номер провадження справи 9/129/20
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.10.2020 Справа № 908/2134/20

м. Запоріжжя

За позовом: Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АРКС", (04070, м. Київ, вул. Іллінська, 8; адреса для листування: 01033, м. Київ, вул. Тарасівська, буд. 19-Б, оф. 9)

до відповідача: Приватного акціонерного товариства "Українська акціонерна страхова компанія АСКА", (69005, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 97-а; адреса для листування: 03186 м. Київ, вул. Авіконструктора Антонова, 5)

про стягнення суми 16950,00 грн.

Суддя Боєва О.С.

Без виклику сторін

СУТЬ СПОРУ:

До Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АРКС" до відповідача: Приватного акціонерного товариства "Українська акціонерна страхова компанія АСКА", про відшкодування шкоди у розмірі 16950,00 грн.

Ухвалою суду від 21.08.2020 позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі № 908/2134/20, присвоєний номер провадження 9/129/20, постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

15.10.2020 за наслідками розгляду справи судом прийнято рішення.

Протягом періоду з 16.10.2020 по 30.10.2020 включно суддя знаходилась у щорічній відпустці, 31.10.2020 та 01.11.2020 були неробочими (вихідними) днями.

Предметом розгляду є позовні вимоги, викладені у позовній заяві, які мотивовані наступним. 19.08.2019 між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АХА Страхування» та ОСОБА_1 був укладений договір добровільного страхування наземного транспорту № 232475а9ка, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «Honda Civic», державний номерний знак НОМЕР_1 . Відповідно до умов договору позивач взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь страхувальника страхове відшкодування. 01.03.2020 водій ОСОБА_2 керуючи автомобілем «Citroen C-Elysee», д.н.з НОМЕР_2 , допустив зіткнення з автомобілем «Honda Civic», д.н.з НОМЕР_1 . Внаслідок зазначеної дорожньо-транспортної пригоди транспортним засобам було завдано механічних пошкоджень. Постановою Дарницького районного суду міста Києва від 23.03.2020 у справі № 753/4670/20 винним у ДТП визнано ОСОБА_2 . За заявою потерпілої сторони про виплату страхового відшкодування та наданими документами, позивачем було складено страховий акт ARХ2550200 та здійснено страхову виплату у розмірі 18950,00 грн., що підтверджується відповідним платіжним дорученням. Цивільно-правова відповідність водія транспортного засобу «Citroen C-Elysee», д.н.з НОМЕР_2 , на момент ДТП була застрахована у ПрАТ «УАСК АСКА» за полісом № ЕР144008227, з франшизою 2000,00 грн. Відповідно до ст.ст. 993, 1187, 1188 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування» у відповідача виникло зобов`язання перед позивачем відшкодувати завдані збитки в межах ліміту відповідальності передбачених полісом, що за вирахуванням франшизи становить 16950,00 грн. В досудовому порядку позивачем на адресу відповідача було направлено заяву (претензію) про виплату страхового відшкодування. Проте страхове відшкодування на користь позивача відповідачем не сплачено. У зв`язку з чим, позивач звернувся з позовом до суду та просить стягнути з відповідача шкоду в розмірі 16950,00 грн. Позов обґрунтовано ст. ст. 979, 993, 1187, 1188 ЦК України, ст. 27 Закону України "Про страхування", ст.ст. 3, 12, 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

28.09.2020 від відповідача до суду через засоби поштового зв`язку надійшов відзив на позовну заяву в якому, в тому числі, викладено клопотання про продовження строку для подання відзиву, на підставі Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-2019)", який набрав чинності 02.04.2020, відповідно до якого розділ Х "Прикінцеві положення" ГПК України доповнено пунктом 4, яким передбачено продовження процесуальних строків.

Постановою Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" з 12 березня усій території України установлено карантин. На засіданні Уряду 25.03.2020, запроваджено режим надзвичайної ситуації по всій території України на 30 днів, всі карантинні обмеження подовжені на 30 днів - до 24 квітня 2020. В подальшому дію карантину неодноразово продовжували і на засіданні Уряду 22 липня 2020 року постановлено продовжити дію карантину на всій території України до 31 серпня 2020. На засіданні Уряду 26.08.2020 ухвалено рішення про продовження адаптивного карантину в Україні до 31 жовтня 2020.

Відповідно до пункту 4 розділу Х "Прикінцеві положення" ГПК України (в редакції Закону України № 731-IХ від 18.06.2020) під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

З огляду на викладене, а також враховуючи незначне пропущення строку, суд прийняв відзив відповідача до розгляду, поновивши строк для його подання.

