ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

27 жовтня 2020 року, м. Херсон, справа № 923/1074/20

Господарський суд Херсонської області у складі судді Соловйова К.В., розглянувши заяву за вх. № 2252/20 від 26.10.2020 Акціонерного товариства "ТАСКОМБАНК" про забезпечення позову у справі

за позовом: Акціонерного товариства "ТАСКОМБАНК", м. Київ,

до відповідача-1: Приватного підприємства "ШАТАНЕЛЬ", м. Гола Пристань Херсонської області,

до відповідача-2: ОСОБА_1 , м. Херсон,

про стягнення 436247,47грн

у с т а н о в и в:

Обставини справи

26.10.2020 до суду надійшла позовна заява Акціонерного товариства "ТАСКОМБАНК" з спрямованими до Приватного підприємства "ШАТАНЕЛЬ" (відповідач-1) та ОСОБА_1 (відповідач-2) вимогами про солідарне стягнення заборгованості за договором від 17.04.2019 № ID6272400 про приєднання до Правил обслуговування корпоративних клієнтів у розмірі 436247,47грн, з яких 361110грн. заборгованість по тілу кредиту, 0,17грн. заборгованість по відсоткам, 68684,20грн. заборгованість з комісії, 4331,73грн. пеня, 2121,37грн. штраф, за несвоєчасне виконання зобов`язань, відповідно, як з позичальника та поручителя за кредитом.

Ухвалою суду від 27.10.2020 за цим позовом порушено провадження у даній справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання у справі призначене на 26.11.2020 о 10:30.

Разом з позовною заявою до суду подана заява про забезпечення позову (за вх.№2252/20 від 26.10.2020), шляхом накладення арешту, в межах позовних вимог, на житловий будинок ( АДРЕСА_1 ; 13, загальною площею 134,4 кв. м, житлова площа 45.3 кв. м., РНОНМ 103), а також на об`єкт нерухомого майна, будівлю складу Е (Херсонська обл., Великоолександрівський р-н, смт. Біла Криниця, вул. Таврійська, буд. 2Б, загальна площа 260,5 кв. м., РНОНМ 209), що належить відповідачу-2 (поручитель за договором від 17.04.2019 № ID6272400 про приєднання до Правил обслуговування корпоративних клієнтів).

Обґрунтування заяви про забезпечення позову

В обґрунтування вимог за заявою про забезпечення позову стверджується про:

1) суттєвий розмір заборгованості відповідача-1 перед позивачем та постійне збільшення її розміру;

2) умисне ухилення відповідачів, як з позичальника та поручителя за кредитом, протягом тривалого часу від виконання зобов`язань перед позивачем, зокрема, шляхом неотримання відповідачами повідомлень-вимог позивача про виконання відповідачами своїх зобов`язань перед позивачем;

3) підтвердження обставинами виникнення заборгованості неплатоспроможності відповідача-1;

4) відсутність у його власності нерухомого майна;

5) можливість відповідача-2 під час розгляду судом справи вдатися до вчинення дій щодо відчуження власного майна.

Вказані обставини у їхній сукупності, на переконання позивача, вказують на необхідність забезпечення позову, саме, у обраний позивачем спосіб, оскільки в іншому випадку (якщо позов не буде забезпечено у такий спосіб), виконання рішення суду, у разі задоволення позову, може бути суттєво утруднено або, взагалі, буде неможливим.

Норми, що підлягають застосуванню

Відповідно до ст.136 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.137 цього Кодексу заходів забезпечення позову; забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.137 ГПК України позов забезпечується, зокрема шляхом накладення арешту на майно, що належать відповідачу.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.139 ГПК України заява про забезпечення позову повинна містити у собі обґрунтування необхідності забезпечення позову у обраний заявником спосіб.

Відповідно до ч.4 ст.139 ГПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно п.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №16 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" роз`яснено, що:

- особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із цією заявою, для чого обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову;

- заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом за наслідками здійснення судом оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням, зокрема: 1) розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; 2) забезпечення збалансованості інтересів сторін; 3)наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; 4) імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; 5) запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Згідно з п.3 вказаної постанови Пленуму Вищого господарського суду України №16 від 26.12.2011 роз`яснено, що заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як гарантія реального виконання рішення суду, й тому, необхідною умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Висновки суду

З урахуванням загальних принципів та вимог господарського судочинства, передбачених, зокрема, ч.3 ст.13 ГПК України та ст.74 ГПК України, "кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень" та вимог ст.139 ГПК України до змісту заяви про забезпечення позову обов`язковим є належне обґрунтування заяви про забезпечення позову, зокрема 1)доводами про те, які саме фактичні обставини та яким, саме, чином суттєво перешкоджатимуть чи будуть унеможливлювати, при прийнятті судом рішення про задоволення позову, ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких позивач звернувся до суду, у разі невжиття заходів забезпечення позову, та 2)доказами, на підтвердження вказаних обставин, 3)доводами та доказами на підтвердження співмірності заходів забезпечення позову з заявленими позовними вимогами.

