УХВАЛА

30.10.2020Справа № 910/16800/20
Суддя Господарського суду міста Києва Трофименко Т.Ю., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі

за позовом ОСОБА_1

до: 1. ОСОБА_2 ,

2. ОСОБА_3

про розірвання договору купівлі-продажу, визнання недійсними актів та договору дарування, скасування державної реєстрації, визнання права власності,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , у якій викладено такі вимоги:

1) розірвати договір купівлі-продажу частини частки статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКО-БУД-ТРЕЙД» від 02 серпня 2019 року (зі змінами), укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Жуковою Ю.В., зареєстрований в реєстрі за № 1608;

2) визнати недійсним акт прийому-передачі частини частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКО-БУД-ТРЕЙД» (01042, м. Київ, вул. Чигоріна, 18, офіс 325, ідентифікаційний код 39532133) від 02.08.2019 до договору купівлі-продажу частини частки статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКО-БУД-ТРЕЙД» від 02 серпня 2019 року (зі змінами), укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Жуковою Ю.В., зареєстрований в реєстрі за № 1608;

3) визнати недійсним договір дарування частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКО-БУД-ТРЕЙД» від 22.10.2020, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ;

4) визнати недійсним акт приймання-передачі частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКО-БУД-ТРЕЙД» від 22.10.2020 до договору дарування частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКО-БУД-ТРЕЙД» від 22.10.2020, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ;

5) скасувати реєстраційну дію № 2056184 від 05.08.2019, вчинену у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань приватним нотаріусом Жуковою Ю.В.;

6) скасувати реєстраційну дію № 020056184 від 22.10.2020, вчинену у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань приватним нотаріусом Розсохою Є.Є.;

7) визнати за ОСОБА_1 право власності на частку в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКО-БУД-ТРЕЙД» у розмірі 3 150 000,00 грн., що становить 45 % статутного капіталу цього товариства, відчужену ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 по удаваному договору дарування, яким було приховано відносини купівлі-продажу.

Одночасно з указаним позовом заявник подав заяву про забезпечення позову, у якій просить суд вжити заходи забезпечення позову, а саме:

1) накласти арешт на частку у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКО-БУД-ТРЕЙД» (01042, м. Київ, вул. Чигоріна, 18, офіс 325, ідентифікаційний код 39532133) у розмірі 3 150 000,00 грн. (три мільйони сто п`ятдесят тисяч гривень 00 коп.), що становить 45% статутного капіталу, яка належить ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 );

2) заборонити всім суб`єктам державної реєстрації та державним реєстраторам юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, які уповноважені відповідно до законодавства України здійснювати реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, в тому числі нотаріусам, державним реєстраторам, іншим акредитованим суб`єктам посадовим особам, які уповноважені здійснювати реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вчинення буд-яких реєстраційних дій щодо частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКО-БУД- ТРЕЙД» (01042, м. Київ, вул. Чигоріна, 18, офіс 325, ідентифікаційний код 39532133) у розмірі 3 150 000, 00 грн. (три мільйони сто п`ятдесят тисяч гривень 00 коп.), що становить 45% статутного капіталу, яка належить ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

В обґрунтування згаданої заяви заявник зазначає, що є дійсні підстави вважати, що частка у розмірі 45% статутного капіталу ТОВ «ЕКО-БУД-ТРЕЙД» може бути відчужена в подальшому третім особам, та у позивача, у зв`язку із декількома подальшими відчуженнями, виникнуть об`єктивні труднощі її повернення. При цьому, заявник посилається на те, що відповідач 1: отримав частку у статутному капіталі ТОВ «ЕКО-БУД-ТРЕЙД» за відповідним актом прийому-передачі, не оплатив її ціну продавцю у встановлений строк (за умовами Договору купівлі-продажу оплата мала бути здійсненна в день підписання договору); у зв`язку із небажанням здійснювати оплати за Договором купівлі-продажу, вирішив подарувати третій особі; з метою приховання дійсних правовідносин уклав з ОСОБА_3 саме договір дарування, оскільки в такому разі статутному не передбачено обов`язок повідомляти іншого учасника про відчуження частки.

За доводами заявника, невжиття заявлених заходів забезпечення позову може призвести до проведення незаконних реєстраційних дій, пов`язаних зі зміною відомостей в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про склад учасників та органи управління ТОВ «ЕКО-БУД- ТРЕЙД», і як наслідок утруднити чи навіть зробити неможливим у подальшому виконання рішення суду, оскільки у разі відхилення судом заяви про забезпечення позову та за наявності рішення суду по суті на користь позивача, обраний позивачем спосіб захисту стане неефективним, оскільки незаконні дії відповідача, призведуть до необхідності застосовувати вже інші способи захисту незаконно порушених прав позивача.

