ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

26 жовтня 2020 року Справа № 915/141/14

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Ржепецького В.О., за участі секретаря судового засідання Матвєєвої А.В.,

розглянувши матеріали справи

про банкрутство Державного підприємства Таврійське (57426, Миколаївська область, Березанський район, с-ще Тронка, ідентифікаційний код 22995874),

кредитори:

1) Головне управління ДФС у Миколаївській області (вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001),

2)Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020),

3) Миколаївський обласний центр зайнятості (вул. Нікольська, 68, м. Миколаїв),

4)Акціонерне товариство Миколаївобленерго (54017, м. Миколаїв, вул. Громадянська, 40, ідентифікаційний код 23399393),

5)Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Миколаївській області (54017, м. Миколаїв, пр.-т Центральний, 93, ).

учасники провадження у справі:

Південне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (65007, Одеська область, м. Одеса, вул. Богдана Хмельницького, буд. 34)

Міністерство розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства (01008, м. Київ, вул. Грушевського, 12/2),

Миколаївська обласна прокуратура (54001, м. Миколаїв, вул. Спаська, 28),

Ліквідатор: арбітражний керуючий Фоменко Віра Михайлівна (свідоцтво № 876 від 09.04.2013, 54001, м. Миколаїв, вул. Декабристів, 1А/6, оф. 302, поштова адреса: а/с 40, м. Миколаїв, 54029),

за участі представників учасників справи:

від кредиторів: представники не з`явились,

від банкрута: не з`явився,

ліквідатор: Фоменко В.М.,

в судовому засіданні приймає участь: представник Південного міжрегіонального управління юстиції (м.Одеса) Кремізіон Н.М., згідно наказу, прокурор Кадєєва А.В.

СУТЬ СПОРУ: про банкрутство державного підприємства «Таврійське».

06.04.2020 ліквідатором подано суду звіт про ліквідаційну процедуру за вих. №02-01/59 від 06.04.2020 та ліквідаційний баланс банкрута, яким ліквідатор просить суд: затвердити звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс станом на 06.04.2020, ліквідувати Державне підприємство Таврійське.

06.04.2020 на адресу суду надійшло спільне клопотання голови комітету кредиторів банкрута та ліквідатора за вих. №02-01/57 від 27.03.2020 про затвердження ліквідаційного балансу банкрута, закінчення ліквідаційної процедури та ліквідацію Державного підприємства Таврійське.

11.03.2020 Кабінет Міністрів України прийняв постанову №211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» ( з наступними змінами та доповненнями), відповідно до якої установлено з 12 березня до 24 квітня 2020 р. на усій території України карантин.

Ухвалою від 13.04.2020 судом постановлено, судове засідання у справі призначити після скасування обмежувальних протиепідемічних заходів, про дату та час судового засідання повідомити учасників справи додатково відповідною ухвалою.

В подальшому постановою Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України» від 22 квітня 2020 № 291, внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» та продовжено карантин до 11 травня 2020 року на усій території України.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України» від 04 травня 2020 № 343, внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», зокрема уряд продовжив карантин до 22 травня 2020 року на усій території України та послабив деякі карантинні обмеження.

Постановою Кабінету Міністрів України від 20 травня 2020 № 392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів», зі змінами внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 17.06.2020 №500, зокрема уряд установив з 22 травня 2020 року до 31 липня 2020 року із урахуванням епідемічної ситуації в регіоні карантин, продовживши на всій території України дію карантину, встановленого постановою Кабінету Міністрів України Про запобігання поширенню на території України коронавірусу «COVID 19» від 11.03.2020 №211.

Постановою Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (з наступними змінами та доповненнями) установлено з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі COVID-19), з 1 серпня до 31 жовтня 2020 р. на території України карантин, продовживши дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».

Згідно з приписами ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.

Європейський суд з прав людини щодо критеріїв оцінки розумності строку розгляду справи визначився, що строк розгляду має формувати суд, який розглядає справу. Саме суддя має визначати тривалість вирішення спору, спираючись на здійснену ним оцінку розумності строку розгляду в кожній конкретній справі, враховуючи її складність, поведінку учасників процесу, можливість надання доказів тощо.

Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним слід вважати строк, який необхідний для вирішення справи відповідно до вимог матеріального та процесуального законів.

Відповідно до ч. 1 ст. 65 Кодексу України з процедур банкрутства, про час і місце судового засідання, в якому мають розглядатися звіт і ліквідаційний баланс, господарський суд повідомляє ліквідатора та кредиторів.

У зв`язку з послабленням протиепідемічних заходів, з метою забезпечення права учасників справи на справедливий суд упродовж розумного строку, яке гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд ухвалою від 17.09.2020р. призначив судове засідання у справі для розгляду звіту ліквідатора про ліквідаційну процедуру на 26.10.2020р. з повідомленням учасників провадження у справі про банкрутство.

Усі учасники провадження у справі про банкрутство належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи.

Представники кредиторів та органу управління не скористались своїм процесуальним правом участі в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 42 Господарського процесуального кодексу України участь в судових засіданнях учасників справи - це право, а не обов`язок, якщо інше не визначено законом.

Явка представників учасників провадження у справі про банкрутство у судове засідання не визнавалась судом обов`язковою, про наявність у сторін доказів, які відсутні у матеріалах справи та без дослідження яких неможливо розглянути справу, суду не повідомлялося.

Таким чином, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами та поясненнями ліквідатора.

15.10.2020р. від ліквідатора до суду надійшло клопотання про винесення ухвали про закінчення провадження у справі та ліквідації державного підприємства «Таврійське», до якого доданий протокол засідання комітету кредиторів від 30.06.2020р. та відомості про вжиті ліквідатором заходи з припинення права банкрута на постійне користування землею.

В судовому засіданні 26.10.2020р. ліквідатор доповів суду звіт про проведену роботу, зазначає про вжиття ним усіх заходів, передбачених нормами Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», а також Кодексом України з процедур банкрутства, клопоче про затвердження звіту та ліквідбалансу ДП «Таврійське» і закриття провадження у справі.

