ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"27" жовтня 2020 р.м. Одеса Справа № 916/1944/20

Господарський суд Одеської області у складі судді Степанової Л.В.

при секретарі судового засідання Тарасенко Ю.Г.

за участю представників сторін:

від позивача: Вакаренко І.В. за довіреністю;

від відповідача: не з`явився;

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Департаменту комунальної власності Одеської міської ради до відповідача Ситнік Ірини Миколаївни про стягнення 157797,34грн.

ВСТАНОВИВ:

Департамент комунальної власності Одеської міської ради звернувся до Господарського суду Одеської області з позовом до відповідача Ситнік Ірини Миколаївни про стягнення 157797,34грн.

В обґрунтування позовних вимог Департамент комунальної власності Одеської міської ради посилається на неналежне виконання Ситнік Іриною Миколаївною умов укладеного між сторонами договору оренди №83/30 від 21.01.2010р.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 06.07.2020р. відкрито провадження у справі №916/1944/20, ухвалено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження та призначено справу до розгляду на 30.07.2020р. о 11:20.

В судове засідання від 30.07.2020р. представники сторін не з`явилися.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 30.07.2020р. відкладено судове засідання на 08.09.2020р. о 11:20 та повідомлено учасників справи про дату та час судового засідання.

Однак, у зв`язку із перебуванням судді Степанової Л.В. на лікарняному з 02.09.2020р., судове засідання 08.09.2020р. о 11:20 не відбулося.

Враховуючи повернення судді Степанової Л.В. з лікарняного, ухвалою суду від 21.9.2020р. призначено судове засідання у справі №916/1944/20 на 07.10.2020р. о 11:15 та повідомлено учасників справи про дату та час судового засідання.

В судовому засіданні від 07.10.2020р. було оголошено перерву на 27.10.2020р. о 12:30 про що зазначено в протоколі судового засідання.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 07.10.2020р. повідомлено учасників справи про дату та час судового засідання.

В судовому засіданні від 27.10.2020р. було оголошено вступну та резолютивну частини рішення по справі №916/1944/20.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача суд встановив:

21.01.2010р. між Представництвом по управлінню комунальною власністю міської ради (правонаступником якого є Департамент комунальної власності Одеської міської ради) (позивач, Орендодавець) та Фізичною особою - підприємцем Ситнік Іриною Миколаївною (відповідач, Орендар) було укладено договір оренди нежилого приміщення №83/30 (далі договір), згідно якого Орендодавець передав, а Орендар прийняв у строкове платне користування нежитлове приміщення підвалу, загальною площею 147,3кв.м, яке розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Льва Толстого, 28 , на строк до 21.01.2011р. (п.1.1. договору).

12.01.2012р. додатковим погодженням №1, керуючись рішенням Одеської міської ради від 28.02.2011р. №384-VІ «Про затвердження положень про виконавчі органи Одеської міської ради», змінено назву з «Представництво по управлінню комунальною власністю Одеської міської ради» на «Департамент комунальної власності Одеської міської ради та продовжено термін дії договору до 31.12.2012р.

01.02.2013р. між сторонами було укладено додаткове погодження №2 яким сторони продовжили термін дії договору до 01.01.2016р.

22.02.2016р. сторони уклали додатковий договір №6 відповідно до якого продовжили термін дії договору оренди до 31.12.2016р.

02.03.2017р. додатковим договором № 7 сторони продовжили термін дії договору оренди до 31.12.2017р.

Листом від 25.01.2018р. №01-13/359 Департамент комунальної власності Одеської міської ради повідомив ФОП Ситнік І.М., що термін дії договору оренди закінчився 31.12.2017р. та продовжуватися не буде.

Як вказує позивач, у зв`язку з невиконанням зобов`язань з повернення об`єкта оренди, Департамент комунальної власності Одеської міської ради звернувся до Господарського суду Одеської області з позовною заявою про виселення Фізичної особи - підприємця Ситнік І.М. з нежилих приміщень підвалу площею 147,3кв.м, що розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Л.Толстого, 28 , та стягнення неустойки за прострочення повернення об`єкта оренди.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 13.12.2018р. по справі №916/1916/18 суд дійшов висновку, що договір оренди нежилого приміщення від 21.01.2010р. №83/30 припинив свою дію 31.12.2017р., стягнуто з ФОП Ситнік І.М. неустойку в розмірі 1,40грн. та виселено ФОП Ситнік І.М. з нежилих приміщень підвалу площею 147,3кв.м, що розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Л.Толстого, 28 .

