ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.10.2020 справа № 914/449/20

м.Львів

за позовом: Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради, м.Львів,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Антарес", м.Львів,

за участю третьої особи-1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Львівського комунального підприємства «Затишне», м.Львів

за участю третьої особи-2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «На Котляревського», м.Львів

про розірвання договору оренди від 12.05.1995р. №7327, виселення з нежитлових приміщень та стягнення 1059,15 грн.

Суддя Кітаєва С.Б.

За участю секретаря: Кравець В.П.

Представники сторін:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився;

від третьої особи-1: не з`явився;

від третьої особи-2: не з`явився

Суть спору: на розгляд Господарського суду Львівської області поступив позов Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю «Антарес» про розірвання договору оренди нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень) №7327 від 12.05.1995, укладеного між Управлінням комунального майна м.Львова з ТзОВ «Анатарес»; стягнення заборгованості з орендної плати в сумі 1059,15грн. та зобов`язання звільнити і повернути об`єкт оренди шляхом виселення з нежитлових приміщень підвалу загальною площею 22,0 м2, під індексами приміщення -1-1;1-2, що розташовані за адресою: м.Львів, вул.Котляревського, 41.

Ухвалою суду від 28.02.2020 позов залишено без руху та надано позивачу строк у десять днів з дня отримання ухвали на усунення недоліків. 17.03.2020, за вх.№12905/20, зареєстровано заяву позивача про усунення недоліків, відтак, ухвалою суду від 23.03.2020 відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження та підготовче засідання призначено на 22.04.2020.

Ухвалою суду від 22.04.2020 підготовче засідання відкладено на 27.05.2020 з підстав викладених в ній.

Ухвалою суду від 27.05.2020 підготовче засідання відкладено на 04.06.2020р. та викладено вимоги до сторін.

03.06.2020, за вх.№19027/20, в документообігу суду зареєстровано подані позивачем письмові пояснення щодо позову з додатковими документами.

Ухвалою суду від 04.06.2020 до участі у справі залучено третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору та підготовче засідання відкладено на 08.07.2020.

30.06.2020, за вх.№20736/20, в документообігу суду зареєстровано подані ЛКП «Затишне» письмові пояснення з долученими доказами на підтвердження обставин, викладених у поясненнях.

01.07.2020, за вх.№20891/20, на електронну адресу суду від ОСББ «На Котляревського» надійшли: заява про надання можливості ознайомитись з матеріалами справи та за вх.№20892/20 клопотання про продовження строку на подання письмових пояснень і доказів.

08.07.2020, за вх.№21402/20, на електронну адресу суду від ОСББ «На Котляревського» надійшли письмові пояснення з долученими доказами на підтвердження викладених у поясненнях обставин та доказами скерування їх примірника іншим учасникам справи.

Ухвалою суду від 08.07.2020 витребувано інвентаризаційну справу, зобов`язано учасників справи виконати вимоги ухвал суду, строки підготовчого провадження продовжено на 30 днів та підготовче засідання відкладено на 19.08.2020.

11.08.2020, за вх.№23984/20, в документообігу суду зареєстровано подане позивачем клопотання про долучення до матеріалів справи документів.

12.08.2020, за вх.№24025/20, в документообігу суду зареєстровано подане ЛКП «Затишне» клопотання про долучення до матеріалів справи доказів на виконання вимог ухвал суду від 04.06.2020 та від 08.07.2020.

19.08.2020, за вх.№24677/20, зареєстровано подане представником ОСББ «На Котляревського» клопотання про відкладення розгляду справи, яке мотивоване тим, що адвокат Курець О.І. зайнятий в іншому судовому процесі.

Ухвалою від 19.08.2020 суд постановив: долучити до матеріалів справи поданий у додаток до листа від 05.08.2020 б/н (вх.№23984/20 від 11.08.2020) акт проведення перевірки приміщення від 09.07.2020, проте не брати його до уваги при розгляді справи по суті; прийняти до розгляду клопотання ЛКП «Затишне» від 12.08.2020 вх.№240258/20 про долучення до матеріалів справи доказів та долучити їх до матеріалів справи; залишити без розгляду клопотання Управління комунальної власності б/н від 05.06.2020 (вх.№1313/20 від 09.06.2020) про залучення до участі у справі третьої особи; задоволити клопотання ОСББ «На Котляревського» (вх.№20892/20 від 01.07.2020) про продовження строку на подання письмових пояснень з доказами, продовжити строк та прийняти до розгляду і долучити до матеріалів справи письмові пояснення з доказами від 08.07.2020 вх.№21402/20; у задоволенні клопотання ОСББ «На Котляревського» вх.№24677/20 від 19.08.2020 про відкладення розгляду справи відмовити; закрити підготовче провадження у справі №914/449/20 та призначити справу до судового розгляду по суті на 10.09.2020.

