РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.11.2020 м. КиївСправа № 910/12091/20

За позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "ГАММА-ЦЕНТР";

до: товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОСАТ";

про: стягнення 91.025,76 грн.

Суддя Балац С.В.

Представники: без виклику сторін.

С У Т Ь С П О Р У :

Товариство з обмеженою відповідальністю "ГАММА-ЦЕНТР" звернулося до господарського суду міста Києва із позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОСАТ" про стягнення 91.025,76 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем порушено грошове зобов`язання за укладеним між сторонами спору договором оренди нерухомого майна від 14.04.2017 № 02/274, що призвело до виникнення у відповідача перед позивачем заборгованості в сумі 91.025,76 грн., з яких: 66.285,03 грн. - основна заборгованість, 12.011,17 грн. - пеня, 5.997,56 грн. - 3 % річних та 6.732,00 грн. - інфляційні втрати.

Ухвалою господарського суду від 18.08.2020 № 910/12091/20 вказану позовну заяву залишено без руху на підставі п. 8 ч. 3 ст. 162 ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України та встановлено строк на усунення недоліків позовної заяви - 7 (сім) днів з дня вручення даної ухвали.

До господарського суду, в межах строку, надійшла заява позивача з якої вбачається, що позивачем усунуті недоліки позовної заяви, вказані в ухвалі господарського суду від 18.08.2020 № 910/12091/20.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 07.09.2020 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/12091/20 та вирішено розгляд справи здійснювати в порядку (за правилами) спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, оскільки вказана справа є справою незначної складності та визнана судом малозначною.

Ухвала про відкриття провадження у даній справі надсилалася судом відповідачеві на адресу його місцезнаходження, яка відповідає відомостям, внесеним до єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Поштовий конверт повернутий на адресу суду, відтак, в розумінні ст. 242 Господарського процесуального кодексу України відповідач про розгляд справи повідомлений належним чином.

Відповідач відзиву на позов, в порядку передбаченого ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, суду не надав, а тому відповідно до положень ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши наявні у матеріалах даної справи докази, господарський суд міста Києва,

В С Т А Н О В И В :

14.04.2017 між товариством з обмеженою відповідальністю "ГАММА-ЦЕНТР" (далі - орендодавець, позивач) та товариством з обмеженою відповідальністю "ПРОСАТ" (далі - орендар, відповідач) був укладений договір оренди нерухомого майна № 02/274 (далі - Договір), відповідно до п.1.1. якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування нерухоме майно, а саме: частину даху корпусу № 1, інв.№ 1000001, загальною площею 5 кв.м. (розміщення визначено та узгоджено сторонами відповідно до плану розташування орендованих приміщень згідно додатку № 3 до договору), що розташовано за адресою: 69035, м. Запоріжжя, пр. Маяковського, 11. Зазначене нерухоме майно знаходить на балансі позивача та належить йому на праві власноті.

Нерухоме майно передається в оренду для використання для розміщення обладнання базової станції стільникового мобільного зв`язку (п. 1.2 договору).

Згідно п. 3.1. Договору за користування орендованим майном була встановлена орендна плата, яка визначається в Додатку № 1 до Договору.

Відповідно до п. 3.2. Договору щомісячна орендна плата та інші платежі нараховуються орендодавцем до 5 робочого дня наступного за розрахунковим місяцем. Орендар здійснює оплату згідно Договору до 15 числа поточного місяця.

Також, в цьому пункті Договору зазначено, що щомісячно, 5 робочого дня наступного за розрахунком місяцем, орендодавць надсилає на адресу платника орендаря, що вказана у Договорі, рекомендованим відправленням рахунки за оренду та послуги, вказані в цьому Договорі. У випадку безпідставного неотримання орендарем поштового відправлення відповідно до «Правил надання послуг поштового зв`язку», рахунки за оренду та інші платежі надіслані цим поштовим відправленям, вважаються отриманими орендарем і такими, що підлягають оплаті.

В пункті 3.3. Договору вказано, що розмір орендної плати на кожний наступний місяць визначається шляхом коригування розміру місячної орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за попередній місяць.

Відповідно до п. 8.1. орендар у разі несвоєчасного або не в повному обсязі перерахування орендодавцеві орендної плати, зобов`язаний сплатити на користь орендодавця відповідно до чинного законодавства пеню у розмірі 05% від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу та до повного погашення заборгованості, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє на момент прострочення.

Пунктом 4.2. Договору зобов`язано орендаря своєчасно і в повному обсязі вносити орендодавцеві орендну плату та інші платежі відповідно до умов розділу 3 цього Договору.

Договір № 02/274 оренди нерухомого майна був укладений з 16.04.2017 до 28.02.2020 включно, з правом його продовження на тих же умовах і на той же строк.

За Актом приймання-передачі приміщень товариства з обмеженою відповідальністю "ГАММА-ЦЕНТР" від 14.04.2017, позивач передав, а відповідач прийняв нежитлове приміщення площею 5,0 кв.м., розміщене на частині даху будинку за адресою: 69035, м. Запоріжжя, пр. Маяковського, 11, який підписаний представниками сторін, а також скріплений печатками без будь-яких зауважень та заперечень.

Відповідно до умов Договору між позивачем та відповідачем за період з квітня 2017р. по лютий 2020р. були підписані акти здачі-прийняття робіт на загальну суму 234.085,75 грн.