Окрім цього, ліквідатор доповів суду про звіт про нарахування грошової винагороди та витрат ліквідатора у загальній сумі 21955,81 грн.

Вказане клопотання розглянуто в судовому засіданні та задоволено про що постановлено відповідну ухвалу.

Присутні в судовому засіданні представник Південного міжрегіонального управління юстиції (м.Одеса) та прокурор заперечень проти звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу ДП «Таврійське» не висловили.

Кредитори та орган управління також не надали суду своїх заперечень проти звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу банкрута.

На підставі ст. 233 ГПК України, судом підписано вступну та резолютивну частини ухвали.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, господарський суд дійшов висновку про затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу банкрута виходячи з наступного.

Згідно з ч. 6 ст. 12 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 11.03.2014 порушено провадження у справі №915/141/14 про банкрутство боржника Державного підприємства «Таврійське» (далі ДП «Таврійське»), введено процедуру розпорядження майном боржника строком на сто п`ятнадцять календарних днів до 04.07.2014, призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Дорошенка Ярослава Валерійовича (далі Дорошенко Я.В.).

12.03.2014 здійснено офіційне оприлюднення оголошення про порушення справи №915/141/14 про банкрутство ДП «Таврійське» на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет за № 1486.

Ухвалою суду від 04.07.2014 продовжено строк процедури розпорядження майном боржника на 2 (два) місяці до 04.09.2014.

За результатами попереднього засідання 04.07.2014 судом затверджено реєстр вимог кредиторів ДП «Таврійське» на загальну суму 1 697 963,87 грн.

Ухвалою суду від 24.07.2014 усунуто арбітражного керуючого Дорошенка Я.В. від виконання повноважень розпорядника майна боржника в даній справі, призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Фоменко Віру Михайлівну.

30.07.2014 проведено збори кредиторів, на яких обрано комітет кредиторів у наступному складі: Управління Пенсійного фонду України в Березанському районі Миколаївської області; Очаківська об`єднана Державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Миколаївській області; Березанський районний центр зайнятості; Публічне акціонерне товариство «Миколаївобленерго»; Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Березанському районі Миколаївської області.

На засіданні комітету кредиторів 30.07.2014 головою комітету обрано Управління Пенсійного фонду України в Березанському районі Миколаївської області.

Ухвалою суду від 01.09.2014 припинено повноваження керівника та виконавчих органів управління боржника, виконання відповідних обов`язків тимчасово покладено на розпорядника майна до призначення в порядку, визначеному законодавством та установчими документами, нового керівника боржника та виконавчих органів управління боржника.

04.09.2014 господарський суд за клопотанням комітету кредиторів введено процедуру санації ДП «Таврійське» строком на шість місяців, керуючим санацією боржника призначено арбітражного керуючого Фоменко В.М.

Постановою господарського суду Миколаївської області від 04.03.2015 Державне підприємство «Таврійське» визнано банкрутом, відносно нього відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Фоменко Віру Михайлівну.

Повідомлення про визнання ДП «Таврійське» банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури було розміщено на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет 04.03.2015 за № 15352.

Ухвалою суду від 23.06.2015 затверджено реєстр вимог кредиторів Державного підприємства «Таврійське» (ідентифікаційний код 22995874) на загальну суму 2088976,22 грн. в наступних розмірах з вказівкою черговості їх задоволення, зокрема:

І-а черга:

1) Заборгованість по заробітній платі 534 005,50 грн.;

2) Вихідна допомога 5 153,25 грн.;

3) Публічне акціонерне товариство «Миколаївобленерго» в сумі 1 218,00 грн. (витрати на оплату судового збору за подання заяви до господарського суду про визнання кредиторських вимог до боржника);

ІІ-а черга:

1) Управління Пенсійного фонду України в Березанському районі Миколаївської області в сумі 551 646,09 грн.;

2) Березанський районний центр зайнятості в сумі 10 687,98 грн.;

3) Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Березанському районі Миколаївської області в сумі 110 196,93 грн.;

4) Очаківська об`єднана Державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Миколаївській області в сумі 81 372,26 грн.;

5) Виконавча дирекція Миколаївського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності в сумі 9 233,78 грн.;

ІІІ-я черга:

1) Очаківська об`єднана Державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Миколаївській області в сумі 219 929,45 грн.;

ІV-а черга:

1) Публічне акціонерне товариство «Миколаївобленерго» в сумі 277 094,00 грн.;

VІ-а черга:

1) Управління Пенсійного фонду України в Березанському районі Миколаївської області в сумі 510,00 грн.

2) Очаківська об`єднана Державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Миколаївській області в сумі 287928,98 грн.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 41 Закону про банкрутство, ліквідатор - фізична особа, яка відповідно до судового рішення господарського суду організовує здійснення ліквідаційної процедури боржника, визнаного банкрутом, та забезпечує задоволення вимог кредиторів у встановленому цим Законом порядку. Ліквідатор з дня свого призначення здійснює такі повноваження: приймає до свого відання майно боржника, забезпечує його збереження; виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута; проводить інвентаризацію та оцінку майна банкрута; аналізує фінансове становище банкрута; виконує повноваження керівника (органів управління) банкрута; очолює ліквідаційну комісію та формує ліквідаційну масу; пред`являє до третіх осіб вимоги щодо повернення банкруту сум дебіторської заборгованості; має право отримувати кредит для виплати вихідної допомоги працівникам, що звільняються внаслідок ліквідації банкрута, який відшкодовується згідно з цим Законом позачергово за рахунок коштів, одержаних від продажу майна банкрута; з дня визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури повідомляє працівників банкрута про звільнення та здійснює його відповідно до законодавства України про працю. Виплата вихідної допомоги звільненим працівникам банкрута провадиться ліквідатором у першу чергу за рахунок коштів, одержаних від продажу майна банкрута, або отриманого для цієї мети кредиту; заявляє в установленому порядку заперечення щодо заявлених до боржника вимог поточних кредиторів за зобов`язаннями, які виникли під час провадження у справі про банкрутство і є неоплаченими; подає до суду заяви про визнання недійсними правочинів (договорів) боржника; вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб; передає в установленому порядку на зберігання документи банкрута, які відповідно до нормативно-правових документів підлягають обов`язковому зберіганню, на строк не менше п`яти років з дати визнання особи банкрутом; продає майно банкрута для задоволення вимог, внесених до реєстру вимог кредиторів, у порядку, передбаченому цим Законом; повідомляє про своє призначення державний орган з питань банкрутства в десятиденний строк з дня прийняття рішення господарським судом та надає державному реєстратору в електронній формі через портал електронних сервісів юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відомості, необхідні для ведення Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, у порядку, встановленому державним органом з питань банкрутства; у разі провадження банкрутом діяльності, пов`язаної з державною таємницею, вживає заходів з ліквідації режимно-секретного органу. Для цього за погодженням із Службою безпеки України визначає склад ліквідаційної комісії режимно-секретного органу, яка формується в установленому законодавством порядку; веде реєстр вимог кредиторів; подає в установленому порядку та у випадках, передбачених Законом України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення", інформацію центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення; здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.