Ухвалою від 10.09.2020 суд відклав розгляд справи на 24.09.2020, а ухвалою від 24.09.2020 - на 12.10.2020, про що повідомлено учасників справи в порядку ст.121 ГПК України.

Учасники справи явки представників в судове засідання 12.10.2020р. не забезпечили.

Відповідач явки представника в жодне і засідань не забезпечив, хоча належним чином був повідомлені про час і місце проведення судового засідання з розгляду справи по суті. Відзиву на позовну заяву, заяв, клопотань до суду не подавав.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 195 ГПК України, суд має розпочати розгляд справи по суті не пізніше ніж через шістдесят днів з дня відкриття провадження у справі, а у випадку продовження строку підготовчого провадження - не пізніше наступного дня з дня закінчення такого строку. Суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті.

Оскільки відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, справа розглядається за наявними матеріалами у відповідності до приписів ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Позиція позивача.

Позов обґрунтовано тим, що 12.05.1995 між позивачем (орендодавцем) та відповідачем (орендарем) укладено договір оренди нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень) №7327, на виконання якого позивачем було передано у строкове, платне користування відповідача приміщення підвалу загальною площею 22,0 м.кв., під індексами приміщень 1-1, 1-2, що знаходяться за адресою: м.Львів, вул.Котляревського, 41 під виробництво. За умовами договору відповідач зобов`язувався щомісяця до 10 числа місяця за попередній місяць сплачувати орендну плату. Договором сторони обумовили розмір орендної 249500 крб. з 14.04.1995. Термін дії договору оренди був визначений до 14.04.1998 року, який було пролонговано до 16.04.2019. Позивач зазначає, що після закінчення терміну дії Договору ним на адресу Відповідача було надіслано повідомлення № 2302-вих-2146 від 24.04.2019 року про припинення договірних відносин, у якому Орендодавець повідомив Відповідача про припинення договірних відносин у зв`язку із закінченням терміну дії договору оренди та вказав на обов`язок Відповідача протягом 15 днів повернути балансоутримувачу орендоване приміщення у належному санітарно-технічному стані по акту приймання передачі, а також провести повний розрахунок по сплаті орендної плати, а в разі наявності заборгованості - погасити її в повному обсязі.

Оскільки належним чином взятих на себе зобов`язань відповідач не виконав, зокрема, не перерахував орендної плати протягом 3 місяців підряд, позивач звернуся з позовом до суду про стягнення з відповідача боргу, розірвання договору та зобов`язання повернути об`єкт оренди шляхом виселення.

Позиція відповідача.

Відзиву на позовну заяву Відповідач не подав, обставини на яких грунтуються заявлені позовні вимоги не спростував і не заперечив.

Позиція третьої особи ОСББ «На Котляревського».

У поясненні на позовну заяву ОСББ «На Котляревського» зазначило, що будинок №41 по вул.Котляревського у місті Львові знаходиться на балансі ОСББ «На Котляревського» за виключенням нежитлових приміщень під індексами 1-1, 1-2, 1-3, 1-4- загальною площею 28,6 кв.м. та приміщень під індексами XVII, XVI загальною площею 50,9 кв.м.

Приміщення, що є предметом даного спору, перебувають у користуванні ТзОВ «Антарес» на підставі договору оренди №7237 від 14.04.1995 року і дія такого договору була пролонгована до 16.04.2019. Об`єкт оренди був наданий орендарю у користування для виробничих цілей, для пошиття одягу.

Позовні вимоги Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради третя особа, ОСББ «На Котляревського» вважає підставними та такими, що підлягають до задоволення.

Позиція третьої особи ЛКП «Затишне».

У поясненні на позовну заяву ЛКП «Затишне» зазначило, зокрема, що станом на станом на момент подання цих пояснень на балансовому обліку ЛКП «Затишне» буд. № 41 на вул. Котляревського у м. Львові, у т.ч. й об`єкт оренди, не перебуває.

