ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А
28.10.2020р. Справа № 905/53/20
Господарський суд Донецької області у складі судді Лейби М.О., при секретарі судового засідання Григор`євій М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи
за позовною заявою: Керівника Волноваської місцевої прокуратури, м.Волноваха, Донецька область в інтересах держави в особі
позивача: Східного офісу Державної аудиторської служби України, м.Дніпро
до відповідача 1.: Комунального закладу Нікольський районний будинок дитячої творчості Нікольської районної ради Донецької області, смт.Нікольське, Нікольський район, Донецька область
до відповідача 2.: Товариства з обмеженою відповідальністю СТРОЙ-ІНВЕСТ, смт.Велика Новосілка, Великоновосілківський район, Донецька область
про визнання протоколу тендерного комітету з конкурентних торгів та договору про публічну закупівлю недійсними
Представники сторін:
прокурор: Комісар О.О., службове посвідчення №043187 від 06.05.2016;
від позивача (в режимі відеоконференції): Лебедь О.П., витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань
від відповідача 1: не з`явився
від відповідача 2: не з`явився
Керівник Волноваської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Східного офісу Держаудитслужби звернувся до Господарського суду Донецької області з позовною заявою до відповідача 1. Комунального закладу Нікольський районний будинок дитячої творчості Нікольської районної ради Донецької області та відповідача 2. Товариства з обмеженою відповідальністю СТРОЙ-ІНВЕСТ про:
- визнання недійсним рішення відповідальної особи Нікольського районного будинку дитячої творчості Нікольської районної ради Донецької області щодо змін до тендерної документації предмета закупівлі: ДК 021:2015:45000000-7 Капітальний ремонт будівлі будинку дитячої творчості Нікольської районної ради (покрівельний килим, внутрішні електричні мережі, каналізацію), яке оформлене протоколом №2 від 18.06.2020;
- визнання недійсним укладеного за результатами відкритих торгів між КЗ Нікольський районний будинок дитячої творчості Нікольської районної ради Донецької області та ТОВ СТРОЙ-ІНВЕСТ договору №6 від 30.06.2019 на суму 1 334 649,51грн.
В обґрунтування позовних вимог Керівник Волноваської місцевої прокуратури посилається на порушення вимог Закону України Про публічні закупівлі під час проведення відкритих торгів, що підтверджено висновком, проведеного моніторингу процедури закупівлі від 28.10.2019, та оприлюдненого в інформаційно-телекомунікаційній системі Рrozorro.
Ухвалою суду від 06.02.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №905/53/20 за правилами загального позовного провадження; провадження у даній справі зупинено до закінчення розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи №912/2385/18.
Ухвалою суду від 10.08.2020 провадження у справі поновлено та підготовче засідання призначено на 08.09.2020.
Ухвалою суду від 08.09.2020 підготовче засідання відкладено на 23.09.2020.
10.09.2020 через канцелярію суду від позивача надійшли письмові пояснення №04-25-17/6330 від 07.09.2020.
Ухвалою суду від 23.09.2020 підготовче засідання відкладено на 07.10.2020.
23.09.2020 через канцелярію суду від відповідача 2 надійшов відзив на позовну заяву.
05.10.2020 через канцелярію суду від відповідача 1 надійшов відзив на позовну заяву №01-14/74 від 22.09.2020, в якому заявлено клопотання про виклик свідків.
Ухвалою суду від 07.10.2020 відмовлено в задоволенні клопотання відповідача 1 про виклик свідків, продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів з наступного дня після закінчення шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі, та підготовче засідання відкладено на 28.10.2020.
У підготовче засідання 28.10.2020 з`явився представник прокуратури та представник позивача, які підтримали поданий позов та наполягали на його задоволенні.
Представники відповідача 1 та відповідача 2 у підготовче засідання не з`явилися.
Дослідивши матеріали справи, суд враховує наступне.
Згідно з частиною 3 статті 53 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.
Частиною 4 статті 53 ГПК України передбачено, що прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.
Прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу.
Господарський суд зауважує, що прокурор може представляти інтереси держави в суді у виключних випадках, які прямо передбачені законом. Розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва прокурором інтересів держави в суді не відповідає принципу змагальності, який є однією із засад правосуддя (пункт третій частини другої статті 129 Конституції України).