Згідно зі ст. 42 Закону про банкрутство, усі види майнових активів (майно та майнові права) банкрута, які належать йому на праві власності або господарського відання на дату відкриття ліквідаційної процедури та виявлені в ході ліквідаційної процедури, включаються до складу ліквідаційної маси, за винятком об`єктів житлового фонду, в тому числі гуртожитків, дитячих дошкільних закладів та об`єктів комунальної інфраструктури, що належать юридичній особі - банкруту, які передаються в порядку, встановленому законодавством, до комунальної власності відповідних територіальних громад без додаткових умов і фінансуються в установленому порядку. Майно, визначене родовими ознаками, що належить банкруту на праві володіння або користування, включається до складу ліквідаційної маси.

Відповідно до частини 1 статті 190 Цивільного кодексу України, майном, як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки.

21.10.2019 введений у дію Кодекс України з процедур банкрутства (далі Кодекс).

Пунктом 4 «Прикінцевих та перехідних положень» Кодексу встановлено, що з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу.

У відповідності до ч. 1 ст. 61 Кодексу ліквідатор з дня свого призначення здійснює такі повноваження:

приймає у своє відання майно боржника, забезпечує його збереження;

виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута;

проводить інвентаризацію та визначає початкову вартість майна банкрута;

аналізує фінансовий стан банкрута;

виконує повноваження керівника (органів управління) банкрута;

формує ліквідаційну масу;

заявляє до третіх осіб вимоги щодо повернення банкруту сум дебіторської заборгованості;

має право отримувати кредит для виплати вихідної допомоги працівникам, які звільняються внаслідок ліквідації банкрута, який відшкодовується згідно з цим Кодексом позачергово за рахунок коштів, одержаних від продажу майна банкрута;

з дня визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури повідомляє працівників банкрута про звільнення та здійснює його відповідно до законодавства України про працю. Виплата вихідної допомоги звільненим працівникам банкрута провадиться ліквідатором у першу чергу за рахунок коштів, одержаних від продажу майна банкрута, або отриманого для цієї мети кредиту;

заявляє в установленому порядку заперечення щодо заявлених до боржника вимог поточних кредиторів за зобов`язаннями, які виникли під час провадження у справі про банкрутство і є неоплаченими;

подає до суду заяви про визнання недійсними правочинів (договорів) боржника;

вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб;

передає в установленому порядку на зберігання документи банкрута, які відповідно до нормативно-правових актів підлягають обов`язковому зберіганню;

продає майно банкрута для задоволення вимог, внесених до реєстру вимог кредиторів, у порядку, передбаченому цим Кодексом;

повідомляє про своє призначення державний орган з питань банкрутства в десятиденний строк з дня прийняття рішення господарським судом та надає державному реєстратору в електронній формі через портал електронних сервісів юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відомості, необхідні для внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, у порядку, встановленому державним органом з питань банкрутства;

у разі провадження банкрутом діяльності, пов`язаної з державною таємницею, вживає заходів з ліквідації режимно-секретного органу;

веде реєстр вимог кредиторів;

подає в установленому порядку та у випадках, передбачених Законом України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення", інформацію до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення;

здійснює дії щодо скасування реєстрації випуску акцій, передбачені законодавством, якщо організаційно-правовою формою юридичної особи - банкрута є акціонерне товариство;

здійснює інші повноваження, передбачені цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 65 Кодексу встановлено, що після завершення всіх розрахунків з кредиторами ліквідатор подає до господарського суду звіт та ліквідаційний баланс, до якого додаються:

відомості за результатами інвентаризації майна боржника та перелік ліквідаційної маси;

відомості про реалізацію об`єктів ліквідаційної маси з посиланням на укладені договори купівлі-продажу;

копії документів, що підтверджують відчуження активів боржника під час ліквідаційної процедури (у тому числі протоколи про проведення аукціону, договори купівлі-продажу, акти приймання-передачі майна, акти про придбання майна на аукціоні тощо);

реєстр вимог кредиторів з даними про розміри погашених вимог кредиторів;

документи, що підтверджують погашення вимог кредиторів;

довідка архівної установи про прийняття документів, які відповідно до закону підлягають довгостроковому зберіганню;

для акціонерних товариств - розпорядження про скасування реєстрації випуску акцій, видане Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку;

для емітентів боргових цінних паперів - звіт про результати погашення цінних паперів.

Про час і місце судового засідання, в якому мають розглядатися звіт і ліквідаційний баланс, господарський суд повідомляє ліквідатора та кредиторів.

Обов`язком ліквідатора є здійснення всієї повноти дій, спрямованих на виявлення та повернення активів боржника.

Господарський суд після заслуховування звіту ліквідатора та думки кредиторів постановляє ухвалу про затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу.

Статтею 96 Кодексу передбачені особливості банкрутства державних підприємств та підприємств, у статутному капіталі яких частка державної власності перевищує 50 відсотків, зокрема, встановлено, що у разі, якщо боржник є державним підприємством або підприємством, у статутному капіталі якого частка державної власності перевищує 50 відсотків, господарський суд залучає до участі у справі про банкрутство представників органу, уповноваженого управляти державним майном, з повідомленням про відкриття провадження у справі про банкрутство такого підприємства.

