ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2020 року Справа № 913/491/20

Провадження №19/913/491/20

Розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом Рубіжанської міської ради Луганської області (пл. Володимирська, 2, м. Рубіжне, Луганська область, 93000)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "СХІДРЕЗЕРВ" (вул. Миру, 37-Б, м. Рубіжне, Луганська область, 93000)

про стягнення 54399 грн 68 коп.

Суддя Господарського суду Луганської області Косенко Т.В.

Секретар судового засідання - Сокрута Н.М.

У засіданні брали участь:

від позивача - Лобас С.В., на підставі довіреності б/н від 31.07.2020, розпорядження №643-к від 29.07.2020, посадової інструкції від 31.07.2020;

від відповідача - Колєснік В.А., адвокат, ордер на надання правової допомоги серії ЛК №022060 від 14.09.2020

ВСТАНОВИВ:

Рубіжанська міська рада Луганської області звернулася до Господарського суду Луганської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "СХІДРЕЗЕРВ" про стягнення коштів у розмірі 54399 грн 68 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Товариство з обмеженою відповідальністю "СХІДРЕЗЕРВ", всупереч вимогам чинного законодавства, здійснює використання земельної ділянки, яка розташована за адресою: вул. Польова, 1, м. Рубіжне, Луганська область, без оформлення належним чином права користування земельною ділянкою та його державної реєстрації, при цьому не сплачуючи орендну плату за землю. З огляду на це, на підставі ст.1212 Цивільного кодексу України, Рубіжанською міською радою Луганської області за період з 04.09.2017 по 29.02.2020 нараховані до стягнення з відповідача безпідставно збережені кошти у вигляді несплаченої орендної плати за користування земельною ділянкою на суму 54399 грн 68 коп.

Ухвалою Господарського суду Луганської області від 26.08.2020 відкрито провадження у справі та судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 21.09.2020.

Ухвалою суду від 21.09.2020 оголошено перерву в судовому засіданні до 12.10.2020.

Відповідач у відзиві на позовну заяву просив відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Зазначив, що ним сплачено земельний податок за користування спірною земельною ділянкою за період з травня 2017 року по квітень 2020 року в загальній сумі 6387 грн 69 коп.

Позивач у відповіді на відзив №вих/124 від 05.10.2020 просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Зазначив, що відповідач не є суб`єктом плати за землю у формі земельного податку, при цьому, єдино можливою формою здійснення плати за землю для нього, як землекористувача, є орендна плата.

Ухвалою суду від 12.10.2020 оголошено перерву в судовому засіданні до 26.10.2020.

22.10.2020 від позивача через канцелярію суду надійшло клопотання б/н та б/д про долучення додаткових доказів.

Суд не приймає вказані докази до уваги, з огляду на наступне.

Частинами 2, 4, 5 ст.80 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) передбачено, що позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів.

Згідно з ч.8 вказаної статті докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Позивачем доказів неможливості вчасного подання вказаних доказів як і зазначення причин поважності суду не надано.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд зазначає наступне.

На підставі рішення Рубіжанської міської ради б/н від 27.12.2001 ТОВ «НЕОН» було видано державний акт на право постійного користування землею серії ІІ-ЛГ №006468. Згідно із цим актом ТОВ «НЕОН» надано у постійне користування земельну ділянку площею 0,2952 для розміщення АЗС по вул. Польова, 1.

Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №251 від 17.01.2002.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №96305491 від 05.09.2017, з 05.09.2017 власником об`єкту нерухомого майна: А - основна будівля, Б - навєс, розташованого за адресою: вул. Польова, 1, м. Рубіжне, Луганська область, є Товариство з обмеженою відповідальністю "СХІДРЕЗЕРВ" на підставі свідоцтва №1227 від 04.09.2017, виданого приватним нотаріусом Рубіжанського міського нотаріального округу Луганської області.

08.11.2017 відповідач направив на адресу позивача лист №3 від 08.11.2017 з проханням надати дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі на місцевості для оформлення оренди земельної ділянки строком на 49 років, площею 0,2952 га під АЗС за адресою: вул. Польова, 1, м. Рубіжне, Луганська область, у зв`язку з придбанням АЗС у ТОВ «НЕОН».