1. Всупереч приписів п.3 ч.1 ст.139 ГПК України заява про забезпечення позову та додані до неї матеріали не містять обґрунтування належними доводами та доказами необхідності забезпечення позову про стягнення грошового боргу, саме, шляхом накладення арешту на нерухоме майно відповідача-2, а не на його грошові кошти.

2. Всупереч приписів ч.4 ст.139 ГПК України, за якими "заходи забезпечення позову... мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами" заява про забезпечення позову та додані до неї матеріали не містять належних доводів та доказів необхідності забезпечення позову з ціною 436247,47грн шляхом накладення арешту, саме, на два об`єкти нерухомого майна відповідача-2.

3. Всупереч приписів п.3 ч.1 ст.139 ГПК України заява про забезпечення позову та додані до неї матеріали не містять доказів тривалого у часі ухилення відповідача-2 від виконання зобов`язань перед позивачем: до заяви про забезпечення позову додано лише одну датовану 01.09.2020 письмову вимогу позивача до відповідача-2 щодо виконання ним зобов`язань перед позивачем, з доказами її надсилання 03.09.2020 поштою.

4. Всупереч приписів п.3 ч.1 ст.139 ГПК України заява про забезпечення позову та додані до неї матеріали не містять належних доказів умисного ухилення відповідача-2 від виконання зобов`язань перед позивачем, згідно з зазначеною датованою 01.09.2020 письмовою вимогою позивача до відповідача-2, оскільки позивачем не додано достовірні докази надсилання цієї вимоги за належною адресою відповідача-2, а саме: 73034, м.Херсон, вул. 200 років Херсона, буд.38, к.7, кв.17.

Так, у наданому позивачем описі вкладення до цінного листа зазначена, саме, така адреса, проте, поштовій накладній про прийняття до пересилання цього листа адресою відповідача-2 зазначено: 73034, пр. 200-річчя Херсону, 1, 7. Тобто, у цих описі та накладній наявні суттєві відмінності при зазначенні будинку, корпусу та квартири відповідача-2. За відсутності поштового конверту, у якому відповідачеві-2 було надіслано даного листа з вимогою позивача, суд позбавлений можливості однозначно та достовірно встановити поштову адресу, за якою позивач направив даного листа відповідачу-2.

5. Всупереч приписів п.3 ч.1 ст.139 ГПК України заява про забезпечення позову та додані до неї матеріали не містять належних доказів наявності у відповідача-2 намірів вдатися, найближчим часом, до вчинення дій щодо відчуження власного майна.

6. Всупереч приписів п.3 ч.1 ст.139 ГПК України заява про забезпечення позову та додані до неї матеріали не містять належних доказів неплатоспроможності відповідача-1.

Таким чином, заява про забезпечення позову та додані до неї матеріали не містять достатнього обґрунтування, доводами та поданими на їхнє підтвердження доказами, утруднення та/або неможливості виконання у майбутньому рішення суду, у разі задоволення позовних вимог, у випадку невжиття судом заходів забезпечення позову у запропонований позивачем спосіб.

За вказаних обставин та підстав заява позивача про вжиття заходів до забезпечення позову задоволенню не підлягає. Відповідно, у задоволенні заяви позивача про вжиття заходів до забезпечення позову має бути відмовлено. Судовий збір, що сплачено при поданні заяви про забезпечення позову відноситься на заявника.

Керуючись ст.ст.136, 137, 139, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

п о с т а н о в и в:

1. Відмовити в задоволенні заяви Акціонерного товариства "ТАСКОМБАНК" про забезпечення позову (вх.№ 2252/20 від 26.10.2020).

2. Копію ухвали надіслати Акціонерному товариству "ТАСКОМБАНК".

Ухвала набирає законної сили у відповідності до ч.2 ст.235 Господарського процесуального кодексу України з моменту її підписання.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга відповідно до п.4 ч.1 ст.255 та ч.1 ст.256, ст.257 Господарського процесуального кодексу України протягом десяти днів з дня її підписання.

Дата підписання ухвали 27.10.2020.

Суддя К.В. Соловйов