ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
"13" жовтня 2020 р. Справа №921/339/17-г
Західний апеляційний господарський суд, в складі колегії:
головуючого (судді-доповідача): Бойко С.М.,
суддів: Матущака О.І.,
Якімець Г.Г.,
секретар судового засідання Харів М.Ю.,
явка учасників справи:
від органу ДВС не з`явилися;
від стягувача не з`явилися;
від боржника Косик Т.О.,
розглянув заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Енергогазрезерв»
про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу
у справі №921/339/17-г
за апеляційною скаргою державного підприємства «Зарубинський спиртовий завод» б/н від 19.12.2019
на ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 06.12.2019, м. Тернопіль, суддя: Сидорук А.М., повний текст ухвали складено 16.12.2019
за скаргою боржника державного підприємства «Зарубинський спиртовий завод»
про скасування постанови від 24.10.2019 начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області за результатами перевірки виконавчого провадження №58701618
в справі №921/339/17-г
за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Енергогазрезерв», м. Черкаси,
до відповідача Державного підприємства «Зарубинський спиртовий завод», с.Зарубинці Збаразького району Тернопільської області,
про cтягнення заборгованості,
Хід розгляду справи.
Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 02.08.2017 року стягнуто з Державного підприємства «Зарубинський спиртовий завод» (далі по тексту ДП «Зарубинський спиртовий завод») на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергогазрезерв» (далі по тексту ТОВ «Енергогазрезерв») 831 761,57 грн. заборгованості за природний газ, поставлений в 2016 році та 14 822,03 грн. судових витрат.

12.11.2019 в Господарський суд Тернопільської області звернулось ДП «Зарубинський спиртовий завод» зі скаргою, в якій просило скасувати постанову від 24.10.2019 за результатами перевірки виконавчого провадження №58701618, винесену начальником відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Муликом П.І.

Вказана скарга мотивована тим, що в межах зведеного виконавчого провадження №16689161 винесено постанову від 07.10.2019 про зупинення виконавчих дій з виконавчого провадження за № 58701618 відкритого на підставі наказу від 18.09.2017 Господарського суду Тернопільської області в справі за № 921/339/17-г про стягнення з боржника ДП «Зарубинський спиртовий завод» на користь стягувача ТОВ «Енергогазрезерв» 831 761,57 грн. боргу та 14 822,03 грн. судового збору.

Постановою 24.10.2019 за № 58701618 начальника Відділу скасовано постанову про зупинення вчинення виконавчих дій з виконавчого провадження № 58701618 від 07.10.2019 та зобов`язано головного державного виконавця Наконечну І.В. провести виконавчі дії в порядку Закону України «Про виконавче провадження», з тих підстав, що за змістом ст.1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» заборгованість, яка стягується згідно наказу Господарського суду Тернопільської області №921/339/17-г від 18.09.2017 є поточною, а тому підлягає стягненню в порядку визначеному Законом України «Про виконавче провадження» до визнання боржника банкрутом.

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 06.12.2019 відмовлено в задоволенні скарги ДП «Зарубинський спиртовий завод» на дії начальника Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області щодо винесення постанови №58701618 від 24.10.2019 та її скасування.

Постановою Західного апеляційного господарського суду від 09.09.2020 апеляційну скаргу ДП «Зарубинський спиртовий завод» б/н від 19.12.2019 частково задоволено. Змінено мотивувальну частину ухвали Господарського суду Тернопільської області від 06.12.2019 у справі №921/339/17-г у частині застосування положень Кодексу України з процедур банкрутства та викладено її в редакції суду апеляційної інстанції. В решті ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 06.12.2019 у справі №921/339/17-г залишено без змін. Судовий збір в розмірі 1921,00 грн. покладено на апелянта.

Короткий зміст вимог заяви.

22.07.2020 на адресу Західного апеляційного господарського суду надійшла заява ТОВ «Енергогазрезерв» про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 8 833,80 грн.

У підтвердження витрат заявник покликається на договір про надання правничої допомоги від 04.03.2019, додаткову угоду від 13.01.2020 до цього договору, на акт про надання цих послуг від 21.07.2020 та платіжне дорученням за № 426 від 21.07.2020 про оплату послуг на суму 8 833,80 грн.

