РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

28.10.2020Справа № 910/10482/20
За позовом Приватного акціонерного товариства «Авдіївський коксохімічний завод»

до Акціонерного товариства «Українська залізниця»

про стягнення 1 220,34 грн.

Суддя Сташків Р.Б.

Без виклику представників сторін (судове засідання не проводилось).

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передано указану позовну заяву про стягнення з Відповідача на користь Позивача збитки у вигляді нестачі вантажу в сумі 1220,34 грн.

Відповідач вимоги позову не визнає з підстав не подання Позивачем належного доказу на підтвердження вартості вантажу, а саме, долучений Позивачем до позову рахунок №93092336 видано не відправником вантажу, а іншою особою - ПрАТ «МК «Азовсталь».

Відповіді на відзив від Позивача не надходило, лише подано додаткові пояснення з яких вбачається, що відправником за накладною №42268920 значиться ДП «СК «Ольвія», оскільки це підприємство володіє на умовах концесії морським портом, а вугілля кам`яне прибуло на теплоході «CL YANGZHOU», що зазначено у специфікації №218 до договору купівлі-продажу №0103/11606 від 01.11.2017 та залізничній накладній, то відповідно ДП «СК «Ольвія», будучи портом розвантаження вантажу і виконувало функцію вантажовідправника за дорученням власника вантажу - ПрАТ «МК «Азовсталь».

Отже, розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

На підставі Договору від 01.11.2017 №0103/11606 (далі - Контракт), укладеного між Позивачем, як покупцем, та ПрАТ «Металургійний комбінат «Азовсталь», як постачальником, останнім через відправника ДП «СК «Ольвія» було здійснено поставку коксу Позивачу залізничним транспортом, за накладною № 42268920 у вагонах, зокрема, №53504619 сполученням Жовтнева (експ.) - Авдіївка. Судом досліджено указану накладну, та встановлено, що вона оформлена належним чином відповідно до Правил оформлення перевізних документів (затв. наказом Мінтрансу України 21.11.2000 N644 у редакції наказу Мінінфраструктури України від 08.06.2011 N138).

15.02.2020 на станції Покровськ на підставі ст. 24 Статуту залізниць України залізницею було перевірено кількість та масу вантажу, що зазначені у вищевказаній накладній та вагоні, та виявлено невідповідність фактичної маси вантажу з задокументованою масою вантажу про що складено комерційний акт на підставі ст. 129 Статуту Залізниць та п. 2 Правил складання актів (затв. наказом Мінтранспорту України від 28 травня 2002 р. N 334).

Так, у комерційному акті №482803/18 зазначено, що комісією проводилось контрольне зважування вагона №53504619 і його огляд, та комісією було встановлено, що поверхня вантажу нижче рівня бортів на 10 см., розрівнена, маркування не проглядається над 1-7 люками ліворуч є виїмка 1050 см. х 50 см. Х 20 см.; вагон прибув технічно справний, без пломб; зважуванням встановлено, що фактична маса вантажу менше документу на 1750 кг; при повторному зважуванні нестача підтвердилась.

Судом вказаний комерційний акт досліджено та встановлено, що він оформлений належним чином з дотриманням вимог указаних Правил складення актів.

Розрахунок вартості нестачі вантажу, наведений Позивачем у позові, судом перевірено, визнано обґрунтованим та арифметично правильним, зокрема оскільки Позивачем було враховано норми недостачі, передбачені Правилами видачі вантажів (затв. наказом Мінтранспорту України від 21 листопада 2000 р. N 644), та оскільки розрахована Позивачем вартість нестачі обрахована без перевищення розміру фактичної нестачі, яка вказана у комерційному акті.

У супереч твердженням Відповідача, що доданий до позову рахунок №93092336 від 10.02.2019 який підтверджує вартість і кількість відправленого вантажу, не є належним доказом, оскільки виданий не відправником, а іншою особою, судом відхиляються, з тих підстав, що Позивачем було надано копію специфікації №218 до Договору купівлі-продажу №0103/11606 від 01.11.2017 на підставі якої здійснювалась поставка вугілля та оскільки ДП «СК «Ольвія» володіє на умовах концесії морським портом, а вугілля кам`яне прибуло на теплоході «CL YANGZHOU», то відповідно ДП «СК «Ольвія», будучи портом розвантаження вантажу і виконувало функцію вантажовідправника за дорученням власника вантажу - ПрАТ «МК «Азовсталь».

При цьому, суд вважає описані вище надані Позивачем документи достатніми доказами, у тому чисті в сукупності, які підтверджують кількість та вартість вантажу.

Отже, за розрахунком Позивача, який не спростований Відповідачем, перевірений та визнаний обґрунтованим судом, загальна сума недостачі складає 1220,34 грн.

За приписами ст.ст. 909, 920 та 924 ЦК України перевізник має відповідати за нестачу прийнятого до перевезення вантажу у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Статтею 12 Закону України «Про залізничний транспорт» та ст. 110 Статуту залізниць України передбачено, що залізниці забезпечують збереження вантажів на шляху слідування та на залізничних станціях і несуть відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі згідно з правилами перевезення іншому підприємству.

Відповідно до ст. 113 Статуту залізниць України, за нестачу прийнятого до перевезення вантажу перевізник несе відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведе, що нестача виникла з незалежних від нього причин.

За приписами п. (б) ст. 130 Статуту залізниць України, право на пред`явлення до залізниці претензій та позовів мають у разі недостачі, псування або пошкодження вантажу одержувач - за умови пред`явлення накладної, комерційного акта і документа, що засвідчує кількість і вартість відправленого вантажу.

Документи, які необхідні за вказаними вимогами ст. 130 Статуту залізниць України, описані вище в рішенні суду та залучені до справи.

Згідно вищеописаної залізничної накладної одержувач вантажу - Позивач.

За приписами ст.ст. 224, 225 ГК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків. До складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включається, зокрема, вартість втраченого майна, визначена відповідно до вимог законодавства.

Вину у недостачі спірного вантажу на суму 1220,34 грн., внаслідок його не збереження, яка є доведеною з огляду на обставини, встановлені вищеописаним комерційним актом Відповідач перед судом належними засобами доказування не спростував і також не довів, що нестача вантажу виникла з незалежних від Відповідача причин.

З огляну на все вищенаведене позовні вимоги про стягнення суми вартості нестачі вантажу визнаються судом обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Судові витрати, у які Позивачем включено витрати по оплаті судового збору в сумі 2102 грн., відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на Відповідача.

Виходячи з викладеного та керуючись статтями ст.ст. 73, 74, 76-79, 86, 129, 232, 233, 237, 238, 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (м. Київ, вул. Єжи Гедройця, 5; ідентифікаційний код 40075815) на користь Приватного акціонерного товариства «Авдіївський коксохімічний завод» (86065, Донецька обл., м. Авдіївка, проїзд Індустріальний, 1; ідентифікаційний код 00191075) 1220 (одну тисячу двісті двадцять) грн. 34 коп. вартості нестачі вантажу, а також 2102 (дві тисячі сто дві) грн. судового збору.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 ГПК України, і може бути оскаржено в порядку та строк встановлені статтями 254, 256, 257 ГПК України.

Суддя Сташків Р.Б.