У відзиві відповідач зазначає, що визнає позов частково, а саме - в розмірі 11894,17 грн., з наступних підстав. Цивільно-правова відповідальність транспортного засобу «Сітроен», д/н НОМЕР_2 , була застрахована у ПрАТ «УАСК АСКА» відповідно до поліса № ЕР 144008227 з встановленою франшизою у розмірі 2 000,00 грн. та лімітом відповідальності за шкоду завдану майну у розмірі 130 000,00 грн. Вказана ДТП трапилась внаслідок допущеного порушення правил дорожнього руху водієм ОСОБА_2 , що підтверджується постановою Дарницького районного суду м. Києва від 23.03.2020 року. Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників ТЗ регулюються спеціальним Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства, то застосовуються норми цього Закону. Тобто всі заявлені вимоги позивача мають бути розглянуті у відповідності до вимог Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". Пунктом 22.1 статті 22 цього Закону встановлено, що в разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно статті 29 Закону у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу, в тому числі, відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Позивачем сплачено страхове відшкодування за договором добровільного страхування транспортних засобів у розмірі 18 950,00 грн., визначеному на підставі рахунку СПД Сокирка С.Х., вартість відновлювального ремонту автомобіля «Хонда» д/н НОМЕР_1 без урахування фізичного зносу складає 18950,00 грн. Відповідно до п. 7.38 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України № 142/5/2092 від 24.11.2003, значення коефіцієнта фізичного зносу (Ез) приймається таким, що дорівнює нулю, для нових складників та складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує: 5 років - для легкових КТЗ виробництва країн СНД; 7 років - для інших легкових КТЗ. В акті огляду транспортного засобу від 04.03.2020 року зазначено, що автомобіль «Хонда», д.н НОМЕР_1 , 2007 року випуску, тобто на момент дорожньо-транспортної пригоди термін експлуатації - 13 років. Відповідно до п. 34.4 ст. 34 Закону для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися аварійні комісари, експерти або юридичні особи, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти. Оскільки позивач не визначив коефіцієнт фізичного зносу, відповідач самостійно провів розрахунок коефіцієнта фізичного зносу автомобіля «Хонда», д.н. НОМЕР_1 , в результаті якого отримано значення Ез-0,7. Таким чином, враховуючи визначену оцінювачем вартість ремонту ТЗ та отримане значення фізичного зносу, відповідачем розраховано вартість відновлювального ремонту «Хонда», д.н НОМЕР_1 , з урахування фізичного зносу: (Ср) 1568,00 + (См) 5758,41 + (Сс) 21892,52 *(1-(Ез) 0,7) = 13 894,17 грн., де: Ср- вартість робіт, См- вартість матеріалів, Сс- коефіцієнт фізичного зносу. Отже розмір страхового відшкодування, належного до сплати відповідачем, за вирахуванням франшизи, становить 11894,17 грн. На підставі викладеного відповідач просить суд задовольнити позовні вимоги частково - на суму 11894,17 грн.

Розглянувши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

Між Акціонерним товариством "Страхова компанія "АРКС" (Страховик, позивач у справі) та ОСОБА_1 (Страхувальник) 19.08.2019 укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 232475а9ка, предметом якого є майнові інтереси Страхувальника (вигодонабувача), пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «Honda Civic», державний номерний знак НОМЕР_1 , 2007 року випуску.

01.03.2020 о 17 год. 28 хв. у місті Києві сталася дорожньо-транспортна пригода, а саме: водій ОСОБА_2 керуючи автомобілем «Citroen C-Elysee», д.н.з НОМЕР_2 , допустив зіткнення з автомобілем «Honda Civic», д.н.з НОМЕР_1 .

Внаслідок зазначеної ДТП транспортному засобу «Honda Civic», д.н.з НОМЕР_1 , було завдано механічних пошкоджень. 04.03.2020 складено Акт огляду транспортного засобу (дефектна відомість) №1.003.20.0003837, в якому описано характер пошкоджень автомобіля «Honda Civic», д.н.з НОМЕР_1 . СПД Сокирка С.Х. за номером справи 1.003.20.0003837 надано розрахунок вартості деталей та робіт з відновлення вказаного автомобіля на загальну суму 18950,00 грн.

ОСОБА_1 звернувся до позивача із заявою про подію, що сталась 01.03.2020, та виплату за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу «Honda Civic», державний номерний знак НОМЕР_1 . В заяві Страхувальник просив перерахувати страхове відшкодування на рахунок ФОП Сокирки С.Х.

Відповідно до страхового акту № АRХ2550200 (справа № 1.003.20.0003837) та розрахунком страхового відшкодування до нього, страхове відшкодування визначено в розмірі 18950,00 грн.

Згідно акту № АRХ2550200 ПрАТ «Страхова компанія «АРКС» перераховано на рахунок ФОП Сокирки С.Х. суму 18950,00 грн. страхового відшкодування, що підтверджується копією платіжного доручення № 653691 від 20.03.2020.