Узагальнені доводи та заперечення боржника.

У запереченнях на заяву про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, боржник просить відмовити в задоволенні такої заяви з підстав неспівмірності заявлених витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим адвокатом на виконання робіт та надмірно великою сумою заявлених витрат на професійну правничу допомогу.

В судове засідання 13.10.2020 з`явився представник боржника.

Представники стягувача та органу ДВС в судове засідання не з`явилися, причин неявки суду не повідомили, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи,

Заслухавши міркування представника боржника та враховуючи положення ч. 4 ст. 244 ГПК України, відповідно до якої неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви, суд ухвалив розглянути заяву за відсутності представників стягувача та органу ДВС, а тому в силу п. 1 ч. 3 ст. 202, ч. 12 ст. 270 ГПК України, суд розглядає заяву за їх відсутності за наявними у справі доказами.

У судовому засіданні 13.10.2020 представник боржника підтримав доводи викладені у клопотанні та просив відмовити в задоволенні заяви про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

В судовому засіданні 31.07.2020 ТОВ «Енергогазрезерв» уточнено, що стягненню підлягають витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8 833,80 грн., а не 17 833,80 грн., яка є технічною опискою.

Заслухавши суддю-доповідача, заперечення представника боржника, дослідивши наведені в заяві доводи, перевіривши докази долучені до заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, колегія суддів вважає, що заява про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу підлягає задоволенню.

Згідно встановлених судом обставин вбачається, що 04.03.2019 адвокат Джирма Алла Володимирівна (надалі адвокат) та ТОВ «Енергогазрезерв» (надалі замовник) уклали договір про надання адвокатських послуг, відповідно до умов якого адвокат бере на себе зобов`язання надати правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим договором, а замовник зобов`язаний оплатити замовлення у порядку та строки обумовлені сторонами.

Відповідно до п. 4.1. договору розмір оплати праці адвоката при наданні правової допомоги, а також умови та порядок розрахунків, визначаються сторонами в додатках до цього договору.

Додатковою угодою від 13.01.2020 до договору сторони погодили, що вартість часу виконання правової роботи та проїзду адвоката до клієнта або по його дорученнях розраховується, виходячи з погодинної ставки роботи адвоката, у розмірі 30 % мінімальної заробітної плати, встановленої законодавством на день надання правової допомоги.

Статтею 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» установлено мінімальний розмір заробітної плати у місячному розмірі з 1 січня 4723 гривні.

Окрім того, вищезазначеною додатковою угодою від 13.01.2020 передбачено, що участь в одному судовому засіданні, в Західному апеляційному господарському суді має фіксований характер та з врахуванням потраченого часу та відрядження становить 3000,00 грн.

Розрахунки по даному договору проводяться шляхом проведення оплати правової допомоги протягом 5-ти банківських днів з моменту підписання між сторонами акту приймання-передачі виконаних робіт.

Відповідно до акта від 21.07.2020 до договору про надання адвокатських послуг від 04.03.2019 адвокат надав замовнику такі послуги з захисту інтересів ТОВ «Енергорезерв» в Західному апеляційному господарському суду по справі № 921/339/17-г: відзив на апеляційну скаргу, представництво інтересів в судових засіданнях від 12.02.2020 та 21.07.2020.

Розподіл судових витрат, пов`язаних з розглядом скарги на дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця регулюється спеціальною нормою процесуального закону, а саме, статтею 344 Господарського процесуального кодексу України.

Так, статтею 344 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

Згідно з частиною 1 статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

У частині 3 статті 123 Господарського процесуального кодексу України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини 1 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно з частиною 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1)розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2)розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Водночас за змістом частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

У розумінні положень частини 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.

Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини 5-6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

За змістом статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Згідно зі статтею 15 Господарського процесуального кодексу України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 Господарського процесуального кодексу України).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 зазначеного Кодексу ).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості: ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Згідно з приписами статті 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу понесених під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції стягувачем було надано копію договору про надання адвокатських послуг від 04.03.2019, укладений між адвокатом Джирмою Аллою Володимирівною та товариством з обмеженою відповідальністю "Енергогазрезерв", копію додаткової угоди від 13.01.2020 до договору про надання адвокатських послуг від 04.03.2019, згідно з якою сторони визначили вартість послуг, які надавались адвокатом, копію акту від 21.07.2020 до договору про надання адвокатських послуг від 04.03.2019, який містить опис наданих послуг, а також їх вартість в розмірі 8 833,80 грн. та платіжне доручення за № 426 від 21.07.2020 на суму 8 833,80 грн., відповідно до якого стягувач сплатив вказану суму адвокату.