Відповідно до частини 3 статті 23 Закону України Про прокуратуру прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.
Отже, аналіз частини 3 статті 23 Закону України Про прокуратуру дає підстави стверджувати, що прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох "виключних" випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює компетентний орган; 2) у разі відсутності такого органу.
Однак підстави представництва інтересів держави прокуратурою у цих двох випадках істотно відрізняються.
У першому випадку прокурор набуває право на представництво, якщо відповідний суб`єкт владних повноважень не здійснює захисту або здійснює неналежно.
"Нездійснення захисту" має прояв в пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень - він обізнаний про порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається.
"Здійснення захисту неналежним чином" має прояв в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є неналежною.
"Неналежність" захисту може бути оцінена з огляду на встановлений порядок захисту інтересів держави, який, серед іншого, включає досудове з`ясування обставин порушення інтересів держави, обрання способу їх захисту та ефективне здійснення процесуальних прав позивача.
Для представництва в суді інтересів держави прокурор, за законом, має визначити та описати не просто передумови спору, який потребує судового вирішення, а й виокремити ті ознаки, за якими його можна вважати винятком, повинен зазначити, що відбулося порушення або є загроза порушення економічних, політичних та інших державних інтересів внаслідок протиправних дій (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб, що вчиняються у відносинах між ними або з державою.
З огляду на викладене необхідно зазначити, що закон не передбачає права прокурора на представництво інтересів суспільства загалом, у цілому.
Процесуальні та матеріальні норми, які регламентують порядок здійснення прокурором представництва в суді, чітко й однозначно визначають наслідки, які настають і можуть бути застосовані у разі, якщо звернення прокурора відбулося із порушенням установленого законом порядку.
При цьому захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні компетентні органи, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідний компетентний орган, який усупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежно.
Прокурор не повинен вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати компетентний орган, який може і бажає захищати інтереси держави.
Більше того, саме лише посилання в позовній заяві на те, що уповноважений орган не здійснює або неналежним чином здійснює відповідні повноваження, для прийняття заяви до розгляду недостатньо.
Прокурор, звертаючись до суду з позовом, повинен обґрунтувати та довести бездіяльність компетентного органу.
Бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.
Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України Про прокуратуру, прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.
Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню, тощо.
Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України Про прокуратуру, і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого не звернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.
Якщо суд установить відсутність підстав для представництва прокурором інтересів держави вже після відкриття провадження у справі, то позовну заяву прокурора необхідно вважати такою, що підписана особою, яка не має права її підписувати. В таких справах виникають підстави для застосування положень пункту 2 частини1 статті 226 ГПК України (залишення позову без розгляду) (правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18).
Звертаючись з даним позовом до суду керівник Волноваської місцевої прокуратури у позові обґрунтував наявність інтересів держави порушенням законності у сфері публічних закупівель в результаті укладання правочину всупереч визначеному законом порядку проведення публічних закупівель, що призводить до неправомірного витрачаня коштів місцевого бюджету. Зокрема, всупереч пункту 4 частини 1 статті 30 Закону України Про публічні закупівлі замовник не відхилив тендерну пропозицію як таку, що не відповідає умовам тендерної документації, що підтверджується проведеним моніторингом Східного офісу Держаудитслужби 28.10.2019, висновок якого розміщено на сайті Prozorro. За твердженням прокурора, зазначені у позові порушення вимог Закону України «Про публічні закупівлі» завдають шкоди територіальній громаді у вигляді незаконних витрат коштів, у незабезпеченні наповнення місцевого бюджету, унеможливлює раціональне та ефективне використання місцевих коштів.
При цьому, прокурор зазначив, що компетентним суб`єктом владних повноважень щодо захисту зазначених інтересів держави виступає Східний офіс Державної аудиторської служби, який є територіальним структурним підрозділом Держаудитслужби України (центрального органу виконавчої влади, який реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю),
Відповідно до частини 3 статті 7 Закону України Про публічні закупівлі (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю, здійснює контроль у сфері публічних закупівель у межах своїх повноважень, визначених Конституцією, цим Законом та іншими законами України. Антимонопольний комітет України та Рахункова палата здійснюють контроль у сфері публічних закупівель у межах своїх повноважень, визначених Конституцією та законами України.
Правові та організаційні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні визначає Закон України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні».