На виконання вказаної норми та з огляду на те, що банкрут є державним підприємством господарським судом було залучено до участі у даній справі орган, уповноважений управляти державним майном - Міністерство аграрної політики та продовольства України, оскільки постановою Кабінету Міністрів України №1482 від 21 вересня 1998 року «Про передачу об`єктів права державної та комунальної власності», розпорядженням Кабінету Міністрів України №883-р від 07 вересня 2011 року «Про передачу цілісних майнових комплексів державних підприємств та військових радгоспів до сфери управління Міністерства аграрної політики та продовольства», наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України №516 від 05 жовтня 2011 року «Про прийняття цілісних майнових комплексів Міністерства оборони України до сфери управління Міністерства аграрної політики та продовольства України» зі змінами, наказом №749 від 20.12.2011 передано, згідно акту приймання-передачі цілісного майнового комплексу, майна та земельних ділянок закріплених за державним підприємством «Таврійське» Міністерства оборони України від 20 березня 2012 року до сфери управління Міністерства аграрної політики та продовольства України.

Також вказаний орган управління був залучений до складу комітету кредиторів ДП «Таврійське» для забезпечення належної участі у справі про банкрутство державного підприємства.

В подальшому, постановою Кабінету Міністрів України від 02.09.2019р. №829 «Деякі питання оптимізації системи центральних органів виконавчої влади» реорганізовано Міністерство аграрної політики та продовольства України шляхом приєднання до Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України, перейменовано Міністерство економічного розвитку, економіки, торгівлі та сільського господарства України на Міністерство розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України. Відповідно до п. 1 розпорядження Кабінету Міністрів України «Деякі питання управління Міністерством розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України об`єктами державної власності» від 09.10.2019р. №954-р передано цілісні майнові комплекси державних підприємств за переліком згідно з додатками із сфери управління Міністерства аграрної політики та продовольства України до сфери управління Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України, в тому числі ДП « Таврійське» (код ЕДРПОУ 22995874).

У зв`язку з цим, ухвалою суду від 26.11.2019 було задоволено клопотання Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України від 12.11.2019, здійснено процесуальне правонаступництво, здійснено заміну учасника у справі № 915/141/14 про банкрутство ДП «Таврійське» шляхом заміни Міністерства аграрної політики та продовольства України на його правонаступника Міністерство розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України.

06.04.2020 ліквідатором подано до господарського суду звіт за підсумками ліквідаційної процедури та ліквідаційний баланс банкрута станом на 06.04.2020.

Ліквідаційний баланс складений у відповідності із вимогами стандарту бухгалтерського обліку, визначеними положеннями Наказу Міністерства фінансів України «Про затвердження Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку 1 «Загальні вимоги до фінансової звітності»» №73 від 07.02.2013 (а.с. 2-3 т.24).

З матеріалів звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу банкрута вбачається наступне.

Наказом Міністра оборони України №371 від 24.07.2008р., відповідно до повноважень наданих Законом України «Про управління об`єктами державної власності» та з метою приведення положень установчих документів підприємства у відповідність з вимогами Господарського кодексу України та Цивільного кодексу України перейменовано військовий радгосп «Таврійський» (ідентифікаційний номер 22995874) у Державне підприємство «Таврійське» (ідентифікаційний помер 22995874).

Встановлено, що ДП «Таврійське» є правонаступником усіх прав та обов`язків військового радгоспу «Таврійський». Затверджено статут ДП «Таврійське».

ДП «Таврійське» засноване на державній власності, та належить до сфери управління Міністерства оборони України.

Органом, уповноваженим управляти майном боржника є Міністерство розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України.

Наказом №6 від 08 вересня 2014 року створено комісію, для прийняття до господарського відання майна боржника Державного підприємства «Таврійське» у справі №915/141/14 та організовано проведення його інвентаризації в наступному складі: ліквідатор - голова комісії та члени комісії: Управління Пенсійного фонду України в Березанському районі Миколаївської області, Очаківська об`єднана Державна податкова інспекція Головною управління Міндоходів у Миколаївській області, Березанський районний центр зайнятості, Публічне акціонерне товариство «Миколаївобленерго», відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Березанському районі Миколаївської області, Міністерство аграрної політики України та продовольства.

Наказом №9 від 04.03.2015 ліквідатор приступила до виконання обов`язків ліквідатора Державного підприємства «Таврійське» з 04 березня 2015 року згідно постанови Господарського суду Миколаївської області від 04.03.2015 у справі №915/141/14.

На виконання наказу №10 від 04.03.2015, для прийняття до господарського відання майна боржника Державного підприємства «Таврійське» у справі №915/141/14 організовано та проведено інвентаризацію для формування ліквідаційної маси майна Державного підприємства «Таврійське».

За результатами інвентаризації майна банкрута ліквідатором сформовано ліквідаційну масу зі змінами (а.с.41-50 т. 24), складено інвентаризаційні описи (а.с.16-21 т.24).

Рішенням комітету кредиторів від 27.03.2015 затверджено відомості ліквідаційної маси Державного підприємства «Таврійське».

Окрім цього, Міністерство аграрної політики та продовольства України листом від 28.12.2015р. №37-27-1-15/21046 погодило перелік ліквідаційної маси ДП «Таврійське» (а.с.38 т. 11).

В ході проведення інвентаризації ліквідатором було виявлено та включено до ліквідаційної маси нерухомого майна на загальною залишковою вартістю згідно з даними бухгалтерського обліку 1658952,0 грн. та рухомого майна загальною залишковою вартістю на суму 3433,0 грн.

Окрім цього, ліквідатором окремо сформовано та передано перелік майна банкрута, яке було передане до комунальної власності із загальною залишковою вартістю 313248,0 грн. (а.с.49-50 т.24).

