ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

02 листопада 2020 року Справа № 913/491/20

Провадження №19/913/491/20

Розглянувши заяву б/н від 26.10.2020 Товариства з обмеженою відповідальністю "СХІДРЕЗЕРВ" про надання строку на надання доказів, які визначають суму судових витрат на правничу допомогу у справі

за позовом Рубіжанської міської ради Луганської області (пл. Володимирська, 2, м. Рубіжне, Луганська область, 93000)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "СХІДРЕЗЕРВ" (вул. Миру, 37-Б, м. Рубіжне, Луганська область, 93000)

про стягнення 54 399 грн 68 коп.

без виклику представників сторін

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду від 26.10.2020 у справі №913/491/20 позов Рубіжанської міської ради Луганської області до Товариства з обмеженою відповідальністю "СХІДРЕЗЕРВ" задоволено частково; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "СХІДРЕЗЕРВ" на користь Рубіжанської міської ради Луганської області заборгованість в сумі 49 020 грн 16 коп., судовий збір у сумі 1 894 грн 14 коп.; у решті позову відмовлено.

28.10.2020 від позивача через канцелярію суду надійшла заява б/н від 26.10.2020, в якій він просить надати додатковий час для надання доказів, які визначають суму судових витрат на правничу допомогу.

Згідно приписів статті 80 Господарського процесуального кодексу України, відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Статтею 118 Господарського процесуального кодексу визначено наслідки пропуску процесуальних строків: право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку; заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Разом з тим, приписами статті 119 Господарського процесуального кодексу України також встановлено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причину його пропуску поважною, крім випадку, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Одночасно із заявою про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія, стосовно якої пропущено строк.

Зміст наведених норм свідчить про те, що право сторони на вчинення процесуальних дій обумовлені наявністю певних обмежень та умов, визначених Господарським процесуальним кодексом України.

Частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

З аналізу зазначених норм вбачається, що ч.8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України визначено присічний строк подання доказів в обґрунтування понесених стороною судових витрат (п`яти днів після ухвалення рішення суду), отже приписами ГПК України встановлено неможливість поновлення такого строку (ст.119 ГПК України).

Крім того, заявником доказів неможливості вчасного подання вказаних доказів, як і зазначення причин поважності суду не надано.

Ураховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви б/н від 26.10.2020 Товариства з обмеженою відповідальністю "СХІДРЕЗЕРВ" про надання строку на надання доказів, які визначають суму судових витрат на правничу допомогу.

Керуючись ст.ст.118, 119, 129, 233, 234, 235 ГПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви б/н від 26.10.2020 Товариства з обмеженою відповідальністю "СХІДРЕЗЕРВ" про надання строку на надання доказів, які визначають суму судових витрат на правничу допомогу відмовити.

Ухвала набрала законної сили 02.11.2020 та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції у строки, передбачені ст.256 ГПК України та порядку, визначеному пп.17.5 п.17 ч.1 Перехідних положень ГПК України.

Суддя Т.В. Косенко