачу примірник Акта приймання-передачі електричної енергії № РН-0004826 від 06.12.2019 р. разом з відповіддю на вимогу про оплату боргу № 993/10 від 10.09.2020 р., а також визнав заборгованість підприємства перед ТОВ «Енергогазрезерв» в розмірі 158 203,61 грн. (включно із заборгованість за листопад 2019 року в сумі 46 234,23 грн.).

Відповідач в порушення прийнятих на себе зобов`язань за вказаним Договором та приписів цивільного законодавства України за отриманий товар розрахувався не в повному обсязі. Так, на момент звернення позивача до суду заборгованість КП «Благоустрій Кременчука» перед ТОВ «Енергогазрезерв» за договором № Е/2-19 від 15.04.2019 р. становила 175 494,33 грн.

Водночас, з матеріалів справи вбачається, що 24.09.2020 року відповідачем було здійснено оплату на користь позивача частини заявленої до стягнення основної заборгованості за договором № Е/2-19 від 15.04.2019 р. в сумі 17 290,72 грн. (згідно з платіжним дорученням № 404 від 24.09.2020 р.).

Приписами пункту 2 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Враховуючи викладене, наявні підстави для закриття провадження в даній справі в частині стягнення з відповідача основної заборгованості за договором про постачання електричної енергії споживачу № Е/2-19 від 15.04.2019 р. в розмірі 17 290,72 грн.

Доказів сплати залишку основної заборгованості за договором про постачання електричної енергії споживачу № Е/2-19 від 15.04.2019 року суду не надано.

Відповідно до ст. 610, ст. 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 548 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Одним із видів забезпечення виконання зобов`язань відповідно ст. 546, ст. 549 Цивільного кодексу України та ст. 199 Господарського кодексу України є неустойка (штраф, пеня), розмір якої визначається відповідно до умов договору, що не суперечать чинному законодавству України. Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. Пунктом 4 ст. 231 Господарського кодексу України визначено, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг). Штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою НБУ, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (п. 6 ст. 231 Господарського кодексу України).

Пунктом 5.10 договору № Е/2-19 від 15.04.2019 р. визначено, що у разі порушення Споживачем строків оплати за цим договором Постачальник має право вимагати сплату пені.

Пеня нараховується за кожен день прострочення оплати.

Споживач сплачує за вимогою Постачальника пеню у розмірі, що визначається цим договором та зазначається в комерційній пропозиції, яка є додатком 2 до цього договору.

Відповідно до п. 7 комерційної пропозиції за внесення платежів, передбачених умовами договору, з порушенням термінів, визначених цією комерційною пропозицією, Споживач сплачує Постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати, нарахованої протягом всього періоду прострочення зобов`язання, та 3 % річних від суми боргу.

Згідно зі статтею 4 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" розмір пені за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань не повинен перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який нараховувалась пеня.

Позивачем наведено розрахунок пені за прострочення оплати вартості товару за договором про постачання електричної енергії споживачу № Е/2-19 від 15.04.2019 р. в розмірі 21 735,73 грн. за період з 21.10.2019 р. по 10.09.2020 р. (розрахунок в матеріалах справи, а.с. 3).

Водночас, відповідно до ч. 5 ст. 254 Цивільного кодексу України якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

З огляду на положення вказаної норми, останнім днем строку оплати електричної енергії, поставленої згідно з актом № РН-0003570 від 07.10.2019 р., є 21.10.2019 р.

Врахувавши викладене, суд здійснив перерахунок пені за несвоєчасне виконання відповідачем грошових зобов`язань за договором про постачання електричної енергії споживачу № Е/2-19 від 15.04.2019 р. за період з 22.10.2019 р. по 10.09.2020 р. та дійшов висновку про обгрунтованість вказаних вимог позивача в сумі 21 733,64 грн. (розрахунок в матеріалах справи).

Як зазначено вище, відповідач у відзиві на позовну заяву № 1080/10 від 01.10.2020 р., вх. № 11253 від 09.10.2020 р., просить суд зменшити розмір штрафних санкцій за неналежне виконання відповідачем грошового зобов`язання за договором про постачання електричної енергії споживачу № Е/2-19 від 15.04.2019 р. на 90%.

У статті 233 Господарського кодексу України закріплено, що суд має право зменшити розмір санкцій, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора. При цьому, повинно бути взято до уваги ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Частиною 3 статті 551 Цивільного кодексу України встановлено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. При цьому, відсутність чи невисокий розмір збитків може бути підставою для зменшення судом розміру неустойки, що стягується з боржника.

