номер провадження справи 32/111/20
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.09.2020 Справа № 908/1671/20

м.Запоріжжя Запорізької області

Суддя господарського суду Запорізької області Колодій Н.А. при секретарі судового засідання Новасардовій І.В., розглянувши матеріали

За позовом Спеціалізованого комунального підприємства Конка Новоолександрівської сільської ради Запорізького району Запорізької області (70452, Запорізька область, Запорізькій район, с. Григорівка, вул. Радісна, буд. 44 )

до відповідача Наталівської сільської ради Запорізького району Запорізької області (70430, Запорізька область, Запорізький район, с. Наталівка, вул. 8 Березня, буд. 93)

про відшкодування збитків (майнової шкоди) в сумі 381354,66 грн.

За участю представників сторін:

Від позивача: Пругло М.С., ордер серія ЗП № 134404 від 26.08.2020

Від відповідача: Гайдук С.П., ордер серія СЕ № 1003610 від 21.01.2020

СУТЬ СПОРУ:

02.07.2020 до господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява б/н від 26.06.2020 (вх. № 1807/08-08/20 від 02.07.2020) Спеціалізованого комунального підприємства Конка Новоолександрівської сільської ради Запорізького району Запорізької області до Наталівської сільської ради Запорізького району Запорізької області про відшкодування збитків (майнової шкоди) в сумі 381354,66 грн.

Згідно Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.07.2020 справу № 908/1671/20 за вищевказаною позовною заявою розподілено судді Колодій Н.А.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 07.07.2020 порушено провадження у справі № 908/1671/20, присвоєний номер провадження 32/111/20. Розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 26.08.2020.

Ухвалою суду від 26.08.2020 було продовжено строк підготовчого провадження та оголошено перерву в підготовчому засіданні на 22.09.2020.

Ухвалою суду 22.09.2020 закрито підготовче провадження у справі № 908/1671/20 та призначено справу по суті 30.09.2020.

Відповідно до ст.222 Господарського процесуального кодексу України здійснювалося повне фіксування судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Запис розгляду судової справи здійснюється за допомогою технічних засобів, а саме: комплексу "Акорд".

30.09.2020 справу розглянуто, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Позивач свої позовні вимоги обґрунтовує, втратами (витоках питної води), які зазнав позивач, у зв`язку з протиправними діями відповідача, щодо обмеження у доступі до використаного позивачем майна для проведення ремонту водопроводу.

Відповідач не визнав заявлені позовні вимоги, просить суд відмовити в їх задоволенні з підстав викладених в відзиві та доповненнях на відзив (судом долучені до матеріалів справи).

Позивачем також надано відповідь на відзив, в якій просить суд позовні вимоги задовольнити.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи у судовому засіданні, суд

ВСТАНОВИВ:

Предметом спору у даній справі є вимога Спеціалізованого комунального підприємства Конка Новоолександрівської сільської ради Запорізького району Запорізької області до Наталівської сільської ради Запорізького району Запорізької області про відшкодування збитків (майнової шкоди) в сумі 381354,66 грн., завданих внаслідок неправомірних дій відповідача по недопущенню представників позивача до ремонту мереж водозабезпечення с. Новостепнянського, що призвело до значного виливу питної води з пошкодженого магістрального водопроводу.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що Виконавчим комітетом Наталівської сільської ради було прийнято Рішення № 10 «Про визначення надавача послуг та затвердження тарифа з централізованого водопостачання сіл: Наталівка, Лежиного, Новостепнянського, Черепівського Наталівської сільської ради Запорізького району Запорізької області» від 24.04.2019, яким вирішено визначити з 01.05.22019 р. комунальне підприємство «Конка» Григорівської сільської ради Запорізького району Запорізької області користувачем вуличних водопровідних мереж, що проходять по території Наталівської сільської ради. Визначити з 01.05.2019 комунальне підприємство «Конка» Григорівської сільської ради Запорізького району Запорізької області виконавцем послуг з централізованого водопостачання сіл: Наталівка, Лежиного, Новостепнянського, Черепівського Наталівської сільської ради Запорізького району Запорізької області. Встановлено тариф для сіл: Наталівка, Лежиного, Новостепнянського, Черепівського Наталівської сільської ради Запорізького району Запорізької області в розмірі 14 грн. 80 коп. за метр кубічний.