Відповідно до статті 1 вказаного Закону здійснення державного фінансового контролю забезпечує центральний орган виконавчої влади, уповноважений Кабінетом Міністрів України на реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.
Згідно із частиною 2 статті 2 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» державний фінансовий контроль забезпечується органом державного фінансового контролю через проведення державного фінансового аудиту, інспектування, перевірки закупівель та моніторингу закупівлі.
Відповідно до статті 8 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» орган державного фінансового контролю здійснює державний фінансовий контроль та контроль за: цільовим та ефективним використанням коштів державного і місцевих бюджетів; усуненням виявлених недоліків і порушень; вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб.
Згідно із приписами статті 10 вищезазначеного закону органу державного фінансового контролю надається право в т.ч.: пред`являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства; порушувати перед відповідними державними органами питання про визнання недійсними договорів, укладених із порушенням законодавства, у судовому порядку стягувати у дохід держави кошти, отримані підконтрольними установами за незаконними договорами, без установлених законом підстав та з порушенням законодавства; звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.
Положенням про Державну аудиторську службу України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.02.2016 №43, визначено що, здійснюючи моніторинг публічних закупівель, Державна аудиторська служба України, яка є центральними органами виконавчої влади, діяльність якої спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України, має право при виявленні випадків недотримання законодавства про державні закупівлі та не виконанні підконтрольною установою вимог до усунення відповідних порушень, звернутися до суду в інтересах держави.
Відповідно до пунктів 3, 4, 9 частини четвертої вказаного Положення Держаудитслужба згідно з покладеними на неї завданнями: реалізує державний фінансовий контроль через здійснення, зокрема, перевірки державних закупівель; здійснює контроль, зокрема, за дотриманням законодавства про державні закупівлі; вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб, а саме: звертається до суду в інтересах держави у разі незабезпечення виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів; застосовує заходи впливу за порушення бюджетного законодавства, накладає адміністративні стягнення на осіб, винних у порушенні законодавства; передає в установленому порядку право охоронюваним органам матеріали за результатами державного фінансового контролю у разі встановлення порушень законодавства, за які передбачено кримінальну відповідальність або які містять ознаки корупційних діянь.
Отже, орган державного фінансового контролю здійснює державний фінансовий контроль за використанням коштів державного та місцевих бюджетів, і в разі виявлення порушень законодавства має право пред`явити обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень (аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.03.2018 у справі № 826/9672/17).
З урахуванням наведеного Держаудитслужба є належним органом, уповноваженим державою здійснювати відповідні функції щодо реалізації державної політики у сфері закупівель та відповідно має право на звернення до господарського суду із позовами про визнання недійсними рішень тендерного комітету, договорів про закупівлю робіт за державні кошти (аналогічний висновок у подібних правовідносинах щодо визначення позивачем у справі офісу Держаудитслужби викладено у постановах Верховного Суду від 15.05.2019 у справі 911/1497/18, від 30.07.2020 у справі № 904/5598/18).
На території Донецької області компетентним суб`єктом Державної аудиторської служби України виступає її Східний офіс, що підтверджується постановою Кабінету Міністрів України №266 від 06.04.2016 «Про утворення міжрегіональних територіальних органів Державної аудиторської служби», наказом Держаної аудиторської служби України №23 від 02.06.2017 «Про затвердження Положення про Східний офіс Державної аудиторської служби України"
Таким чином, визначення прокурором позивача у справі - Східного офісу Державної аудиторської служби України узгоджується з приписами Закону України "Про публічні закупівлі" (в редакції станом на момент подання позову), а також із Положенням про Державну аудиторську службу України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.02.2016 №43, постановою Кабінету Міністрів України №266 від 06.04.2016 «Про утворення міжрегіональних територіальних органів Державної аудиторської служби» , якою затверджено перелік міжрегіональних територіальних органів Держаудитслужби України, та Положенням про Східний офіс Держаудитслужби, затвердженим наказом Держаудитслужби від 02.06.2016 №23.
Щодо другої необхідної умови доведення факту бездіяльності вказаного компетентного органу прокурором в обґрунтування наявності такої бездіяльності вказано, що Східний офіс Держаудитслужби не здійснював моніторинг закупівлі, результати якої оскаржуються. Тільки після звернення Волноваської місцевої прокуратури, Управлінню Східного офісу Держаудитслужби стало відомо про порушення Закону України «Про публічні закупівлі» допущені замовником та розпочато проведення моніторингу лише через місяць. Крім того, вказаним компетентним органом не вжито дій щодо оскарження вказаної закупівлі до суду.