Зі змісту зазначених норм вбачається, що зменшення розміру заявленої до стягнення пені є правом суду, а за відсутності переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення пені.

Таким чином, вирішення питання про зменшення неустойки та розмір, до якого вона підлягає зменшенню, закон відносить на розсуд суду.

Дана позиція викладена в постанові Верховного суду від 16.10.2019 р. у справі № 910/1828/19, що відповідно до ч. 4 ст. 236 ГПК України має враховуватись судами при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин.

Судом встановлено, що відповідач є комунальним підприємством, діяльність якого спрямована на виконання робіт з благоустрою міста; в обґрунтування клопотання відповідачем подано Програму погашення кредиторської заборгованості та виконання зобов`язань 2018 2019 років, які не були профінансовані по Департаменту житлово-комунального господарства на 2020 рік, затверджену рішенням Кременчуцької міської ради Полтавської області від 23.01.2020 р. При цьому, відповідачем було сплачено частину основної заборгованості за поставлену теплову енергію за договором № Е/2-19 від 15.04.2019 р. в сумі 70 817,67 грн.

З заявленої суми пені 21 735,73 грн. суд визнає обґрунтованим 21 733,64 грн. Врахувавши інтересів обох сторін, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для зменшення розміру пені, заявленої позивачем, на 50% - до 10 866,82 грн. Відмовляючи у зменшенні пені на 90%, суд враховує, що надмірне зменшення розміру пені взагалі нівелює її значення як засобу забезпечення виконання зобов`язання (Постанова КГС ВС від 04.02.2020 р. у справі № 918/116/19).

Відповідно п. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З посиланням на вказані нормативні положення, позивачем приведено розрахунок інфляційних втрат в розмірі 2 387,46 грн. та 3% річних в розмірі 3 656,16 грн. (розрахунок в матеріалах справи, а.с. 3).

З урахуванням положень ч. 5 ст. 254 Цивільного кодексу України, суд здійснив перерахунок розміру інфляційних втрат та 3% річних за прострочення здійснення оплати за договором № Е/2-19 від 15.04.2019 р. та дійшов висновку про задоволення вказаних вимог позивача в сумі 2 151,44 грн. та 3 655,95 грн. відповідно (розрахунок в матеріалах справи).

Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст. 13 ГПК України). Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 79 ГПК України).

У даному випадку, дослідивши та оцінивши докази, наявні у матеріалах справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення з Комунального підприємства «Благоустрій Кременчука» 158 203,61 грн. заборгованості за договором про постачання електричної енергії споживачу № Е/2-19 від 15.04.2019 р., 10 866,82 грн. пені, 2 151,44 грн. інфляційних нарахувань, 3 655,95 грн. 3 % річних.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходив із наступного.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При цьому, судовий збір у разі зменшення судом розміру неустойки на підставі ст. 233 ГК та ч. 3 ст. 551 ЦК України покладається на відповідача повністю без урахування зменшення неустойки, оскільки таке зменшення є наслідком не необґрунтованості позовних вимог в цій частині, а виключно застосування судами свого права на таке зменшення, передбаченого наведеними нормами.

Дана позиція викладена у постанові Верховного суду від 04.05.2018 р. у справі № 917/1068/17.

З огляду на викладене, враховуючи що КП «Благоустрій Кременчука» сплатило частину суми заборгованості в розмірі 17 290,72 грн. після звернення позивача до суду із даним позовом, судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача в сумі 3 045,54 грн.

Керуючись ст. 129, 231, 232, 233, 237, 238, 252 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Комунального підприємства «Благоустрій Кременчука» (39605, Полтавська обл., м. Кременчук, вул. 1905 року, 27, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергогазрезерв» (юридична адреса: 18002, м. Черкаси, вул. Гоголя, 137; поштова адреса: 18002, м. Черкаси, а/с 271, ) 158 203,61 грн. заборгованості за договором про постачання електричної енергії споживачу № Е/2-19 від 15.04.2019 р., 10 866,82 грн. пені, 2 151,44 грн. інфляційних нарахувань, 3 655,95 грн. 3 % річних; 3 045,54 грн. судового збору.

3. Видати наказ з набранням чинності цим рішенням.

4. В частині стягнення 17 290,72 грн. основного боргу - закрити провадження у справі.

5. В іншій частині позову - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається в порядку та строки, встановлені ст.ст.256,257 ГПК України.

Повне рішення складено 29.10.2020 р.

Суддя О.С. Мацко