07.11.2019 між Комунальним підприємством «Конка» Григорівської сільської ради Запорізького району Запорізької області та Виконавчим комітетом Наталівської сільської ради Запорізького району Запорізької області укладено Договір співробітництва.

Відповідно до п. 1.1. договору, предметом договору є погоджені дії сторін щодо належного утримання водопровідних мереж, які знаходяться на балансі Виконавчого комітету Наталівської сільської ради Запорізького району Запорізької області та перебувають на праві господарчого відання та експлуатуються комунальним підприємством «Конка» - внутрішньо селищні вуличні водопровідні мережі населених пунктів Наталівської сільської ради Запорізького району Запорізької області.

Пунктом 2.2.1 Виконавчий комітет Наталівської сільської ради зобов`язався забезпечувати цілісність водогону, який проходить через територію населених пунктів, де позивач є виконавцем послуг з водопостачання, виконувати вимоги нормативних актів відносно санітарної охоронної зони водогону. Здійснювати капітальний ремонт водогону власними силами та ресурсами або залучати представників позивача.

У разі виявлення пошкодження або несправності на водогоні (розбиті або відсутні ляди колодязів, провалювання колодязів або ґрунту біля колодязів, затоплення колодязів, витоків тощо) негайно повідомляти позивача, вживши заходів для огороджування місць пошкоджень до приїзду аварійної бригади позивача (п. 2.2.2).

Як зазначив позивач, починаючи з 01.02.2020 року мешканці навколишніх сіл з невідомих причин почали чинити опір при намаганні останнім провести ремонт водопроводу, про що було складено Акт обстеження території від 01.02.2020, про що законний та повноважний представник Наталівської сільської ради був сповіщений телефонограмою від 01.02.2020 об 11 год. 20 хв.

Оскільки кількість пошкоджень вуличного водогону почала збільшуватися, позивач звернувся до відповідача (як власника таких мереж) з повідомленням про факт виявлення пошкоджень централізованого водопостачання та пропозицією усунути пошкодження (листи від 03.02.2020 та від 14.02.2020).

Враховуючи бездіяльність відповідача по усуненню наслідків прориву, позивач з власної ініціативи провів громадські обговорення, про що свідчать лист та протоколи громадської ініціативи. За результатами проведення обговорень, позивач повторно звернувся до відповідача з листом від 05.05.2020 про надання дозволу на проведення ремонту.

Не отримавши ні дозволу на ремонт, ні відповіді, позивач намагався самостійно провести ремонтні роботи. Натомість, як стверджує позивач, відповідач в особі в. о. голови Наталівської сільської ради Запорізького району Запорізької області Рябоконь Анжели Анатоліївни, почав чинити опір діям позивача, про що свідчать складені акти обстеження території, копія яких містяться в матеріалах справи.

На думку позивача, такі дії посадової особи по недопущенню представників позивача до ремонту мереж водозабезпечення с. Новостепнянського призвели до значного витоку питної води з пошкодженого магістрального водопроводу, та значних втрат у вигляді збитків.

Позивач супровідним листом вих. № 03/07 направив для оплати виставлені відповідачу Акти рахунки за лютий 2020 в сумі 77288,86 грн., за березень 2020 в сумі 109980,58 грн., за квітень 2020 в сумі 85656,33 грн., за травень 2020 в сумі 108428,65 грн.

Відповідач вимогу позивача щодо оплати рахунків залишив без задоволення, відповіді на листи не надав, у зв`язку з чим останній звернувся до суду з вимогою про стягнення збитків.

Проаналізувавши фактичні обставини справи, оцінивши представлені докази, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 1 ЦК України цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників.

Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків, у тому числі щодо відшкодування кредиторові або іншій особі збитків (шкоди), є зобов`язання, які виникають з угод або в наслідок заподіяння шкоди, що передбачено ст. 11 ЦК України.

Згідно з приписами ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків (шкоди).