Постановою Дарницького районного суду міста Києва від 23.03.2020 у справі №753/4670/20 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні 01.03.2020 у м. Києві правопорушення за ст. 124 КУпАП, яке виразилось у порушенні зазначеною особою Правил дорожнього руху під час керування автомобілем «Сітроен» та вчиненні зіткнення з автомобілем «Хонда», що призвело до пошкодження транспортних засобів.

Цивільно-правова відповідальність за заподіяну шкоду майну третіх осіб внаслідок експлуатації автомобіля «Citroen C-Elysee», д.н.з НОМЕР_2 , застрахована в ПрАТ "Українська акціонерна страхова компанія "АСКА" згідно з полісом серії ЕР № 144008227.

Позивачем на адресу центрального офісу ПрАТ «УАСК «АСКА» була направлена заява (претензія) за вих. № 0003837/ІНС від 07.05.2020 про перерахування суми 18950,00 грн. у зв`язку із виплатою страхового відшкодування на підставі страхового акту. Однак, як зазначив позивач у позовній заяві, виплати страхового відшкодування відповідачем здійснено не було.

Згідно з ч. 1 ст. 5, ч. 1 ст. 6, п. 9 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про страхування" страхування може бути добровільним або обов`язковим. Добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. В Україні здійснюється обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

За змістом статті 981 ЦК України договір страхування укладається в письмовій формі. Договір страхування може укладатись шляхом видачі страховиком страхувальникові страхового свідоцтва (поліса, сертифіката).

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Статтею 990 Цивільного кодексу України встановлено, що страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Страховий акт (аварійний сертифікат) складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що встановлюється страховиком.

Статтею 9 Закону України "Про страхування" визначено, що страховою виплатою є грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. При цьому, розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Вказаною статтею також визначено, що страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 988 Цивільного кодексу України у разі настання страхового випадку страховик зобов`язаний здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладення договору, і не може перевищувати розміру реальних збитків (втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права). Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

В частині 1 ст. 25 Закону України "Про страхування" визначено, що здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування)/страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Згідно зі ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Зазначене повністю узгоджується з вимогами ст. 27 Закону України «Про страхування», де зазначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відповідно до ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Тобто, у разі виплати страховою компанією страхового відшкодування до неї у межах фактичних витрат від потерпілої особи переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки (стаття 993 ЦК України). У таких правовідносинах відбувається (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобов`язання з відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора, а саме: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за заподіяння шкоди.

Як встановлено судом вище, цивільно-правова відповідальність за заподіяну шкоду майну третіх осіб внаслідок експлуатації автомобіля «Citroen C-Elysee», д.н.з НОМЕР_2 , яким керувала особа, що визнана винною у вчиненні ДТП, застрахована ПрАТ "Українська акціонерна страхова компанія "АСКА" згідно з полісом ЕР № 144008227; франшиза згідно з цим полісом - 2000 грн.; ліміт за шкоду майну - 130 000,00 грн.

Згідно із статтею 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Частиною 2 статті 1192 Цивільного кодексу України встановлено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

За загальним правилом майнова шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (частина 2 статті 1187 Цивільного кодексу України). Тобто, відповідальність за шкоду несе безпосередньо боржник - особа, яка завдала шкоди. Така особа відповідно до статті 1192 Цивільного кодексу України має відшкодувати завдані збитки у повному обсязі, розмір яких визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України "Про страхування", цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Статтею 29 вказаного Закону передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Згідно зі змістом п. 12.1 ст. 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Частинами першою та шостою статті 9 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" передбачено, що методичне регулювання оцінки майна здійснюється у відповідних нормативно-правових актах з оцінки майна: положеннях (національних стандартах) оцінки майна, що затверджуються КМУ, методиках та інших нормативно-правових актах, які розробляються з урахуванням вимог положень (національних стандартів) і затверджуються КМУ або Фондом державного майна України. Положення (національні стандарти) оцінки майна є обов`язковими до виконання суб`єктами оціночної діяльності під час проведення ними оцінки майна всіх форм власності та в будь-яких випадках її проведення.

За пунктом 1.3. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092, вимоги Методики є обов`язковими під час проведення автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень судовими експертами науково-дослідних інститутів судових експертиз Міністерства юстиції України, експертами науково-дослідних експертно-криміналістичних центрів Міністерства внутрішніх справ України, експертами інших державних установ, суб`єктами господарювання, до компетенції яких входить проведення судових автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень, а також всіма суб`єктами оціночної діяльності під час оцінки КТЗ у випадках, передбачених законодавством України або договорами між суб`єктами цивільно-правових відносин.