Згідно Розпорядження ФРА ЛМР від 15.03.2017 № 106 «Про передачу житлового будинку №41 на вул. І.Котляревського з балансу ЛКП «Затишне» в управління ОСББ «На Котляревського»: п.1 багатоквартирний будинок на вул. Котляревського, 41 у м. Львові передати об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку «На Котляревського», а йому прийняти в управління житловий будинок на вул. Котляревського, 41 у м. Львові. Згідно п.4.2 розпорядження - ЛКП «Затишне»: нежитлові приміщення під індексами ХVI, XVII площею 51,6 кв. м., під індексами 1-1, 1-2, 1-3, 1-4 площею 28, 6 кв. по акту приймання-передачі передати на баланс Львівського комунального підприємства «Агенція ресурсів Львівської міської ради».

Згідно наказу Департаменту житлового господарства та інфраструктури від 23.08.2017 №923 «Про затвердження акту приймання-передачі багатоквартирного будинку № 41 на вул. Котляревського у м. Львові з балансу ЛКП «Затишне» Франківської районної адміністрації в управління ОСББ «На Котляревського», п.2 наказано ЛКП «Затишне» Франківської районної адміністрації: здійснити передачу нежитлових приміщень в підвалі багатоквартирного будинку на вул. І.Котляревського, 41 у м. Львові загальною площею 28,6 кв. м. позначених в технічній документації під індексами 1-1, 1-2, 1-3, 1-4 та загальною площею 50,9 кв. м., позначених в технічній документації під індексами XVI, ХУІІ кв. м., які виступають окремими об`єктами цивільно-правових відносин відповідно до договору оренди № 7237 від 14.04.1995 та Довідки ЛКП від 29.02.2016 №03, згідно п. 2 рішення виконавчого комітету Львівської міської ради від 13.06.2016 за № 448 «Про сприяння у створенні об`єднань співвласників багатоквартирних будинків у м. Львові».

В період обслуговування багатоквартирного будинку № 41 на вул. Котляревського у м. Львові, було укладено з ТОВ «Антарес» Типовий договір від 01.06.2011 р. № 69 «Про відшкодування суб`єктами підприємницької діяльності витрат, пов`язаних з утриманням будинку і прибудинкової території» між ЛКП «Затишне» (Уповноважений орган власника багатоквартирного будинку) та ТзОВ «Антарес» (Споживач), який згідно договору займає нежитлові приміщення для власних потреб за адресою; вул. Котляревського, 41 загальною площею 22,0 кв. м. і сплачував витрати пов`язані з утриманням будинків та прибудинкових території, за фактично надані Споживачу послуги згідно тарифу, затвердженого рішенням виконавчого комітету по будинку пропорційно займаній площі, а Балансоутримувач забезпечує утримання будинку та прибудинкової території, де знаходяться нежитлові приміщення.

Третя особа зазначає, що згідно укладеного договору між ЛКП «Затишне» та ТзОВ «Антарес» було врегульовувались договірні стосунки, до моменту передачі багатоквартирного будинку № 41 на вул. Котляревського у м. Львові.

Обставини справи.

Згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (надалі - Реєстр), отриманого господарським судом на його запит, Товариство з обмеженою відповідальністю «Антарес», включено до Реєстру в статусі юридичної особи.

Місцезнаходженням Товариства за відомостями у Реєстрі є адреса:79018, місто Львів, Франківський район, вулиця Федьковича, будинок 38, квартира,20.

Особою, яка обрана (призначена) до органу управління юридичної особи, уповноважена представляти юридичну особу у правовідносинах з третіми особами, особою, яка має право вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі підписувати договори,- за відомостями у Реєстрі значиться Огінська Емілія Володимирівна, як керівник і підписант. Відомостей про наявність обмежень у Огінської Е.В. щодо представництва від імені юридичної особи (Товариства) Реєстр не містить.

У графі Витягу «Дата державної реєстрації, дата та номер запису в Єдиному державному реєстрі про включення до Єдиного державного реєстру відомостей про юридичну особу у разі, коли державна реєстрація юридичної особи була проведена до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» містяться відомості: 06.04.1993, 24.01.2013, 1 415 176 0000 028805.