Статтею 22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); та доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно частини 2 статті 224 Господарського суду України (далі ГК України) під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також неодержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Для застосування такої міри цивільно-правової відповідальності, як відшкодування збитків, необхідною є наявність всіх чотирьох умов відповідальності, а саме:

- протиправна поведінка боржника, яка проявляється у невиконанні або неналежному виконанні ним зобов`язання;

- наявність збитків;

- причинний зв`язок між протиправною поведінкою та завданими збитками, що означає, що збитки мають бути наслідком саме даного порушення боржником зобов`язання, а не якихось інших обставин, зокрема дій самого кредитора або третіх осіб;

- вина боржника.

Протиправною поведінкою відповідача, позивач вважає дії посадової особи відповідача, яка унеможливила доступ до майна територіальної громади з метою проведення ремонту водопроводу. Доводи позивача щодо неправомірної поведінки в.о. голови Наталівської сільської ради Рябоконь Анжели Анатоліївни, які підтверджуються підписаними позивачем Актами обстеження, суд не приймає до уваги, оскільки позивачем не доведено, що протиправні дії Рябоконь Анжели Анатоліївни мали місце та були вчинені від імені Наталівської сільської ради, з огляду на таке.

Наталівська сільська рада Запорізького району Запорізької області є органом місцевого самоврядування.

Згідно статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 140 Конституції України встановлено, що місцеве самоврядування є правом територіальної громади самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України в порядку, встановленому законом, як безпосередньо так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та виконавчі органи.

Відповідно до ч. 3 статті 10 ЗУ "Про місцеве самоврядування в Україні" представницькі органи місцевого самоврядування, сільські, селищні, міські голови, виконавчі органи місцевого самоврядування діють за принципом розподілу повноважень у порядку і межах, визначених цим та іншими законами.

Згідно з частиною 1 статті 59 ЗУ "Про місцеве самоврядування в Україні", рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Як вбачається з матеріалів справи та пояснень сторін, Наталівська сільська рада Запорізького району Запорізької області, як орган місцевого самоврядування, в межах своєї компетенції рішення щодо спірних відносин не ухвалювала і жодним чином не створювала правовідносини з відповідачем. Посилання на рішення Виконкому Наталівської сільської ради Запорізького району Запорізької області від 24.04.2019 № 10 та на укладений Договір співробітництва 07.11.2019 між Комунальним підприємством «Конка» Григорівської сільської ради Запорізького району Запорізької області та Виконавчим комітетом Наталівської сільської ради Запорізького району Запорізької області, на думку суду є недоречним, оскільки цей договір з позивачем уклала інша юридична особа.

Таким чином, спростовуючи доводи позивача відповідач наполягає на тому, що Наталівська сільська рада є неналежним відповідачем у справі, оскільки відсутні будь які правовідносини з позивачем. Крім того, Наталівська сільська рада, як орган місцевого самоврядування, в межах своєї компетенції не приймала жодного рішення щодо визначення суб`єкта господарювання з постачання питної води мешканцям Наталівської сільської ради.

Оцінивши рішення Виконкому Наталівської сільської ради Запорізького району Запорізької області від 24.04.2019 № 10 та Договір співробітництва підписаний 07.11.2019, суд погоджується з доводами відповідача та вважає їх обґрунтованими, виходячи з наступного.

Виконавчий комітет Наталівської сільської ради Запорізького району Запорізької області () та Наталівська сільська рада Запорізького району Запорізької області () є різними юридичними особами.

Крім того, рішення Виконкому Наталівської сільської ради Запорізького району Запорізької області від 24.04.2019 № 10 та Договір співробітництва підписаний 07.11.2019, від імені виконавчого комітету Наталівської сільської ради Запорізького району Запорізької області підписано - Гурицьким В.Е.

Згідно відомостей до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань керівником та підписантом виконавчого комітету Наталівської сількьої ради Запорізької області станом день винесення відповідних актів є Бугаєнко Таісія Павлівна.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань», якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

З викладеного вбачається, що позивач посилається на рішення Виконкому Наталівської сільської ради Запорізького району Запорізької області від 24.04.2019 № 10 та Договір співробітництва підписаний 07.11.2019 які укладені та підписані іншою юридичною особою, а не відповідачем по справі.

Крім того, суд проаналізував умови договору який позивач уклав з Виконавчим комітетом Наталіївської сільської ради, а саме. Пунктом 2.2.1 Договору, Виконавчий комітет Наталівської сільської ради взяв на себе зобов`язання забезпечувати цілісність водогону, який проходить через територію населених пунктів, де позивач є виконавцем послуг з водопостачання, виконувати вимоги нормативних актів відносно санітарної охоронної зони водогону. Здійснювати капітальний ремонт водогону власними силами та ресурсами або залучати представників позивача.