У листі №017-008/4098 від 16.11.2017 позивач зазначив, що до Рубіжанської міської ради не надходив лист ліквідатора стосовно зазначеної земельної ділянки, тому заява про надання в оренду земельної ділянки буде розглянута після припинення користування земельною ділянкою ТОВ «Неон».

Рішенням Рубіжанської міської ради №36/16 від 29.11.2017 припинено право постійного користування земельною ділянкою (державна реєстрація від 17.01.2002 №251) площею 0,2952 га, у зв`язку з ліквідацією боржника ТОВ «НЕОН».

23.05.2019 відповідач направив на адресу позивача лист №7 від 23.05.2019 з проханням надати дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,2850 га, розташованої за адресою: вул. Польова, 1, м. Рубіжне, Луганська область, яка буде використовуватися для розміщення об`єкту нерухомого майна (автозаправна станція).

Рішенням Рубіжанської міської ради Луганської області №83/34 від 21.08.2019 вирішено надати дозвіл ТОВ «СХІДРЕЗЕРВ» на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки попередньою площею 0,2850 га із земель комунальної власності з метою передачі в оренду, розташованої за адресою: вул. Польова, 1, м. Рубіжне, Луганська область, для розміщення об`єкту нерухомого майна (автозаправна станція).

16.01.2020 відповідач звернувся до позивача з заявою №01 від 16.01.2020 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання в оренду строком на 49 років, земельну ділянку загальною площею 0,2850 га, яка розташована за адресою: вул. Польова, 1, м. Рубіжне, Луганська область та буде використовуватися для розміщення об`єкту нерухомого майна (автозаправна станція).

Рішенням Рубіжанської міської ради Луганської області №106/54 від 04.03.2020 «Про надання в оренду земельної ділянки ТОВ «СХІДРЕЗЕРВ» затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надано в оренду строком на 49 років ТОВ «СХІДРЕЗЕРВ» земельну ділянку (кадастровий номер :12:007:0038) із земель комунальної власності (категорія земель: землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення), площею 0,2850 га, розташовану за адресою: вул. Польова, 1, м. Рубіжне, Луганська область, для розміщення об`єкту нерухомого майна (автозаправна станція).

21.04.2020 між Рубіжанською міською радою Луганської області (орендодавець, позивач) та ТОВ «СХІДРЕЗЕРВ» (орендар, відповідач) укладено договір оренди землі №009/20, відповідно до п.1 якого, орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку згідно з рішенням Рубіжанської міської ради №106/54 від 04.03.2020, для розміщення об`єкту нерухомого майна (автозаправна станція), з кадастровим номером :12:007:0038, яка розташована за адресою: вул. Польова, 1, м. Рубіжне, Луганська область.

Відповідно до положень статті 206 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності (підпункт 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (далі - ПК України) в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Земельним податком є обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів, а орендною платою за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (підпункти 14.1.72, 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 ПК України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

З наведеного вбачається, що чинним законодавством розмежовано поняття "земельний податок" і "орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності".

Оскільки відповідач не є власником або постійним землекористувачем спірної земельної ділянки, а тому не є суб`єктом плати за землю у формі земельного податку, при цьому, єдино можливою формою здійснення плати за землю для нього як землекористувача є орендна плата (підпункт 14.1.72 пункту 14.1 статті 14 ПК України).

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 07.07.2020 у справі №922/3208/19.

Предметом регулювання глави 83 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Відповідно до ч.ч.1 та 2 ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

За змістом приписів глав 82 і 83 ЦК України для деліктних зобов`язань, які виникають із заподіяння шкоди майну, характерним є, зокрема, зменшення майна потерпілого, а для кондикційних - приріст майна в набувача без достатніх правових підстав. Вина заподіювача шкоди є обов`язковим елементом настання відповідальності в деліктних зобов`язаннях. Натомість для кондикційних зобов`язань вина не має значення, оскільки важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої.

Таким чином, обов`язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов`язується повернути тільки майно, яке безпідставно набув (зберіг), або вартість цього майна.

Частина 1 ст.93 ЗК України встановлює, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Предметом позову в цій справі є стягнення з власника об`єкту нерухомого майна безпідставно збережених коштів орендної плати на підставі ст.1212 ЦК України за фактичне користування без належних на те правових підстав земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розміщено, в розмірі 54 399 грн 68 коп. за період з 04.09.2017 по 03.03.2020.