Ліквідатором проведено перевірку фактичної наявності поголів`я тварин, птиці, бджолосімей, нематеріальних активів, інших необоротних матеріальних активів та запасів, грошових коштів та цінностей (цінні папери, поштові марки, грошові документи (сплачені санаторно-курортні путівки)), бланків документів суворої звітності та станом на 04.03.2015р. встановлено фактичну їх відсутність, що підтверджується відповідними інвентаризаційними описами (а.с.16,17,19-21 т.24).

Також ліквідатором проведено інвентаризацію розрахунків з дебіторами та кредиторами (а.с.15 т.24) та виявлено, що дебіторська заборгованість у банкрута відсутня, кредиторська заборгованість становить 1696235,87 грн.

Зважаючи на виявлення ліквідатором майна банкрута та формування ліквідаційної маси, ліквідатором були вжиті заходи з оцінки майна банкрута, а саме, ліквідатор звернулась до керівництва відділу контролю за процедурою реорганізації та ліквідації державних підприємств Міністерства аграрної політики та продовольства України в силу приписів ч.3 ст.43 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (в редакції, що діяла на час проведення ліквідатором інвентаризації та оцінки майна банкрута), якими передбачено, що оцінка майна державних підприємств та підприємств, у статутному капіталі яких частка державної власності перевищує 50 відсотків, здійснюється обов`язково із залученням суб`єктів оціночної діяльності у порядку, визначеному Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Також, відповідно до ч. 13 ст. 96 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», (в редакції, що діяла на час проведення ліквідатором інвентаризації та оцінки майна банкрута), початкова вартість майна, майнових прав державних підприємств або підприємств, у статутному капіталі яких частка державної власності перевищує 50 відсотків, визначається відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Міністерство аграрної політики та продовольства України залучило фахівців по оцінці майна банкрута оцінюючої біржі ТОВ «СТОУН БРІДЖ» (сертифікат суб`єкта оціночної діяльності №16307/14 від 16.04.2014р., виданого Фондом державного майна України).

Фахівці ТОВ «СТОУН БРІДЖ» у присутності фахівця Міністерства аграрної політики та продовольства України здійснили огляд майна банкрута та провели його оцінку, склавши звіти про незалежну оцінку ринкової вартості нерухомого майна банкрута, а саме: 1) об`єкти нерухомого майна загальною площею 1877,3 кв.м, що належать ДП «Таврійське» на загальну суму 248372,0 грн.; 2) об`єкти нерухомого майна банкрута загальною площею 8599,0 кв.м, що належать ДП «Таврійське» на загальну суму 792061,0 грн.; та 3) об`єкти нерухомого майна банкрута загальною площею 9093 кв.м, що належать ДП «Таврійське» на загальну суму 752105,0 грн.

Міністерство юстиції України листом №28233/12374-0-26-16/9 від 12.08.2016р. зазначило органу управління майном боржника, що положення, які містяться у ч.13 ст. 96 та ч.ч.1,3 ст. 43 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» застосовуються у сукупності. Якщо після проведення оцінки майна, його вартість буде меншою за сукупність визнаних у встановленому Законом порядку вимог кредиторів, то з метою забезпечення відчуження майна боржника за найвищою ціною при визначенні початкової вартості такого майна, слід керуватись вимогами ч.1 ст. 43 вказаного Закону, тобто початкова вартість цілісного майнового комплексу встановлюється на рівнів сукупності визнаних вимог кредиторів.

З огляду на наявність у банкрута об`єктів соціальної інфраструктури, які підлягали безоплатній передачі до комунальної власності, ліквідатор звернувся до Міністерства аграрної політики та продовольства України та останнє листом №37-27-13/16381 від 29.06.2018р. погодило передачу об`єктів житлового фонду, об`єктів комунальної інфраструктури в комунальну власність територіальній громаді Данилівської сільської ради Березанського району Миколаївської області.

Після відповідного звернення ліквідатора, Данилівська сільська рада Березанського району Миколаївської області 7 скликання на 33 сесії прийняла рішення №1 від 20.11.2018р. «Про приймання-передачу об`єктів житлового фонду, об`єктів комунальної інфраструктури в комунальну власність державного житлового фонду, що перебуває у повному господарському віданні ДП «Таврійське»».

На виконання вказаного рішення була створена відповідна комісія з приймання об`єктів та 07.02.2020р. за актом приймання-передачі відомчий житловий фонд в комунальну власність об`єктів, розташованих за адресами: Миколаївська обл., Березанський район, с.Тронка, вул. Степова, буд.3, буд. 5, буд. 11, буд. 9, буд. 11 кв.2, буд. 13, буд. 17 кв.1, буд.15 кв. 1, буд. 19 кв.1, буд.21 кв.2, вул. Банна буд. 4, вул. Молодіжна, буд. 3; кабельну лінію, під?їзну дорогу, пожарний водойм, водонапірну башту, 2 км водопровід по селу, станція «РОСА»=автом.АП5016а (всередині водонапірної башти), насос ЕЦВ (всередині водонапірної башти), що розташовані у с.Тронка Березанського району Миколаївської області.

Також ліквідатором було з`ясовано, що за банкрутом закріплені земельні ділянки на праві постійного користування згідно з державними актами на право постійного користування землею:

- у Березанському районі 20,8 га: державний акт на право постійного користування землею І-МК №000036 відповідно до розпорядження Березанської ради народних депутатів від 29.04.1996р. №97, зареєстрований у Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №72 від 30.05.1996р., площа земельної ділянки 20,8 га із них 15,8 га пасовища та 5,0 га під житловою одноповерховою та двоповерховою забудовою.

- у Миколаївському районі 313,0 га: державний акт на право постійного користування землею ІІ-МК №002416, виданий відповідно до розпорядження Миколаївської ради народних депутатів від 20.08.1996р. №156, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №723 від 29.08.1996р. Землю надано для сільськогосподарського виробництва в постійне користування 313,0 га землі в межах згідно з планом землекористування відповідно до розпорядження Миколаївської ради народних депутатів від 20.08.1996р. №156, з них ріллі 215,5 га, під господарськими будівлями та дворами 98,0 га, під шляхами 1,0 га, під болотами 0,5 га, під ставками 1,0 га.