Відповідач в свою чергу, зобов`язався у разі виявлення пошкодження або несправності на водогоні (розбиті або відсутні ляди колодязів, провалювання колодязів або ґрунту біля колодязів, затоплення колодязів, витоків тощо) негайно повідомляти позивача, вживши заходів для огороджування місць пошкоджень до приїзду аварійної бригади позивача (п. 2.2.2).

Таким чином, відповідно до спірного договору на відповідача не покладалися обов`язки у разі виявлення пошкоджень ремонтувати водогін власними силами. У зв`язку з цим, суд не вбачає протиправної поведінки в діях відповідача та причинного зв`язку в спричиненні збитків.

Крім того, відповідач оспорює розмір обрахованої позивачем суми збитків. Так, розмір збитків заявлений до стягнення складає різницю між даними приладів обліку, встановленого на магістральному водопроводі на с. Новостепнянське та обсягом води, отриманим (спожитим) усім населенням даного населеного пункту.

Заперечуючи проти розрахунку позивача щодо розміру збитків відповідач зазначає, що в наданих позивачем Актах рахунках, зазначено споживачем Наталівську сільську раду, однак відповідач не є споживачем послуг з водопостачання та договір на водопостачання з позивачем не укладав. Зазначив, що Наталівська сілька рада не веде господарську діяльність, а є органом місцевого самоврядування територіальної громади Наталівської сільської ради. Відповідач також, зазначив, що позивач посилається на те, що він є постачальником питної води мешканцям сільської ради, але належних доказів не надано. На думку відповідача, сплачувати за поставлену з КП «Облводоканал» питну воду повинні кінцеві споживачі позивача, до яких Наталівська сільська рад не відноситься.

В спростування доводів позивача, відповідач надав лист Управління східного офісу Держаудитслужби в Запорізькій області вих. № 04-08-05-15/3710 від 15.09.2020, відповідно до якого вбачається, що при виході на Підприємство встановлено про відсутність в СКП «Конка» бухгалтерських облікових регістрів за період з 01.05.2019 по 31.08.2020; відсутність первинних документів актів виконаних робіт (рахунків) щодо надання фізичним особам послуг з водопостачання за період з 01.05.2019 по 31.08.2020 року; відсутність звіту суб`єкта малого підприємництва (баланс, звіт, про фінансові результати) за 2019 рік; договору на водопостачання з КП «Облводоканал» Запорізької обласної ради, що унеможливлює проведення позапланової ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності СКП «Конка» за період з 01.05.2019 по 31.08.2020 року. Також, зазначено про відсутність бухгалтерського обліку в СКП «Конка» та неможливість у зв`язку з цим проведення позапланової ревізії.

Суд погоджується з доводами відповідача вважає, що зазначений розрахунок збитків не ґрунтується на достовірних даних та не може бути підтверджений належними доказами, зокрема первісними бухгалтерськими документами. Позивачем не надано договорів з мешканцями сільської ради, доказів проведення ними розрахунків та обліку витрат питної води.

Суд приймає до уваги заперечення відповідача стосовно відсутності його вини, оскільки позивачем не доведено належними та допустимими доказами її наявності.

Згідно зі ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Оцінивши надані докази суд не вбачає протиправну поведінку відповідача, причинно-наслідковий зв`язок між шкодою і протиправною поведінкою особи, що її спричинила, відсутня вина відповідача.

Умовами відповідальності за завдану шкоду є протиправна поведінка особи, що завдала шкоду, наявність між нею та майновою шкодою безпосереднього причинно-наслідкового зв`язку, а також вина зазначеної особи.

Відсутність хоча б одного з вищевказаних елементів, які утворюють склад цивільного правопорушення, звільняє боржника від відповідальності за невиконання або неналежне виконання ним взятих на себе зобов`язань, оскільки в даному випадку його поведінка не може бути кваліфікована як правопорушення.

Тобто, для застосування відповідальності у вигляді стягнення збитків, позивач повинен довести наявність у нього збитків, протиправних винних дій відповідача у вигляді неналежного виконання договірних зобов`язань, та причинного зв`язку між збитками позивача та діями відповідача.