Судом встановлено, що відповідач є власником нерухомого майна, розміщеного на спірній земельній ділянці. Права користування земельною ділянкою відповідачем оформлено 21.04.2020 (договір оренди землі №009/20 від 21.04.2020).

Відтак, оскільки до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними, відповідач як фактичний користувач земельної ділянки, що без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі ч.1 ст.1212 ЦК України.

Аналогічні правові висновки викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі № 629/4628/16-ц, від 20.11.2018 у справі №922/3412/17, а також у постановах Верховного Суду України від 30.11.2016 у справі №922/1008/15, від 07.12.2016 у справі №922/1009/15, від 12.04.2017 у справах №922/207/15, №922/5468/14.

Як уже зазначалося, на підставі рішення Рубіжанської міської ради від 27.12.2001 ТОВ «НЕОН» було видано державний акт на право постійного користування землею серії ІІ-ЛГ №006468. Згідно із цим актом ТОВ «НЕОН» надано у постійне користування земельну ділянку площею 0,2952 для розміщення АЗС по вул. Польова, 1.

Рішенням Рубіжанської міської ради №36/16 від 29.11.2017 припинено право постійного користування земельною ділянкою (державна реєстрація від 17.01.2002 №251) площею 0,2952 га, у зв`язку з ліквідацією боржника ТОВ «НЕОН».

Суд враховує, що до моменту припинення права постійного користування землею її постійним землекористувачем на земельну ділянку, що перебуває в нього у володінні та користуванні, та повернення її територіальній громаді міста Рубіжне, передача цієї земельної ділянки Рубіжанською міькою радою Луганської області в оренду неможлива.

Отже позивачем не доведено факт набуття (збереження) відповідачем майна - безпідставно збережених коштів у вигляді несплаченої орендної плати саме за рахунок позивача за період з 04.09.2017 по 29.11.2017, тобто в період коли земельна ділянка перебувала в постійному користуванні іншої особи - ТОВ «Неон».

Також, суд не приймає надані до матеріалів справи платіжні доручення (а.с.115-118) як докази сплати відповідачем земельного податку за спірну земельну ділянку, оскільки з них не вбачається за яку саме земельну ділянку з яким кадастровим номером сплачений земельний податок, що свідчить про неналежність вказаних доказів.

Ураховуючи вищенаведене, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 49 020 грн 16 коп. безпідставно збережені кошти у вигляді орендної плати за період з 30.11.2017 по 03.03.2020.

Ураховуючи вищенаведене, позов підлягає задоволенню частково.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

При зверненні з позовом до суду позивачем сплачено судовий збір згідно платіжного доручення №800 від 17.08.2020 у розмірі 2 197 грн 00 коп., у той час як, виходячи з розміру заявлених позовних вимог, повинен був сплачений судовий збір у сумі 2 102 грн 00 коп.

З огляду на викладене, на цей час існує переплата судового збору в загальній сумі 95 грн 00 коп., який відповідно до приписів Закону України "Про судовий збір" може бути повернутий ухвалою господарського суду за клопотанням особи, яка його сплатила.

Судовий збір у розмірі 2102 грн 00 коп. покладається на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог, згідно зі ст.129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст.129, 232, 233, 236, 238, 240 ГПК України, господарський суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов Рубіжанської міської ради Луганської області до Товариства з обмеженою відповідальністю "СХІДРЕЗЕРВ"задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "СХІДРЕЗЕРВ" (вул. Миру, 37-Б, м. Рубіжне, Луганська область, 93000, ) на користь Рубіжанської міської ради Луганської області (пл. Володимирська, 2, м. Рубіжне, Луганська область, 93000, ) заборгованість в сумі 49 020 грн 16 коп., судовий збір у сумі 1 894 грн 14 коп., про що видати наказ після набрання рішенням законної сили.

3. У решті позову відмовити.

Відповідно до статті 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції у строки, передбачені ст.256 ГПК України та порядку, визначеному пп.17.5 пп.17 ч.1 розділу XI Перехідних положень ГПК України.

Повний текст рішення складено 02.11.2020.

Суддя Т.В. Косенко