Березанською районною державною адміністрацією Миколаївської області видано розпорядження №73 від 27.03.2020р. щодо припинення права постійного користування земельною ділянкою державної власності загальною площею 20,8 га та зарахування її до земель запасу в межах території Данилівської сільської ради Березанського району Миколаївської області.

Головним управлінням Держгеокадастру Миколаївської області наказом №3680/0/14-20 СГ від 24.02.2020р. припинено право постійного користування земельних ділянок сільськогосподарського призначення 99,5951 га ріллі та 102,0964 га ріллі.

Різниця в загальній площі між 313 га, вказаній у держакті на право постійного користування землею та 201,6915 га землі право користування на яке вже припинено складає 111,3085 га землі. Ліквідатором встановлено, що вказані землі входять складовою частиною площі, заняті під господарськими будівлями, дворами, шляхами, пасовищем та житловими забудовами, які передані до Миколаївської районної державної адміністрації для припинення права постійного користування земельною ділянкою державної власності та віднесення до земель запасу в межах території Данилівської сільської ради Березанського району Миколаївської області.

Наразі за повідомленням ліквідатора право постійного користування на залишок землі не припинено, Миколаївською районною державною адміністрацією листом від 24.04.2020р. №487/02-23-20 запропоновано ліквідатору здійснити інвентаризацію землі з метою формування земельних ділянок як об`єктів цивільних правовідносин та подальшого визначення розпорядників сформованих земельних ділянок.

Господарський суд вважає за необхідне зазначити, що, підставою для припинення права користування земельною ділянкою, згідно з приписами ст. 141 Земельного кодексу України. є, зокрема 1) припинення діяльності релігійних організацій, державних чи комунальних підприємств, установ та організацій; та 2) набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці.

Як вбачається зі звіту ліквідатора за наслідками ліквідаційної процедури, залишок земельної ділянки площею 111,3085 га, наданої банкруту в постійне користування за актом на право постійного користування землею ІІ-МК №002416, входять складовою частиною площі, заняті під господарськими будівлями, дворами, шляхами, пасовищем та житловими забудовами, які передані до Миколаївської районної державної адміністрації для припинення права постійного користування земельною ділянкою державної власності та віднесення до земель запасу в межах території Данилівської сільської ради Березанського району Миколаївської області.

Отже, об`єкти соціальної інфраструктури, під якими знаходиться вказана частина земельної ділянки, в ході ліквідаційної процедури були передані до Данилівської сільської ради Березанського району Миколаївської області, тому, відповідно новий власник вказаних об`єктів набув право користування на відповідні земельні ділянки під такими об`єктами та має оформити своє право користування цією землею в силу приписів Земельного кодексу України.

При цьому, при припиненні діяльності державного підприємства «Таврійське» його право постійного користування має припинитись в силу норм ст. 141 Земельного кодексу України.

Відповідно до ч.3 ст. 24 Земельного кодексу України, у разі ліквідації державного чи комунального підприємства, установи, організації землі, які перебувають у їх постійному користуванні, за рішенням відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування переводяться до земель запасу або надаються іншим громадянам та юридичним особам для використання за їх цільовим призначенням, а договори оренди земельних ділянок припиняються.

Також, господарський суд також вважає за доцільне зазначити, що проведення інвентаризації та формування земельних ділянок під об`єктами соціальної інфраструктури, переданими в ході ліквідаційної процедури до комунальної власності, не входить до компетенції господарського суду та обов`язків ліквідатора в межах ліквідаційної процедури у справі про банкрутство.

Після формування ліквідатором та затвердження органом управління ліквідаційної маси банкрута, наказом №14 від 04.03.2015р. ліквідатор створив конкурсну комісію з метою визначення організатора торгів з продажу майна ДП «Таврійське».

Склад конкурсної комісії був затверджений наказом ліквідатора №15 від 04.03.2015р.

Листом від 03.01.2016р. №02-02/3 ліквідатор звернувся до Міністерства аграрної політики та продовольства України з проханням розмістити на офіційному веб-сайті визначення організатора аукціону з продажу майна банкрута.

Відповідну об`яву-оголошення про конкурс щодо визначення організатора аукціону з продажу майна банкрута було розміщено на офіційному веб-сайті http://minagro.gov.ua Міністерства аграрної політики та продовольства України (лист №37-27-1-15/1164 від 29.01.2016р.).

За результатами проведеного конкурсу, комісією було визначено переможцем конкурсу на організатора торгів Товарну біржу «Титул».

Вказаного переможця було погоджено Міністерством аграрної політики та продовольства України (лист №37-27-15/28065 від 20.12.2017р.).

Організатором торгів було проведено торги з продажу майна банкрута ДП «Таврійське», зокрема, 17.07.2019р. відбулись торги з продажу лоту №22995874/цмк/1/3, за результатом яких товарна біржа «Титул» перерахувала на ліквідаційний рахунок ДП «Таврійське» кошти в сумі 2217637,92 грн., одержані від продажу майна банкрута за вирахуванням винагороди організатора аукціону торгів в сумі 245737,55 грн. згідно з умовами договору про проведення аукціону.

05.08.2019р. з переможцем торгів був укладений договір купівлі-продажу цілісного майнового комплексу ДП «Таврійське», посвідчений приватним нотаріусом Березанського районного нотаріального округу Миколаївської області Мартинюк О.Б. за реєстр. №522 та акт приймання-передачі від 05.08.2019р. (а.с.1-14 т.25).

За результатами реалізації майна банкрута ліквідатором було частково погашено кредиторську заборгованість відповідно до черговості згідно з ухвалами суду від 04.07.2014р., 26.05.2015р., 23.06.2015р. та 01.09.2015р., а саме:

І. Витрати на проведення ліквідаційної процедури в сумі 2096842,29 грн. (в т.ч. грошова винагорода ліквідатора в сумі 718024,8 грн., 1378817,49 грн. витрати пов`язані з проведенням ліквідаційної процедури).

ІІ. Вимоги І черги в сумі 540323,5 грн. (заборгованість банкрута по заробітній платі в сумі 534005,5 грн., вихідна допомога робітникам в сумі 5100,0 грн. та оплата держмита АТ «Миколаївобленерго» в сумі 1218,0 грн.).