Серед видів діяльності, зокрема, зазначено: 14.13. Виробництво іншого верхнього одягу; 95.23. Ремонт взуття та шкіряних виробів.

За даними Реєстру, остання реєстраційна дія щодо ТзОВ «Антарес» - підтвердження відомостей про юридичну особу; 01.08.2014 1 415 176 0000 028805; ОСОБА_1 ; Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради; зміна додаткової інформації.

Відомостей про державну реєстрацію припинення юридичної особи/перебування в стані банкрутства,- Реєстр не містить.

Підставою заявлених позовних вимог є Договір №7327 від 12 травня 1995 року на оренду нежитлових приміщень за адресою: м.Львів, вул.Котляревського,41, загальною площею 22,0 кв.м.(під індексами 1-1, 1-2).

Позивачем надано суду для огляду оригінал Договору №7327 від 12 травня 1995 року.

Зі змісту Договору №7327 слідує, що він укладений 12.05.1995 між Управлінням комунального майна м.Львова (орендодавцем, правонаступником якого на даний час є позивач) в особі начальника управління О.П.Головатчика, який діє на підставі «Положення про Фонд комунального майна м.Львова» від 29.01.1993р, з однієї сторони, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Антарес» (орендар), в особі директора Огінської Емми Володимирівни, який діє на підставі Статуту, зареєстрованого 6.04.93 реєстр №05219 Львівською міською адміністрацією.

Згідно п.1 Договору орендодавець на підставі Витягу з протоколу засідання комісії з питань розподілу нежитлових приміщень №12 від 14.04.95 здав, а орендар прийняв в оренду з 14 квітня 1995р на термін до 14 квітня 1998 р. нежитлові приміщення під індексами « 1-1», « 1-2» за адресою: м.Львів, вул.Котляревського,41, загальною площею 22,0 м.кв.

Відповідно до положень п.1 Договору місячний розмір орендної плати за приміщення становить 249500 крб (з 14.04.1995).

За умовами договору (п.4) відповідач зобов`язувався щомісяця до 10 числа місяця за попередній місяць сплачувати орендну плату у встановленому розмірі шляхом перерахування коштів на обумовлений у договорі рахунок у банківській установі.

Відповідно до п.5 Договору, за несвоєчасне внесення орендної плати орендар сплачує пеню в розмірі 1% від несплаченої суми за кожен день прострочення (включаючи день оплати).

Несплата оренди протягом 3-х місяців з дня закінчення строку платежу є підставою для дострокового розірвання договору оренди на вимогу «Орендодавця». При цьому з «Орендаря» стягується заборгована сума орендної плати з урахуванням пені за кожен день прострочення. (п.6 Договору).

Відповідно до п.12 Договору відносини щодо оренди нежитлових приміщень та будинків, котрі знаходяться у комунальній власності міста, регулюються Законами України «Про оренду майна державних підприємств та організацій», «Про власність», «Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування», і іншими законодавчими актами України та Положенням про оренду нежитлових приміщень, що є у комунальній власності м.Львова.

Пунктом 13 Договору передбачено, що при припиненні або розірванні договору оренди орендар зобов`язаний повернути протягом 15 днів орендодавцю за актом приймання-передачі об`єкт оренди у стані, обумовленому договором оренди.

Договір підписаний від орендодавця (Управління комунального майна м.Львова) начальником управління О.П.Головатчик, а від орендаря (Товариства з обмеженою відповідальністю «Антарес») - директором Огінською Е.В, підписи яких завірені печатками Управління і Товариства.

За доводами позивача, в порушення взятих на себе зобов`язань за Договором оренди №7327 по сплаті орендних платежів, орендар допустив заборгованість з орендної плати перед Управлінням комунальної власності в сумі 1059,15 грн., на підтвердження чого до позовної заяви долучено позивачем довідку від 13.01.2020 №4-2302-546.

Листом № 2302-вих-2146 від 24.04.2019 року «Про припинення договірних відносин, у зв`язку із закінченням терміну дії договору оренди» орендодавець повідомив орендаря про припинення з 16.04.2019 Договору оренди №7327 від 12.05.1995, у зв`язку із закінчення терміну дії Договору, та вказав на обов`язок Відповідача протягом 15 днів повернути балансоутримувачу орендоване приміщення у належному санітарно-технічному стані по акту приймання передачі, а також провести повний розрахунок по сплаті орендної плати, а в разі наявності заборгованості - погасити її в повному обсязі.