Відновлювальний ремонт (або ремонт) - комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності КТЗ чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин (пункт 1.6 Методики).

Відповідно до вимог пункту 8.2 Методики вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу транспортного засобу розраховується за формулою: Сврз = Ср + См + Сс (1- Ез), де:

Ср - вартість ремонтно-відновлювальних робіт, грн;

См - вартість необхідних для ремонту матеріалів, грн;

Сс - вартість нових складників, що підлягають заміні під час ремонту, грн;

Ез - коефіцієнт фізичного зносу.

Згідно з п. 7.3 Методики коефіцієнт фізичного зносу Ез розраховується за формулою:

Ез= 1 -С , де:

Цн

С - ринкова вартість, грн., Цн - ціна нового КТЗ в Україні або в провідних країнах-експортерах за інформацією з довідкової літератури.

У відзиві зазначено, що оскільки позивач не визначив коефіцієнт фізичного зносу, відповідачем самостійно проведено розрахунок коефіцієнта фізичного зносу автомобіля «Хонда», д.н.з НОМЕР_1 , в результаті чого отримано значення 0,7.

Проте відповідачем не надано відповідного розрахунку коефіцієнта фізичного зносу з необхідними вихідними даними (ринкової вартості (С), ціни нового КТЗ (Цн), в результаті якого отримано значення коефіцієнту - 0,7. Отже, правомірність застосування саме такого розміру коефіцієнту відповідачем не доведено.

Також відповідачем у розрахунку прийнято значення вартості ремонтних робіт (Ср), вартості матеріалів (См) та вартості замінених складових (Сс) в розмірі, визначеному ним згідно з доданою до відзиву ремонтною калькуляцією № 01-09-2020 від 13.09.2020, який виконано у системі AUDAТЕХ за цінами станом на 21.08.2020, а не в тих розмірах, що містяться у наданих позивачем доказах на підтвердження розміру вартості здійсненого відновлювального ремонту.

Крім того, відповідно до п. 8.5 Методики, калькуляція вартості відновлювального ремонту складається за результатами технічного огляду КТЗ. Якщо КТЗ на момент технічного огляду відновлено повністю або частково, то калькуляція відновлювального ремонту не складається, а надається повідомлення замовнику оцінки про неможливість проведення дослідження.

За таких обставин, складання відповідачем вищевказаної ремонтної калькуляції без проведення огляду пошкодженого автомобіля, не відповідає вимогам Методики.

З огляду на усе вищевикладене, суд не приймає до уваги наданий відповідачем розрахунок вартості відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу, оскільки він не є належним доказом в розумінні ст. 76 ГПК України.

Відповідач, отримавши від ПрАТ «Страхова компанія «АРКС» заяву (претензію) за вих. № 0003837/ІНС від 07.05.2020 про перерахування суми 18950,00 грн. у зв`язку із виплатою позивачем страхового відшкодування (була направлена на адресу центрального офісу ПрАТ «УАСК «АСКА», а саме на адресу: 03186 м. Київ, вул. Авіконструктора Антонова, 5 (яка також зазначена відповідачем у відзиві як адреса для листування), відповіді позивачу не направив, заперечень щодо розміру зазначеної суми не надав.

У постанові від 20.03.2018 у справі № 911/482/17 Верховний Суд погодився з висновками судів попередніх інстанцій про те, що у разі виникнення спору щодо визначення розміру шкоди суди повинні виходити з фактичної (реальної) суми, встановленої висновком автотоварознавчої експертизи, або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач (як страховик) за заявою страхувальника ОСОБА_1 згідно з умовами договору добровільного страхування наземного транспорту виплатив суму 18950,00 грн. страхового відшкодування внаслідок пошкодження застрахованого транспортного засобу (автомобіля марки «Honda Civic», д.н.з НОМЕР_1 , 2007 року випуску), шляхом перерахування грошових коштів на рахунок ФОП Сокирки С.Х., що підтверджується платіжним дорученням №653691 від 20.03.2020.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню у заявленому розмірі, а саме: у розмірі витрат пов`язаних з відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу, відшкодованих позивачем своєму страхувальнику, що за вирахуванням франшизи за полісом (2000 грн.) складають суму 16950,00 грн.

Відповідно до положень статті 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Українська акціонерна страхова компанія АСКА", (69005, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 97-а) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АРКС", (04070, м. Київ, вул. Іллінська, 8) суму 16950 (шістнадцять тисяч дев`ятсот п`ятдесят) грн. 00 коп. страхового відшкодування, суму 2102 (дві тисячі сто дві) грн. витрат зі сплати судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено та підписано 03.11.2020.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено впродовж двадцяти днів з дня складення повного судового рішення у порядку, встановленому ст. 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.С. Боєва