Залишок заборгованості перед кредиторами складає 1573752,27 грн. (вимоги ІІ, ІІІ, ІV та VІ черг).

Зазначені вимоги кредиторів не можуть бути задоволені з причин відсутності рухомого та нерухомого майна, а також грошових коштів банкрута.

Відповідно до ч.7 ст.64 Кодексу України з процедур банкрутства, вимоги, не погашені у зв`язку з недостатністю майна, вважаються погашеними.

Ліквідаційний баланс станом на 06.04.2020р. та звіт ліквідатора свідчать про відсутність у банкрута оборотних засобів для ведення господарської діяльності, своєчасного погашення грошових зобов`язань, а також відсутність можливості відновити платоспроможність, оскільки у підприємства відсутнє будь-яке майно.

Вказане підтверджується копіями наступних листів-відповідей на запити ліквідатора:

- Управління внутрішніх справ України в Миколаївській області Управління державної автомобільної інспекції листом № 213877 від 08.10.2014р. повідомило, що майно відсутнє;

- Державна авіаційна служба України. Департамент льотної придатності листом №20.01.19-9343 від 28.09.2014 року повідомила, що за ДП «Таврійське» майно не значиться;

- лист Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку №09/04/18612/нк від 07.10.14 р. станом на 30.06.2014р. ДП «Таврійське» серед власників, які володіють значними пакетами акцій емітентів (10 відсотків і більше) відсутнє;

- Державне підприємство «Український державний центр радіочастот» листом за №11.4-5/26/10322 від 09.10.2014р. повідомило ліквідатору, що ДП «Таврійське» дозволи на експлуатацію радіоелектронних засобів (випромінювальних пристроїв) не надавались;

- Очаківська об`єднана Державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Миколаївській області листом №1395/10/06 від 20.10.2014р. повідомила ліквідатора про наявність розрахункових рахунків банкрута. З додатку до вказаного листа вбачається, що зазначені рахунки закриті. (а.с.26-27 т.24);

- Державна інспекція України з безпеки на морському та річному транспорті листом за №1961-05/1/1-14 від 16.10.2014р. повідомила ліквідатору, що у електронній версії Державного суднового реєстру України та Суднової книги України записи щодо суден, власником або судновласником яких є ДП «Таврійське» відсутні;

- Державне підприємство «Агентство з ідентифікації і реєстрації тварин» Державної ветеринарної та фітосанітарної служби України листом №675/8-ЮР від 26.09.2014р. повідомило ліквідатора, що ДП «Таврійське» в Єдиному державному реєстрі тварин не зареєстровано.

Відповідно до постанови відділу державної виконавчої служби Березанського районного управління юстиції від 17.03.2015р., рухоме та нерухоме майно ДП «Таврійське» було звільнено з-під арешту, накладеного в межах виконавчого провадження №44868746.

Згідно з листом Управління з надзвичайних ситуацій Миколаївської обласної державної адміністрації від 11.06.2015р. №316-02-07-23, на балансі ДП «Таврійське» захисних споруд цивільного захисту (цивільної оборони) не знаходиться.

Регіональне відділення Фонду державного майна України по Миколаївській області листом від 10.06.2015р. №14-11-01070 повідомило ліквідатора про те, що інформація щодо наявності об`єктів цивільної оборони на балансі ДП «Таврійське» у регіонального відділення відсутня, окрім цього, у листі зазначено, що по зазначеному підприємству рішення про приватизацію не приймалось і воно не перебуває у сфері управління Регіонального відділення ФДМУ по Миколаївській області.

Відповідно до листа Управління Держпраці у Миколаївській області від 23.11.2016р. №01-08.05/5034, в управлінні відсутня інформація щодо реєстрації та знаходження на балансі підприємства-банкрута об`єктів підвищеної небезпеки, великовантажних та інших технологічних транспортних засобів, машин, механізмів, устаткування, транспортних та інших засобів виробництва в м.Миколаєві та Миколаївській області.

Сільськогосподарської техніки та транспортних засобів за ДП «Таврійське» не зареєстровано, про що свідчить відбиток штампу Відділу технічного нагляду Управління технічного нагляду, ОП та ПБ Державної інспекції сільського господарства у Миколаївській області на запиті ліквідатора від 08.11.2016р. №02-02/157.

Згідно з даних Уніфікованої автоматизованої електронно-облікової системи Держсільгоспінспекції України, трактори, самохідні шасі, самохідні сільськогосподарські, дорожньо-будівельні і меліоративні машини, сільськогосподарська техніка та інші механізми станом на 23.11.2016р. за ДП «Таврійське» відсутні, що підтверджується листом Державної інспекції сільського господарства України від 25.11.2016р. №3255/9/2-16.

Як вбачається з листа Департаменту дозвільних процедур Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 16.11.2016р. №40-302-319, інформація щодо наявності у ДП «Таврійське» документів, які дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, станом на час наданні відповіді відсутня.

ДП «Таврійське» не перебуває на обліку системи органів ДФС як особа, яка здійснює операції з товарами, що підтверджується листом Державної фіскальної служби України №12813/7/99-99-18-0204-14 від 30.11.2016р.

Ліквідаційний рахунок банкрута, відкритий у ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», закрито, що підтверджується відповідною довідкою банківської установи від 27.01.2020р. №Д2В41/62-62.

Документи з особового складу та інші документи, які підлягають передачі на зберігання були передані ліквідатором до Об`єднаного трудового архіву селищної та сільських рад Березанського району, що підтверджується наданим ліквідатором актом №1 від 21.02.2020р. приймання-передавання документів на державне зберігання (а.с.132 т.26).

Комітет кредиторів ДП «Таврійське» на засіданні, що відбулось 27.03.2020р. за результатами заслуховування звіту ліквідатора та даних ліквідбалансу, прийняли рішення затвердити звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс ДП «Таврійське», звернутись до господарського суду щодо винесення ухвали про закінчення ліквідаційної процедури та ліквідації ДП «Таврійське».