Як встановлено судом, Волноваська місцева прокуратура направила Східному офісу Держаудитслужби в Донецькій області лист від 20.08.2019 №2-785вих-19 з повідомленням про встановлені порушення та вимогою провести моніторинг оскарженої закупівлі.
Листом від 29.08.2019 №04-05-31-17-03/5191 (т.1, а.с.161) Управлінням Східного офісу Держаудитслужби в Донецькій області, як органом уповноваженим на здійснення відповідних функцій держави у спірних правовідносинах, надано відповідь на повідомлення прокурора щодо інформації наведеної в його листі від 20.08.2019. У вказаному листі позивач зазначив, що моніторинг закупівлі здійснюється за наявності підстав та у порядку, визначеному у статті 7-1 Закону України «Про публічні закупівлі». За результатами розгляду інформації, оприлюдненій в електронній системі закупівель за номером ID: UA-2019-05-24-001395-а, Управлінням виявлено ознаки порушення законодавства у сфері публічних закупівель та буде прийнято рішення про початок моніторингу вищевказаної закупівлі. Висновок про результати здійсненого моніторингу закупівлі буде оприлюднено в електронній системі закупівель в установлений законодавством строк.
Суд зазначає, що відповідно до змісту частини 2 статті 7-1 Закону України «Про публічні закупівлі» (в редакції станом на момент подання позову), отримання повідомлення від прокурора про можливу наявність порушень чинного законодавства при проведенні закупівель дійсно може бути підставою для проведення відповідного моніторингу, про що і було зазначено позивачем у листі від 29.08.2019.
Разом з тим, чинним законодавством не встановлено певного строку прийняття рішення про проведення моніторингу закупівлі та не визначено, що у разі отримання відповідного повідомлення від прокурора таке рішення має прийматися негайно.
Зі змісту вказаного листа також не вбачається відмови Східного офісу Держаудитслужби від здійснення моніторингу та від самостійного оскарження результатів спірних закупівель до суду.
Листом від 30.09.2019 №32/1-881вих19 Волноваська місцева прокуратура, посилаючись на відсутність на веб-порталі «Рrozorro» інформації щодо початку проведення моніторингу, звернулась до Східного офісу Держаудитслужби з проханням повідомити щодо прийняття рішення про початок проведення моніторингу.
Разом з тим, листом від 04.11.2019 №32/1-994вих-19 Волноваська місцева прокуратура, звернулась до Східного офісу Держаудитслужби про необхідність у термін не пізніше 18.11.2019 повідомити про результати перевірки вищевказаної закупівлі, про вжиті заходи, а також чи усунені КЗ «Нікольський районний будинок дитячої творчості Нікольської районної ради Донецької області» виявлені порушення.
У відповідь на вказаний лист Східний офіс Держаудитслужби листом від 07.11.2019 №04-05-31-17-03/6162 повідомив Волноваську місцеву прокуратуру про встановлення порушень в ході проведення моніторингу закупівлі, що відображені у висновку про результати моніторингу закупівлі від 25.10.2019 №125, який опубліковано в електронній системі закупівель 28.10.2019. У наданій відповіді також зазначено, що на час розгляду листа Волноваської місцевої прокуратури встановлений законодавством кінцевий термін інформування Управління про оскарження замовником висновку до суду не настав.
Строк оскарження висновку про результати моніторингу закупівлі було встановлено до 12.11.2019. Водночас, як свідчать матеріали справи, повідомлення про представництво інтересів держави (в порядку статті 23 Закону України «Про прокуратуру») від 26.12.2019 №32/1-1120вих19 було надіслано керівником Волноваської місцевої прокуратури на адресу Східного офісу Держаудитслужби 28.12.2019 одночасно із надісланням до суду позовної заяви, в якій зазначено про нездійснення останнім протягом тривалого часу захисту державного інтересу у досудовому та судовому порядку, що на думку суду свідчить про передчасність таких висновків.
Згідно з наведеними вище висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі №912/2385/18 (п.79 постанови), розумний строк для реагування позивачем на стверджуване порушення інтересів держави має пройти саме між зверненням прокурора до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», та поданням відповідного позову (у випадку бездіяльності компетентного органу).