Спір між сторонами судового процесу виник внаслідок порушення з боку відповідача умов Договору № 02/274 оренди нерухомого майна, відповідач здійснив оплату за Договором частково в сумі 167.800,72 грн., що призвело до звернення позивача до господарського суду із вимогами про стягнення з відповідача 66.285,03 грн.

Враховуючи, що у правовідносинах сторін даного спору має місце допущене з боку відповідача порушення грошового зобов`язання за Договором в частині своєчасної оплати рахунків за оренду нерухомого майна та оплати компенсації послуг з електропостачання, позивачем заявлені вимоги про застосування до відповідача господарських санкцій у вигляді 12.011,17 грн. - пеня, 5.997,56 грн. - 3 % річних та 6.732,00 грн. - інфляційні втрати.

З метою досудового врегулювання спору позивач повідомляє суд про те, що він неодноразово звертався з вимогами (претензіями) № 1 за вих. № 01/176 від 25.07.2019 на суму 15.410,33 грн. та № 2 за вих. № 01/275 від 24.10.2019 на суму 36.811,82 грн. до відповідача щодо сплати боргу який виник за Договором оренди нерухомого майна № 02/274 в добровільному порядку, але вимоги (претензії) були залишені без відповіді та не були задоволені.

18.12.2019 позивач направив на адресу відповідача лист за вих. № 01/339 щодо припинення дії Договору, в якому зазначив про те, що не надає згоду на продовження терміну дії Договору , а отже, Договір не буде продовжено на новій строк та з 01.03.2020 дія Договору вважається припиненою відповідно до п. 9.5. Договору.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Згідно зі статтями 11, 509 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (зобов`язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору (ст. 526 Цивільного Кодексу України), а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускаються (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Укладений між сторонами Договір за своєю правовою природою є договором найму (оренди).

Відповідно до ч. 1 ст. 283 ГК України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. Аналогічна норма закріплена й у частині 1 статті 759 ЦК України, відповідно до якої за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно ст. 765 Цивільного кодексу України наймодавець зобов`язаний передати наймачеві майно у користування негайно або у строк, встановлений договором найму.

Статтею 762 Цивільного кодексу України та статтею 286 Господарського кодексу України визначено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму; плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 3 ст. 18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" встановлено обов`язок орендаря вносити орендну плату своєчасно та в повному обсязі.

Судом встановлено, що у п. 3.2. Договору щомісячна орендна плата та інші платежі нараховуються орендодавцем до 5 робочого дня наступного за розрахунковим місяцем. Орендар здійснює оплату згідно Договору до 15 числа поточного місяця.

Пунктами 4.2. та 3.2. Договору орендар зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі здійснювати на рахунок орендодавця орендну плату та інші платежі, відповідно до умов розділу 3 цього Договору, до 15-го числа поточного місяця.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 статті 230 Господарського кодексу України встановлено, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Поряд з цим, ст. 549 Цивільного кодексу України унормовано, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, а пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних в порядку ст. 625 Цивільного кодексу України є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Стаття 611 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, якими зокрема є сплата неустойки.

Згідно з ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

У відповідності до частини 2 статті 551 Цивільного кодексу України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі. Сторони можуть домовитися про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків, передбачених законом.

Оскільки відповідач не виконав своє грошове зобов`язання у строк, встановлений Договором, заявлені позивачем позовні вимоги про стягнення з відповідача пені в розмірі 12.011,17 грн., 3 % річних в сумі 5.997,56 грн. та 6.732,00 грн. - інфляційних втрат, здійснивши перевірку заявленої до стягнення з відповідача суми пені, 3% річних та інфляційних втрат, які є обґрунтованим, арифметично вірним та таким, що не суперечить нормам чинного законодавства, у зв`язку з чим вимоги в цій частині підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідач під час розгляду справи не надав суду жодних доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги та свідчили про відсутність у нього обов`язку сплатити заявлену до стягнення заборгованість.

Оскільки факт заборгованості відповідача перед позивачем належним чином доведений, документально підтверджений, а матеріали справи не містять доказів повної сплати відповідачем орендних платежів у строки, встановлені договором, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості у вищевказаній сумі є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно з ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно з ст. 74 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи те, що спір виник в результаті неправильних дій відповідача, суд керуючись ч. 9 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладає витрати по сплаті судового збору на відповідача.

Керуючись ст.ст. 74, 76, 77, 78, 79, 86, 123, 129, 231, 233, 236, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОСАТ" (03115, м.Київ, Святошинський район, ПРОСПЕКТ ПЕРЕМОГИ, будинок 89-А, ідентифікаційний код: 33689783) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ГАММА-ЦЕНТР" (69035, Запорізька обл., місто Запоріжжя, Вознесенівський район, ПРОСПЕКТ МАЯКОВСЬКОГО, будинок 11, ідентифікаційний код: 32963487) основну заборгованість в сумі 66.285 (шістдесят шість тисяч двісті вісімдесят п`ять) грн. 03 коп., пеню в сумі 12.011 (дванадцять тисяч одинадцять) грн. 17 коп., 3 % річних в сумі 5.997 (п`ять тисяч дев`ятсот дев`яносто сім) грн. 56 коп., інфляційні втрати в сумі 6.732 (шість тисяч сімсот тридцять дві) грн. 00 коп., витрати по сплаті судового збору в сумі 2.102 (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст.ст. 254, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя С.В. Балац