За таких обставин суд дійшов висновку, що відсутні правові підстави для покладання обов`язку по відшкодуванню шкоди в розмірі 381354,66 грн. на Наталівську сільську раду Запорізького району Запорізької області.

Відповідач просить стягнути з позивача судові витрати пов`язані з оплатою професійної правової допомоги в розмірі 10000 грн.

Згідно із ч.ч. 1, 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат та пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно із ч. 3 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 4 ст. 126 ГПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат, відповідно до приписів ч. 5 ст. 129 ГПК України, суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Відповідно до ч. 3 ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Виходячи з аналізу вказаних статей, для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу суд повинен виходити з критеріїв складності справи, кваліфікації і досвіду адвоката, фінансового стану клієнта, а також виходити з принципів розумності з врахуванням витраченого адвокатом часу за для надання такої допомоги.

Відшкодування витрат, пов`язаних з оплатою ними послуг адвоката з надання правової допомоги щодо ведення справи в господарському суді, здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі, постанові за наявності документального підтвердження витрат, як-от угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг, а також копії свідоцтва адвоката, який представляв інтереси відповідної сторони, або оригінала ордеру адвоката, виданого відповідним адвокатським об`єднанням, з доданням до нього витягу з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Як встановлено судом, у даній справі інтереси відповідача представляв адвокат Гайдук Сергій Павлович згідно ордеру на надання правової допомоги серія СЕ № 1003610 від 21.01.2020 на підставі договору від 20.02.2020.

Відповідачем до матеріалів справи надано копії:

- договір (угода) від 20.02.2020 та додатковий договір про внесення змін до договору (угоди) від 20.02.2020;

- акта № 8-N приймання - здавання наданих послуг від 05.08.2020 до договору від 20.02.2020, згідно з яким загальна вартість наданих послуг складає 10000 грн.;

- рахунку-фактури № 8-N від 05.08.2020 щодо надання правової допомоги по справі № 908/1671/20 на суму 10000,00 грн.;

- деталі транзакції від 11.08.2020, в якій зазначено про оплату відповідачем на користь Гайдука Сергія Павловича 10000,00 грн. за надання правової допомоги згідно договору від 20.02.2020.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у п. 95 рішення у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015, п.п. 34-36 рішення у справі "Гімайдуліна і інших проти України" від 10.12.2009, п. 80 рішення у справі "Двойних проти України" від 12.10.2006, п. 88 рішення у справі "Меріт проти України" від 30.03.2004 заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

При цьому вирішуючи питання про розподіл витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги адвокатом, суд враховує, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Суд не має право втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Разом з тим, суд враховує ступінь складності спору, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт (відповідно до акту приймання здавання наданих послуг від 05.08.2020), обсяг виготовлених процесуальних документів і наданих сторонами доказів, час витрачений адвокатом Гайдуком С.В. на участь у справі, та вважає не співрозмірним розмір заявлених судових витрат на професійну правничу допомогу категорії спору даного спору.

Суд вважає доцільним визначити розмір такого відшкодування у сумі 2500 грн.

Отже, на позивача покладаються судові витрати на послуги адвоката в розмірі 2500 грн. та судовий збір.

Керуючись ст. ст. 129, 233, 236, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову Спеціалізованого комунального підприємства Конка Новоолександрівської сільської ради Запорізького району Запорізької області до Наталівської сільської ради Запорізького району Запорізької області про відшкодування збитків (майнової шкоди) в сумі 381354,66 грн. відмовити повністю.

2. Стягнути з Спеціалізованого комунального підприємства Конка Новоолександрівської сільської ради Запорізького району Запорізької області (70452, Запорізька область, Запорізькій район, с.Григорівка, вул. Радісна, буд. 44, ) на користь Наталівської сільської ради Запорізького району Запорізької області (70430, Запорізька область, Запорізький район, с. Наталівка, вул. 8 Березня, буд. 93, КОД ) 2500 (дві тисячі п`ятсот) грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу. Видати наказ.

Повний текст рішення оформлено і підписано 04листопада 2020.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку, передбаченому ст.ст. 254-256 ГПК України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Відповідно до ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення, а у разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н.А. Колодій