Договір було припинено у зв`язку із закінченням терміну його дії 16.04.2019, однак ,обов`язку з повернення орендованих приміщень відповідач не виконав.

Позивач просить розірвати укладений між сторонами договір з тих мотивів, що орендарем було допущено прострочення орендної плати більше ніж на 3 місяці підряд та зобов`язати відповідача повернути об`єкт оренди шляхом виселення.

Оцінка суду.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Розглядаючи даний спір суди обох інстанцій вірно установили, що за своєю правовою природою укладений між сторонами договір є договором найму (оренди).

Оренда державного та комунального майна є різновидом майнового найму, і при розгляді справ застосовуються норми як Закону України "Про оренду державного та комунального майна", так і норми Цивільного та Господарського кодексів України.

За приписами статті 2 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Відповідно до статті 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Договір оренди є консенсуальним, тобто вважається укладеним з моменту досягнення сторонами згоди у належній формі, оплатним, двостороннім та строковим.

Згідно зі статтею 763 названого Кодексу договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Відповідно до частини 2 статті 26 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" договір оренди припиняється, зокрема, в разі закінчення строку, на який його було укладено. Аналогічні приписи містяться у частині 2 статті 291 Господарського кодексу України.

Положення частини 1 статті 785 Цивільного кодексу України встановлюють, що у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Відповідно до частини 1 статті 27 Закону України "Про оренду державного і комунального майна" у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобов`язаний повернути орендодавцеві об`єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди. Так, положення пункту 13 Договору встановлюють, що повернення орендодавцю об`єкта оренди здійснюється після закінчення терміну дії цього Договору або дострокового його припинення чи розірвання. Об`єкт оренди повинен бути переданий орендарем та прийнятий орендодавцем протягом 15 днів з моменту за актом приймання-передачі.

Договір укладено на термін до 14.04.1998 року, який було пролонговано до 16.04.2019 р.

Пунктом 13 Договору передбачено, що при припиненні або розірванні договору оренди орендар зобов`язаний повернути протягом 15 днів орендодавцю за актом приймання-передачі об`єкт оренди у стані, обумовленому договором оренди.

Після закінчення терміну дії Договору Позивачем на адресу Відповідача було надіслано повідомлення про припинення договірних відносин № 2302-вих-2146 від 24.04.2019 року, в якому Орендодавець повідомив Відповідача про припинення договірних відносин, у зв`язку із закінченням терміну дії договору оренди, та вказав на обов`язок Відповідача протягом 15 днів повернути балансоутримувачу орендоване приміщення у належному санітарно-технічному стані по акту приймання передачі, а також провести повний розрахунок по сплаті орендної плати, а в разі наявності заборгованості - погасити її в повному обсязі. Таким чином, Договір було припинено у зв`язку із закінченням терміну його дії 16.04.2019.

Щодо належності доказів надіслання відповідачу повідомлення про припинення договору.

Правилами надання послуг поштового зв`язку, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 р. N 270, з наступними змінами і доповненнями ( далі - Правила), встановлено, що згруповані поштові відправлення, поштові перекази це внутрішні реєстровані поштові відправлення, поштові перекази, кількість яких становить п`ять і більше, що одночасно подаються для пересилання одним відправником( п.2).

Відповідно до пункту 66 Правил у разі відправляння згрупованих поштових відправлень, поштових переказів відправник складає їх список. Кількість поштових відправлень, поштових переказів одного виду та категорії, що включається до одного списку, кількість примірників списків та необхідність подання їх в електронному вигляді визначається оператором поштового зв`язку. До списку включаються поштові відправлення, поштові перекази, згруповані за способом пересилання.

За приписами пункту 67 Правил список засвідчується підписом відправника. Якщо відправником є юридична особа, список згрупованих внутрішніх рекомендованих поштових карток, листів, бандеролей засвідчується підписом відповідального працівника цієї особи та скріплюється печаткою (за наявності).

Згідно з пунктом 68 Правил про прийняття для пересилання згрупованих поштових відправлень, поштових переказів видається один розрахунковий документ на один список. Один примірник списку видається відправникові.

Пунктом 2 Правил визначено, що розрахунковий документ це документ встановленої відповідно до Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" форми та змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо), що підтверджує надання послуг поштового зв`язку.