При цьому на момент звернення з позовом до суду прокурором взагалі не з`ясовано того факту, чи було оскаржено замовником висновок про результати моніторингу закупівлі, а також позиції органу щодо можливості самостійного звернення чи не звернення, що суперечить статті 23 Закону "Про прокуратуру", позаяк станом на 28.12.2019 прокурором фактично не було надано можливості позивачеві протягом розумного строку відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави шляхом вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність порушення за наявності відповідних даних оскарження висновку про результати моніторингу закупівлі. Доказів протилежного матеріали справи не містять.
Матеріали справи також не містять доказів того, що компетентний орган не може чи не бажає здійснювати захист інтересів держави та звертатися до суду з відповідним позовом, а сама по собі обставина не звернення з позовом, без з`ясування фактичного стану правовідносин між сторонами спору, не свідчить про неможливість виконання позивачем функцій із захисту інтересів держави. Поважних причин, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом, ані позивачем, ані прокурором не наведено.
Таким чином, вбачається недотримання прокурором обов`язкової процедури, передбаченої абзацом 3 частини 4 статті 23 Закону України "Про прокуратуру", відповідно до якої прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. Відтак, відсутні підстави для звернення прокурора до суду в інтересах держави.
З огляду на те, що прокурором не доведено бездіяльності уповноваженого органу, а судом встановлено відсутність підстав для представництва прокурором інтересів держави, суд дійшов висновку, що позовну заяву прокурора необхідно вважати такою, що підписана особою, яка не має права її підписувати.
Відповідно до частини 2 статті 185 Господарського процесуального кодексу України за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про: 1) залишення позовної заяви без розгляду; 2) закриття провадження у справі; 3) закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.
За змістом пункту 2 частини 1 статті 226 Господарського процесуального кодексу України, суд залишає позов без розгляду, якщо позовну заяву не підписано або підписано особою, яка не має права підписувати її, або особою, посадове становище якої не вказано.
Враховуючи вищевикладене, позовна заява керівника Волноваської місцевої прокуратури, м.Волноваха, Донецька область в інтересах держави в особі позивача: Східного офісу Державної аудиторської служби України, м.Дніпро до відповідача 1.: Комунального закладу Нікольський районний будинок дитячої творчості Нікольської районної ради Донецької області, смт.Нікольське, Нікольський район, Донецька область до відповідача 2.: Товариства з обмеженою відповідальністю СТРОЙ-ІНВЕСТ, смт.Велика Новосілка, Великоновосілківський район, Донецька область про визнання протоколу тендерного комітету з конкурентних торгів та договору про публічну закупівлю недійсними, підлягає залишенню без розгляду.
Відповідно до частини 2 статті 226 Господарського процесуального кодексу України про залишення позову без розгляду постановляється ухвала, в якій вирішуються питання про розподіл між сторонами судових витрат, про повернення судового збору з бюджету.
Суд звертає увагу прокурора, що відповідно до пункту 4 частини 1 статті 7 Закону України Про судовий збір сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням).
Враховуючи приписи пункту 4 частини 1 статті 7 Закону України Про судовий збір судовий збір може бути повернутий в разі звернення прокурора із відповідним клопотанням.
Керуючись пунктом 2 частини 1 статті 226, статтями 185, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд
Позовну заяву керівника Волноваської місцевої прокуратури, м.Волноваха, Донецька область в інтересах держави в особі позивача: Східного офісу Державної аудиторської служби України, м.Дніпро до відповідача 1.: Комунального закладу Нікольський районний будинок дитячої творчості Нікольської районної ради Донецької області, смт.Нікольське, Нікольський район, Донецька область до відповідача 2.: Товариства з обмеженою відповідальністю СТРОЙ-ІНВЕСТ, смт.Велика Новосілка, Великоновосілківський район, Донецька область про визнання протоколу тендерного комітету з конкурентних торгів та договору про публічну закупівлю недійсними, залишити без розгляду.
Ухвала набрала законної сили 28.10.2020 та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Східного апеляційного господарського суду через Господарський суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги у строки передбачені ГПК України.

У судовому засіданні 28.10.2020 оголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

Повний текст ухвали складено та підписано 28.10.2020.

Суддя М.О. Лейба