З огляду на те, що представник органу управління банкрута на вказаному засіданні комітету кредиторів був відсутній (докази належного повідомлення органу управління про дату, час та місце засідання комітету кредиторів містяться в матеріалах справи (а.с.157 т.23)), ліквідатор додатково направив на адресу Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства вказаний протокол засідання комітету кредиторів та звіт і ліквідбаланс ДП «Таврійське».

Станом на дату розгляду справи від органу управління до суду не надходило заперечень щодо звіту ліквідатора, ліквідбалансу ДП «Таврійське» та рішення комітету кредиторів, прийнятого на засіданні 27 березня 2020 року.

Рішенням комітету кредиторів ДП «Таврійське», оформленим протоколом б/н від 30.06.2020р. було вирішено звернутись до господарського суду щодо винесення ухвали про закінчення ліквідаційної процедури та ліквідації ДП «Таврійське».

Печатка ДП «Таврійське» не знищена.

Як визначено статтею другою Господарського процесуального кодексу України, завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Судочинство в господарських судах здійснюється на засадах змагальності і диспозитивності. Це означає, зокрема, що обов`язок доказування тих чи інших обставин лежить на стороні, а суд, крім випадків, встановлених цим Кодексом, не зобов`язаний збирати докази. (ч. 3 ст. 2, ч. 3 ст. 13, ч. 1 ст. 14 ГПК України)

Сприяння своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи, подання всіх наявних доказів в порядку та строки, встановлені законом, віднесено статтею 42 ГПК України до обов`язку учасників справи.

В той же час, згідно ч. 2 ст. 14 ГПК України, учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, і відповідно до ч. 4 ст. 13 ГПК України, несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням тих чи інших процесуальних дій.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши матеріали звіту ліквідатора та ліквідаційний баланс банкрута, суд дійшов висновку, що ліквідатором виконано вимоги, передбачені чинним законодавством, матеріали справи свідчать про відсутність у банкрута майна, майнових прав та грошових коштів для здійснення підприємницької діяльності, погашення заборгованості та можливості відновлення платоспроможності боржника.

Отже, суд дійшов висновку про можливість затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу банкрута.

Згідно з ч. 7 ст. 64 Кодексу України з процедур банкрутства вимоги, не погашені у зв`язку з недостатністю майна, вважаються погашеними.

У частині 6 ст. 65 Кодексу України з процедур банкрутства зазначено, що ліквідатор виконує свої повноваження до внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань запису про припинення юридичної особи банкрута.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 25 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», державна реєстрація та інші реєстраційні дії проводяться на підставі, зокрема, судових рішень, що набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі або заборону (скасування заборони) вчинення реєстраційних дій, а також надійшли в електронній формі від суду або державної виконавчої служби відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 25 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» суб`єкт державної реєстрації не пізніше наступного робочого дня з дати отримання судового рішення, передбаченого пунктом 2 частини першої цієї статті проводить відповідну реєстраційну дію шляхом внесення запису до Єдиного державного реєстру (крім випадків, передбачених пунктами 1 та 2 цієї частини).

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 90 Кодексу України з процедур банкрутства, господарський суд закриває провадження у справі про банкрутство, якщо затверджено звіт керуючого санацією або ліквідатора в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ч. 4 ст. 90 Кодексу України з процедур банкрутства, У випадках, передбачених пунктами 4-6 частини першої цієї статті, господарський суд в ухвалі про закриття провадження у справі зазначає, що вимоги конкурсних кредиторів, які не були заявлені в установлений цим Кодексом строк або були відхилені господарським судом, вважаються погашеними, а виконавчі документи за відповідними вимогами визнаються такими, що не підлягають виконанню.

За таких обставин, оцінивши звіт та ліквідаційний баланс, матеріали, що стосуються здійснення ліквідаційної процедури, суд вважає за можливе затвердити звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс банкрута, ліквідувати юридичну особу банкрута, припинити повноваження ліквідатора банкрута, закрити провадження у даній справі.

Керуючись ст. ст. 61, 62, 65, 90 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. ст. 12, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Затвердити звіт ліквідатора за підсумками ліквідаційної процедури та ліквідаційний баланс Державного підприємства «Таврійське» (ідентифікаційний код 22995874) станом на 06.04.2020.

2. Ліквідувати Державне підприємство «Таврійське» (ідентифікаційний код 22995874).

3. Вимоги конкурсних кредиторів, які не були заявлені в установлений Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» та Кодексом України з процедур банкрутства строк або відхилені господарським судом, вважаються погашеними, а виконавчі документи за відповідними вимогами визнаються такими, що не підлягають виконанню.

4. Згідно з ч. 7 ст. 64 Кодексу України з процедур банкрутства вимоги, не погашені у зв`язку з недостатністю майна, вважати погашеними.

5. Провадження у справі №915/141/14 про банкрутство Державного підприємства «Таврійське» (ідентифікаційний код 22995874) - закрити.

6. Зобов`язати ліквідатора:

- надати до суду докази знищення печатки ДП «Таврійське»;

- примірники ліквідаційного балансу банкрута надіслати на адресу державного реєстратора та Головного управління статистики у Миколаївській області.

7. Повноваження ліквідатора Державного підприємства «Таврійське» арбітражного керуючого Фоменко В.М. - припинити.

8. Дану ухвалу надіслати: державному реєстратору центру надання адміністративних послуг Березанської районної державної адміністрації (57400, смт. Березанка, вул.Центральна, 33, каб. 4), Головному управлінню статистики у Миколаївській області, ліквідатору, кредиторам, учасникам провадження у справі; Миколаївській районній державній адміністрації (54036, м.Миколаїв, вул. Одеське шосе, 18-А) - для врахування при прийнятті рішення відповідно до норм ч.3 ст. 24 Земельного кодексу України.

9. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

10. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається в порядку та у строки, передбачені ст. ст. 256, 257 ГПК України, п.п. 17.5 п. 17 Перехідних положень ГПК України

Повний текст ухвали складено і підписано 02.11.2020р.

Суддя В.О.Ржепецький