Відповідно до ст.2 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" розрахунковий документ - це документ встановленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) коштів, купівлі-продажу іноземної валюти, надрукований у випадках, передбачених цим Законом, і зареєстрованим у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або заповнений вручну.

Лист № 2302-вих-2146 від 24.04.2019 року був направлений на адресу відповідача 25.04.2019, що підтверджується списком згрупованих рекомендованих відправлень від 25.04.2019 та фіскальним чеком від 25.04.2019.

Необхідність доведення факту направлення орендодавцем орендарю повідомлення про припинення дії договору оренди та надання належних доказів направлення покладається на позивача.

Статтею 764 Цивільного кодексу України встановлений виняток із загального правила. Так, у разі продовження користування наймачем (орендарем) майном після закінчення строку договору без повторного його укладення, за відсутності заперечень сторін протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Вказана стаття також кореспондується зі статтею 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", відповідно до частини другої якої у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Норма зазначеної статті має диспозитивний характер, оскільки не вказує на те, що відповідна вимога про припинення договору оренди має називатися виключно заявою. Така заява може бути направлена однією із сторін у формі листа, телеграми, факсограми тощо. Істотне значення у даному випадку має зміст такої заяви, оскільки вона обов`язково повинна бути спрямована на припинення або зміну умов договору оренди.

Отже, сторона, яка не бажає продовжувати дію договору, зобов`язана попередити про це іншу сторону не пізніше одного місяця після закінчення строку договору. При цьому, попередження про припинення договору майнового найму (оренди) має бути зроблене в такій формі, яка б забезпечила можливість доведення у разі спору, що таке попередження було зроблене.

Крім того, приписи ч. 2 ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" не виключають можливості повідомлення орендодавцем орендаря про припинення договору оренди до закінчення строку його дії (тобто, у термін який передує закінченню строку дії договору).

Відтак, особа яка не бажає продовжувати дію договору, може повідомити про це іншу сторону договору як до закінчення строку дії договору, так і після, однак не пізніше ніж через місяць після закінчення строку дії договору, направивши на адресу іншої сторони відповідного листа (заяву, телеграму, факсограму тощо), зі змісту якого має чітко вбачатись волевиявлення щодо небажання продовження дії договору.

В свою чергу, направлення відповідачу листа № 2302-вих-2146 від 24.04.2019 (з якого чітко вбачається, що орендодавець не бажає продовжувати з орендарем Договір на наступний строк) підтверджується відповідним списком згрупованих рекомендованих відправлень та фіскальним чеком, копії яких містяться в матеріалах справи.

Таким чином, суд погоджується з доводами позивача про те, що матеріалами справи підтверджується, той факт що позивач, відповідно до вимог законодавства своєчасно повідомив відповідача про припинення терміну дії договору та відмову від продовження його дії.

Відповідач обов`язку щодо повернення орендованого майна за договором не виконав, у зв`язку із чим позивач звернувся до суду з вимогами про виселення відповідача з орендованого майна.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Зазначене також кореспондується зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України, відповідно до яких зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У відповідності до ч.1 ст. 763 Цивільного кодексу України договір найму укладається на строк, встановлений договором.

За приписами ч.1 ст.17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" термін договору оренди визначається за погодженням сторін.

Згідно з приписами ч. 2 ст. 26 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" договір оренди припиняється, зокрема, в разі закінчення строку, на який його було укладено.

Аналогічна норма міститься і в ч.2 ст.291 Господарського кодексу України.

Отже, змістом статей 759, 763 і 764 Цивільного кодексу України, ч. 2 ст. 291 Господарського кодексу України, ч. 2 ст. 17 та ч. 2 ст. 26 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" встановлено, що після закінчення строку договору оренди він може бути продовжений на такий самий строк, на який цей договір укладався, за умови, якщо проти цього не заперечує орендодавець.

Відтак, якщо на дату закінчення строку договору оренди і протягом місяця після закінчення цього строку мали місце заперечення орендодавця щодо поновлення договору на новий строк, то такий договір припиняється.

З огляду на наведені вище положення договору та норми чинного законодавства, відповідач був зобов`язаний повернути об`єкт оренди протягом 15 днів з моменту припинення дії договору за актом здачі-приймання, однак спірне приміщення безпідставно не повернув. Відтак, заявлена позовна вимога про зобов`язання звільнити і повернути об`єкт оренди шляхом виселення з нежитлових приміщень підвалу загальною площею 22,0 м2, під індексами приміщення -1-1;1-2, що розташовані за адресою: м.Львів, вул.Котляревського, 41 є правомірною та підлягає задоволенню.