Постановою Південно-Західного апеляційного господарського суду від 15.04.2019р. по справі №916/1916/18 стягнуто з ФОП Ситнік І.М. неустойку за користування нежилим приміщенням підвалу, загальною площею 147,3кв.м, яке розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Льва Толстого, 28 у розмірі 160594,74 грн. за період з 06.02.2018р. по 31.07.20018 року.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 25.06.2019р. Постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 15.04.2019р. у справі № 96/1916/18 залишено без змін.

Позивач зазначає, що відповідно до п. 4.7 договору, відповідач була зобов`язана повернути приміщення за актом приймання-передачі. 26.12.2018р. ФОП Ситнік І.М. здала за актом приймання-передачі нежиле приміщення підвалу, загальною площею 147,3кв.м, яке розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Льва Толстого, 28. Отже, у період з 01.08.2018р. по 26.12.2018р. відповідач продовжував користуватися орендованим приміщенням без правових підстав та не повернув приміщення. Департамент комунальної власності Одеської міської ради надіслав на адресу відповідача претензію від 15.06.2020р. №01-13/1895 та запропонував відповідачу у добровільному порядку сплатити неустойку на рахунки Департаменту комунальної власності Одеської міської ради, проте вимоги викладені у претензії виконані не були. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню неустойка за прострочення виконання зобов`язань з повернення об`єкта оренди у розмірі подвійної орендної плати за кожен місяць прострочення, що за період з 01.08.2018р. по 26.12.2018р. складає 157797,34грн.

Як вказує позивач, відповідно до відомостей, які містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 23.11.2018р. внесенно запис про припинення підприємницької діяльності фізичною особою-підприємцем ФОП Ситнік І.М. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 20 ГПК України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці. Таким чином враховуючи, що предметом спору за позовом Департаменту комунальної власності Одеської міської ради є неналежне виконання ФОП Ситнік І.М. умов укладеного договору оренди нежитлового приміщення, що використовувалось для здійснення господарської діяльності, спор за участю фізичної особи, яка припинила підприємницьку діяльність, у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 20 ГПК України розглядається за правилами господарського судочинства.

Враховуючи викладене, позивач просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі та стягнути з відповідача 157797,34грн. неустойки за прострочення повернення об`єкта оренди.

Відповідач в засідання суду не з`явився, відзиву на позов не надав, своїм правом на ах сит не скористався у зв`язку з чим справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши наявні докази у сукупності та надавши їм відповідну правову оцінку, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до частини 1, 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення , зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

З матеріалів справи вбачається, що 21.01.2010р. між позивачем та відповідачем було укладено договір оренди нежилого приміщення №83/30 (далі договір), згідно якого Орендодавець передав, а Орендар прийняв у строкове платне користування нежитлове приміщення підвалу, загальною площею 147,3кв.м, яке розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Льва Толстого, 28, на строк до 21.01.2011р. (п.1.1. договору).

12.01.2012р. додатковим погодженням №1, керуючись рішенням Одеської міської ради від 28.02.2011р. №384-VІ «Про затвердження положень про виконавчі органи Одеської міської ради», змінено назву з «Представництво по управлінню комунальною власністю Одеської міської ради» на «Департамент комунальної власності Одеської міської ради та продовжено термін дії договору до 31.12.2012р.

01.02.2013р. між сторонами було укладено додаткове погодження №2 яким сторони продовжили термін дії договору до 01.01.2016р.

22.02.2016р. сторони уклали додатковий договір №6 відповідно до якого продовжили термін дії договору оренди до 31.12.2016р.

02.03.2017р. додатковим договором № 7 сторони продовжили термін дії договору оренди до 31.12.2017р.

Листом від 25.01.2018р. №01-13/359 Департамент комунальної власності Одеської міської ради повідомив ФОП Ситнік І.М., що термін дії договору оренди закінчився 31.12.2017р. та продовжуватися не буде.

Статтею 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Ст. 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Судом встановлено, що рішенням Господарського суду Одеської області від 13.12.2018р. по справі №916/1916/18 суд дійшов висновку, що договір оренди нежилого приміщення від 21.01.2010р. №83/30 припинив свою дію 31.12.2017р., стягнуто з ФОП Ситнік І.М. неустойку в розмірі 1,40грн. та виселено ФОП Ситнік І.М. з нежилих приміщень підвалу площею 147,3кв.м, що розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Л.Толстого, 28.