В обґрунтування заперечення на заяву про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, боржник посилається на неспівмірність заявлених відповідачем витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим адвокатом на виконання робіт та надмірно великою сумою заявлених витрат на професійну правничу допомогу, проте в силу ст. 74 ГПК України боржником не подано жодних доказів в підтвердження його заперечень.

При визначенні суми відшкодування судом враховано критерії реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Аналогічну правову позицію закріплено у постановах Верховного Суду України від 02.04.2020 у справі №912/2171/18, від 22.10.2020 у справі №910/9187/19, пункті 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі East/West Alliance Limited проти України, заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі Лавентс проти Латвії зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

ГПК України визначено роль суду як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства.

Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц.

З матеріалів справи вбачається, що адвокат Джирма А.В., яка була представником стягувача в суді апеляційної інстанції, - підготувала відзив на апеляційну скаргу ДП «Зарубинський спиртовий завод» (вх. № 01-04/95/20 від 10.01.2020), про який зазначено в акті від 21.07.2020 до договору про надання адвокатських послуг від 04.03.2019, брала участь у судовому засіданні у суді апеляційної інстанції 12.02.2020 (протокол судового засідання від 12.02.2020), 24.02.2020 (протокол судового засідання від 24.02.2020), 22.07.2020 (протокол судового засідання від 22.07.2020); згідно з платіжним дорученням за №426 від 21.07.2020 ТОВ «Енергогазрезерв» перерахувало адвокату Джирма А.В. 8 833,80 грн., призначення платежу «адвокатські послуги зг. дог б/н від 04.03.2019, зг. акту від 21.07.2020 без ПДВ».

Зазначення в акті від 21.07.2020 про те, що представник Джирма А.В. брала участь в судовому засіданні 21.07.2020, а не 22.07.2020 суд розцінює як описку, оскільки судове засідання проведено саме 22.07.2020 (підтверджено ухвалою про призначення судового засідання саме на 22.07.2020, протоколом судового засідання від 22.07.2020, де адвокат Джирма А.В. була присутньою на судовому засіданні 22.07.2020), а тому не заслуговують на увагу заперечення боржника в цій частині.

Таким чином, з огляду на викладене, стягувач згідно з положеннями статті 74 ГПК України довів надання йому адвокатом Джирмою А.В. вартість зазначених послуг у суді апеляційної інстанції на суму 8 833,80 грн.

З врахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що заявлені стягувачем витрати у розмірі 8 833,80 грн. є співрозмірними із складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг у суді апеляційної інстанції, затраченим часом на надання таких послуг, відповідають критерію реальності таких витрат та розумності їхнього розміру. Підстав для зменшення розміру вищезазначених витрат, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Враховуючи критерії розумності та співрозмірності судових витрат, а також наведені положення процесуального законодавства та докази в підтвердження понесених судових витрат і відсутність доказів на спростування боржником факту надання цих послуг адвокатом Джирмою А.В. (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю Серія ЧК № 000826 від 01.12.2017, довіреність б/н від 13.05.2019), суд дійшов висновку про задоволення заяви про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу з боржника на користь стягувача 8 833,80 грн.

Керуючись ст.ст. 126, 244, 344 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Енергогазрезерв» за вх.№01-04/4331/20 від 22.07.2020 про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу задоволити.

Стягнути з державного підприємства «Зарубинський спиртовий завод» на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Енергогазрезерв» 8833,80 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Місцевому господарському суду видати наказ в порядку ст. 327 ГПК України.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення згідно зі ст.ст. 286-289 ГПК України.

Справу скерувати на адресу місцевого господарського суду.

Головуючий суддя: С.М. Бойко

Судді: О.І. Матущак

Г.Г. Якімець

Повний текст додаткової постанови складено 26.10.2020.