Згідно з частиною 1 статті 10 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» істотною умовою договору оренди є орендна плата з урахуванням її індексації.

Відповідно до частини 2 статті 19 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» методика розрахунку орендної плати та пропорції її розподілу між відповідним бюджетом, орендодавцем і балансоутримувачем визначаються для об`єктів, що перебувають у державній власності, Кабінетом Міністрів України. Методика розрахунку орендної плати та пропорції її розподілу між відповідним бюджетом, орендодавцем і балансоутримувачем визначаються органами, уповноваженими Верховною Радою Автономної Республіки Крим (для об`єктів, що належать Автономній Республіці Крим), та органами місцевого самоврядування (для об`єктів, що перебувають у комунальній власності) на тих самих методологічних засадах, як і для об`єктів, що перебувають у державній власності.

Договором визначено суму орендної плати у розмірі 249500 крб. в місяць (з 14.04.1995). Розрахунок заборгованості, за довідкою позивача №4-2302-546 від 13.01.2020, охоплюється періодом з 01.08.2018 по 31.12.2019, виведена сума боргу 1059,15 грн.

В силу положень ст.74 Господарського процесуального кодексу України, обов`язок доведення обставин, на яких грунтуються заявлені позовні вимоги, у тому числі й суми заборгованості, яка заявлена до стягнення, покладено на позивача.

На суд покладається обов`язок лише щодо перевірки правильності проведених позивачем розрахунків.

Незважаючи, що суд (як вбачається зі змісту ухвал по справі) надавав позивачу можливість в додаток до довідки про заборгованість подати в письмовій формі обгрунтоване документально та нормативно пояснення (виходячи з умов договору та діючих нормативних актів в період дії договору) на обгрунтування вказаного у довідці (помісячного) розміру орендної плати у гривнях у період з 01.08.2018 по 01.04.2019 (колонка довідки «нараховано з ПДВ»), позивачем зазначених вимог не було виконано.

За наведеного, не видається за можливе перевірити правильність проведених позивачем нарахувань орендної плати у спірному (зазначеному у довідці) періоді, а відтак, дійти висновку про наявність у відповідача перед позивачем заборгованості з орендної плати у сумі, яку заявлено до стягнення.

Відтак, суд приходить до висновку про недоведеність зі сторони позивача наявності у відповідача перед позивачем заборгованості у розмірі 1059,15 грн., а тому в задоволенні вимоги позивача про стягнення заборгованості з орендної плати в сумі 1059,15грн. слід відмовити, у зв`язку із недоведеністю.

Беручи до уваги, що на підставі повідомлення про припинення договірних відносин № 2302-вих-2146 від 24.04.2019 року, Договір було припинено у зв`язку із закінченням терміну його дії, саме 16.04.2019, то відсутні підстави для задоволення позовної вимоги про розірвання договору оренди нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень) №7327 від 12.05.1995, укладеного між Управлінням комунального майна м.Львова з ТзОВ «Анатарес», а тому ця вимога не підлягає до задоволення.

Стосовно тверджень третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору про те, що між позивачем та відповідачем був укладений Договір на оренду нежитлових приміщень №7237 від 12 травня 1995, згідно якого в оренду відповідачу були передані нежитлові приміщення за адресою м.Львів, вул.Котляревського,41 (літ.1-1,1-2) загальною площею 22,0 м.кв., суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 73 ГПК України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів),що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками судових експертів; показаннями свідків.

Статтею 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідчених копіях, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях) повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу.Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.Якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу.Якщо оригінал письмового доказу не поданий, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідної копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги. (стаття 91 ГПК України).

Порядок засвідчення копій документів визначений пунктом 5.27 Національного стандарту України, затвердженого Державним комітетом з питань технічного регулювання та споживчої політики №55 від 07.04.2003 "ДСТУ 4163-2003", відповідно до якого відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії.