Постановою Південно-Західного апеляційного господарського суду від 15.04.2019р. по справі №916/1916/18 стягнуто з ФОП Ситнік І.М. неустойку за користування нежилим приміщенням підвалу, загальною площею 147,3кв.м, яке розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Льва Толстого, 28 у розмірі 160594,74 грн. за період з 06.02.2018р. по 31.07.20018 року.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 25.06.2019р. Постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 15.04.2019р. у справі № 96/1916/18 залишено без змін.

Відповідно до ч.4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Як вказує позивач, відповідно до відомостей, які містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 23.11.2018р. внесенно запис про припинення підприємницької діяльності фізичною особою-підприємцем ФОП Ситнік І.М.

Судом 03.07.2020р. було зроблено Витяг з Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № з якого вбачається, що ФОП Ситнік І.М. припинила підприємницьку діяльність про що 23.11.2018р. внесенно запис.

Відповідно до статті 3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями.

Згідно із частиною першою статті 128 Господарського кодексу України громадянин визнається суб`єктом господарювання у разі здійснення ним підприємницької діяльності за умови державної реєстрації його як підприємця без статусу юридичної особи відповідно до статті 58 цього Кодексу.

За частиною першою статті 173 Господарського кодексу України зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або відмовитися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку, є господарським зобов`язанням.

За положеннями статті 51 Цивільного кодексу України до підприємницької діяльності фізичних осіб застосовуються нормативно-правові акти, що регулюють підприємницьку діяльність юридичних осіб, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин.

Відповідно до статті 52 Цивільного кодексу України ФОП відповідає за зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення.

За змістом ст.ст.51, 52, 598-609 Цивільного кодексу України, ст.ст. 202-208 Господарського кодексу України, ч.8 ст. 4 Закону України від 15.05.2003р. №755-IV «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» у випадку припинення підприємницької діяльності ФОП (із внесенням до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань запису про державну реєстрацію такого припинення) її зобов`язання (господарські зобов`язання) за укладеними договорами не припиняються, а продовжують існувати, оскільки вона як фізична особа не перестає існувати та відповідає за своїми зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном.

Аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019р. по справі № 910/8729/18.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.785 Цивільного кодексу України у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

Відповідно до ст.795 Цивільного кодексу України передання наймачеві будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту починається обчислення строку договору найму, якщо інше не встановлено договором. Повернення наймачем предмета договору найму оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту договір найму припиняється.

Відповідно до ч.1 ст.27 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобов`язаний повернути орендодавцеві об`єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди. Якщо орендар допустив погіршення стану орендованого майна або його загибель, він повинен відшкодувати орендодавцеві збитки, якщо не доведе, що погіршення або загибель майна сталися не з його вини.

Відповідно до п.4.7 договору оренди від 21.01.2010р. після закінчення строку дії договору чи у випадку його дострокового розірвання Орендар зобов`язаний у 15-денний термін передати Орендодавцю приміщення за актом у належному стані, не гіршому ніж на момент передачі його в оренду та відшкодувати орендодавцеві збитки у разі погіршення стану або втрати (повної або часткової) об`єкта оренди.

Судом встановлено, що орендоване нежиле приміщення підвалу, загальною площею 147,3кв.м, яке розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Льва Толстого, 28 було передано позивачу за актом приймання-передачі 26.12.2018р.

Позивач нарахував відповідачу неустойку за період 01.08.2018р. по 26.12.2018р. складає 157797,34грн. (розрахунок в матеріалах справи).

Таким чином неустойка у сумі 157797,34грн. за період з 01.08.2018р. по 26.12.2018р. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Відповідно до ст.3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є зокрема справедливість, добросовісність та розумність.

Згідно ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За таких обставин, приймаючи до уваги вищенаведене, а також оцінюючи надані документальні докази в їх сукупності, позовні вимоги Департаменту комунальної власності Одеської міської ради про стягнення з Ситнік Ірини Миколаївни 157797,34грн. неустойки за прострочення повернення об`єкта оренди, обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати по сплаті судового збору у сумі 2366,96грн. покласти на відповідача згідно ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 79, 86, 129, ст.ст. 232-241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов Департаменту комунальної власності Одеської міської ради до відповідача Ситнік Ірини Миколаївни про стягнення 157797,34грн. - задовольнити у повному обсязі.

2. Стягнути з Ситнік Ірини Миколаївни ( АДРЕСА_2 , код НОМЕР_1 ) на користь Департаменту комунальної власності Одеської міської ради (65039, м. Одеса, вул. Артилерійська,1, ) 157797,34грн. неустойки за прострочення повернення об`єкта оренди, 2366,96грн. судового збору.

Наказ видати згідно зі ст. 327 ГПК України.

Повне рішення складено 02 листопада 2020 р.

Відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.В. Степанова