Розглянувши вказану заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 статті 137 ГПК України визначено, що позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 7) передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

У рішенні Конституційного Суду України від 16.06.2011 N 5-рп/2011 у справі N 1-6/2011 зазначено, що судочинство охоплює, зокрема, інститут забезпечення позову, який сприяє виконанню рішень суду і гарантує можливість реалізації кожним конституційного права на судовий захист, встановленого статтею 55 Конституції України.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача (боржника) або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача або особи, яка звернулась з відповідними вимогами у справі про банкрутство.

Суд зазначає, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співрозмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Оскільки у цьому випадку ОСОБА_1 звернувся до суду з немайновими позовними вимогами, судове рішення у разі задоволення яких не вимагатиме примусового виконання, то в даному випадку має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

При цьому в таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Аналогічні правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 16.08.2018 у справі №910/1040/18.

Як встановлено судом, позовні вимоги ОСОБА_1 спрямовані на повернення у власність частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКО-БУД-ТРЕЙД», у зв`язку з чим вчинення будь-яких правочинів щодо відчуження спірної частки статутного капіталу знівелює значення судового рішення у випадку задоволення позову ОСОБА_1 та викличе необхідність подальшого звернення його до суду з метою повернення належного йому майна.

Отже, з метою уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, суд вважає обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову в частині накладення арешту на частку у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКО-БУД-ТРЕЙД» у розмірі 3 150 000,00 грн, що становить 45% статутного капіталу, яка належить ОСОБА_3 .

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що зазначений захід забезпечення позову є адекватним та співмірним із заявленими позовними вимогами, а невжиття такого заходу забезпечення позову призведе до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав позивача, оскільки він не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження без нових звернень до суду, що потягне за собою додаткові витрати.

Стосовно заходу забезпечення, викладеного у пункті 2 заяви, щодо заборони здійснення реєстраційних дій щодо згаданої частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКО-БУД-ТРЕЙД», суд зазначає, що сам по собі арешт позбавляє права на відчуження, розпорядження майном, а отже як наслідок, і вчинення відповідних реєстраційних дій.

Оскільки накладення арешту на майно виключає можливість вчинення з ним будь-яких реєстраційних дій, суд доходить висновку, що такий захід забезпечення як заборона всім суб`єктам державної реєстрації та державним реєстраторам вчиняти реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вчинення щодо частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКО-БУД- ТРЕЙД» не є необхідним та доцільним.

Отже, з урахуванням наведеного, задоволенню не підлягає вимога про забезпечення позову шляхом заборони всім суб`єктам державної реєстрації та державним реєстраторам юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, які уповноважені відповідно до законодавства України здійснювати реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, в тому числі нотаріусам, державним реєстраторам, іншим акредитованим суб`єктам посадовим особам, які уповноважені здійснювати реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вчинення буд-яких реєстраційних дій щодо частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКО-БУД- ТРЕЙД» (01042, м. Київ, вул. Чигоріна, 18, офіс 325, ідентифікаційний код 39532133) у розмірі 3 150 000, 00 грн. (три мільйони сто п`ятдесят тисяч гривень 00 коп.), що становить 45% статутного капіталу, яка належить ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

Згідно із ч. 6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає, зокрема, вид забезпечення позову і підстави його обрання.

За наведених підстав суд вважає, що заява ОСОБА_1 про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню.

Керуючись статтями 136-137, 140, 233-235 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі № 910/16800/20 задовольнити частково.

2. Вжити заходи забезпечення позову, а саме: накласти арешт на частку у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКО-БУД-ТРЕЙД» (01042, м. Київ, вул. Чигоріна, 18, офіс 325, ідентифікаційний код 39532133) у розмірі 3 150 000,00 грн, що становить 45% статутного капіталу, яка належить ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

3. В іншій частині в задоволенні заяви відмовити.

Ухвала про забезпечення позову набирає законної сили з 30.10.2020 та підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження відповідно до ч. 1 ст. 144 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала може бути пред`явлення до виконання в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження» протягом 3 (трьох) років з наступного дня після набрання ухвалою законної сили.

Стягувачем за даною ухвалою є - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ).

Боржником за даною ухвалою є - ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ).

Ухвала може бути оскаржена в порядку і строки, визначені статтями 253-259 Господарського процесуального кодексу України, шляхом подання апеляційної скарги до Північного апеляційного господарського суду або через господарський суд міста Києва.

Суддя Трофименко Тамара Юріївна