Всупереч зазначеним вимогам законодавства, подана ( в додаток до пояснення вх.№20736/20 від 30.06.2020) третьою особою 1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Львівським комунальним підприємством «Затишне», копія Договору на оренду нежитлових приміщень №7237 від 12 травня 1995 не відповідає зазначеним вище вимогам, оскільки третя особа не підтвердила відповідність копії письмового доказу (договору №7237 від 12 травня 1995) оригіналу і не зазначила про наявність у неї або у іншої особи оригіналу цього письмового доказу.

За таких обставин, оскільки суд поставив під сумнів відповідність поданої копії договору оригіналу документу, ухвалою від 08.07.2020 року суд витребував від третьої особи, ЛКП «Затишне», оригінали документів, які в копіях були долучені зазначеним учасником до пояснення вх.№20736/20 від 30.06.2020, у тому числі й договору на оренду нежитлових приміщень №7237 від 12 травня 1995, для огляду судом, однак вимог суду ЛКП «Затишне» не виконало і оригіналу зазначеного договору не надало суду для огляду.

Із врахуванням вищенаведеного, виходячи із положень ст.91 Господарського процесуального кодексу України, копія договору на оренду нежитлових приміщень №7237 від 12 травня 1995 не береться судом до уваги.

Посилання третьої особи, ОСББ «На Котляревського», на договір оренди нежитлових приміщень №7237 від 12 травня 1995, як на підставу виникнення між позивачем та відповідачем орендних відносин, теж не заслуговує на увагу, оскільки є голослівним та таким, що не підтверджене належним доказом.

Окрім того, як вбачається із матеріалів справи, 19 квітня 2018 позивачем, Управлінням комунальної власності, за участю орендаря, ТзОВ «Антарес», було проведено перевірку, в ході якої обстежувався об`єкт нерухомого майна, розташованого за адресою м.Львів, вул.Котляревського,41, загальною площею 22,0 м.кв, на предмет дотримання умов договору оренди №7327 від 12 травня 1995 року, про що було складено Акт № 260-н п/18. Акт підписаний орендарем без застережень і засвідчений його печаткою. Оригінал акту позивачем надавався суду для огляду.

Зі змісту акту вбачається, що для перевірки було представлено договір оренди №7327 від 12 травня 1995, об`єкт використовує ТзОВ «Антарес»; в приміщенні знаходяться речі орендаря (обладнання для швейного виробництва, зокрема; наявність суборендарів не виявлено; в акті зазначено, що заборгованість відсутня; стан об`єкта задовільний, тощо.

Стосовно тверджень ЛКП «Затишне» про те, що воно не є балансоутримувачем нежитлових приміщень за адресою: м.Львів, вул.Котляревського,41, загальною площею 22,0 м.кв (літ.1-1;1-2), то суд критично ставиться до таких тверджень, оскільки ЛКП «Затишне» не надано суду акту приймання-передачі зазначених приміщень з балансу останнього на баланс Львівського комунального підприємства «Агенція ресурсів Львівської міської ради», як це передбачено, зокрема розпорядженням Франківської районної адміністрації №106 від 15.03.2017.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», § 58, рішення від 10 лютого 2010 року).

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвеція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Трофимчук проти України», . №4241/03, від 28.10.2010 року).

Судові витрати.

Судові витрати на підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судовий збір покладається на відповідача пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 2102 грн.

Керуючись статтями 2, 13, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 126, 129, 236, 237, 238, 239, 240, 241, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ

1. Позов задовольнити частково.

2. Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Антарес» (79008, Львівська обл., м. Львів, вул. Федьковича, 38/20 ідентифікаційний код 19328275) звільнити та повернути об`єкт оренди шляхом виселення з нежитлових приміщень підвалу загальною площею 22,0 м2, під індексами приміщення - 1-1; 1-2, що розташовані за адресою: м. Львів, Котляревського, 41.

Стягувач: Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради (79008, м. Львів, пл. Галицька, 15, ).

3. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

4. Стягнути з Товариство з обмеженою відповідальністю «Антарес» (79008, Львівська обл., м. Львів, вул. Федьковича, 38/20 ідентифікаційний код 19328275) на користь Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради (79008, м. Львів, пл. Галицька, 15, ) 2102, 00 грн. судового збору.

Накази видати після набрання рішенням законної сили, відповідно до статті 327 ГПК України.

Рішення суду набирає законної сили у строки передбачені ст. 241 ГПК України.

Рішення може бути оскаржене в порядку та строки передбачені ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/.

Повний текст рішення підписано 28.10.2020

Суддя С.Б. Кітаєва