РІШЕННЯ

Іменем України

21 жовтня 2020 року м. Чернігівсправа № 927/550/20

Господарський суд Чернігівської області у складі: головуючого судді Федоренко Ю.В., секретаря судового засідання Сиворакша Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за позовом:

Заступника керівника Чернігівської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Відділу освіти, сім`ї, молоді та спорту Чернігівської районної державної адміністрації; Північного офісу Державної аудиторської служби

До відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «АС»

Предмет спору: про визнання додаткових угод недійсними та стягнення коштів.

Представники сторін:

від позивачів: 1. Не прибув. 2. Кожемяка Ю.М.

Від відповідача: Костенко В.В., адвокат.

В розгляді справи приймав участь прокурор Чернігівської обласної прокуратури Єреп В.В.

У судовому засіданні, відповідно до ч. 6 ст. 233 Господарського процесуального кодексу України, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ВСТАНОВИВ:

Заступником керівника Чернігівської місцевої прокуратури до суду подано позов в якому просить суд:

- Визнати недійсною додаткову угоду № 3 від 11.12.2018 до договору на постачання природного газу від 07.11.2018 № 621(18)Б-1 укладену між відділом освіти, сім`ї, молоді та спорту Чернігівської районної державної адміністрації () та Товариством з обмеженою відповідальністю "АС" ();

- Визнати недійсною додаткову угоду № 4 від 12.12.2018 до договору на постачання природного газу від 07.11.2018 № 621(18)Б-1 укладену між відділом освіти, сім`ї, молоді та спорту Чернігівської районної державної адміністрації () та Товариством з обмеженою відповідальністю "АС" ();

- Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "АС" (код 31915956) на користь відділу освіти, сім`ї, молоді та спорту Чернігівської районної державної адміністрації (код 02147569) кошти в сумі 163554,82 грн.

За частиною 1 ст. 27 ГПК України позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Разом із тим, частиною 1 ст. 29 ГПК України право вибору між господарськими судами, яким відповідно до цієї статті підсудна справа, належить позивачу, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу.

Згідно з ч.5 ст.29 ГПК України позови у спорах, що виникають з договорів, в яких визначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів.

Місце виконання зобов`язання встановлюється у договорі (ст.532 Цивільного кодексу України).

Як вбачається з укладеного між ТОВ «АС» (Постачальник) та Відділом освіти, сім`ї, молоді та спорту Чернігівської районної державної адміністрації (Споживач) договору №621(18) Б-1 на постачання природного газу від 07.11.2018 постачання природного газу здійснюється для забезпечення потреб Споживача, який знаходиться на території Чернігівської області.

За таких обставин у прокурора було наявне право обирати суд, який має розглянути спір, або за місцезнаходженням відповідача, або за місцем виконання договору.

Отже, справа підсудна Господарському суду Чернігівської області.

Дії суду щодо розгляду справи.

Ухвалою від 30.06.2020 позовна заява прийнята до розгляду за правилами загального позовного провадження та відкрито провадження у справі № 927/550/20, підготовче засідання призначено на 19.08.2020 11:00.

13.08.2020 до суду надійшло клопотання відповідача від 10.08.2020 №1252/02 в якому просить суд забезпечити проведення судового засідання, що призначене на 19.08.2020 о 11:00 по справі № 927/550/20 у режимі відеоконференції; доручити зокрема Черкаському окружному адміністративному суду (18002, м. Черкаси, бульвар Шевченка, 117) забезпечення проведення відеоконференції. Вказане клопотання задоволено ухвалою суду від 17.08.2020.

В підготовчому засіданні 19.08.2020 суд ухвалив: продовжити строк підготовчого засідання на 30 днів; оголосити перерву в підготовчому засіданні; зобов`язав сторін надати суду належним чином звірені копії: положення про Північний офіс Державної аудиторської служби; положення про Відділ освіти, сім`ї, молоді та спорту Чернігівської районної державної адміністрації; повний витяг з акту ревізії від 03.08.2020, який стосується предмета спору; та витяг з плану проведення заходів державного фінансового контролю північного офісу Державної аудиторської служби на перший квартал 2020 року, який стосується перевірки щодо відділу освіти, сім`ї, молоді та спорту Чернігівської районної державної адміністрації; викликав у наступне судове засідання уповноваженого представника позивача 1.

Ухвалою від 18.09.2020 задоволено клопотання відповідача та постановлено судове засідання призначене на 23.09.2020 провести в режимі відеоконференції.

23.09.2020 від Чернігівської обласної прокуратури надійшло клопотання №24-9вих20 від 22.09.2020 про долучення документів до матеріалів справи, яке задоволено судом.

В підготовчому засіданні 23.08.2020 суд виніс протокольну ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 30.09.2020 на 11:30.

24.09.2020 від прокуратури надійшло клопотання №66-9303вих-20 від 21.09.2020 про приєднання документів до матеріалів справи та просив визнати поважною причину неподання доказів у встановлений строк та відновити строк на їх подання. Вказане клопотання задоволено протокольною ухвалою суду від 30.09.2020.

28.09.2020 від відповідача надійшло клопотання, в якому просив суд забезпечити проведення судового засідання, що призначене на 30.09.2020 о 11:30 по справі № 927/550/20 у режимі відеоконференції, проведення якої просить доручити судам, які знаходяться у м. Черкаси, перелік яких наведено у прохальній частині клопотання.

Ухвалою від 28.09.2020 відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про участь у судовому засіданні 30 вересня 2020 року о 11:30 в режимі відеоконференції в зв`язку з відсутність технічної можливості.

В судове засідання 30.09.2020 з`явилися представники позивача-2, відповідача та прокурор відділу прокуратури Чернігівської області.

В судовому засіданні 30.08.2020 суд оголосив перерву до 21.10.2020 на 12:00.

Ухвалою від 23.09.2020 суд повідомив позивача-1 про оголошення перерви на 21.10.2020 12:00.

30.09.2020 до суду надійшло клопотання відповідача від 30.09.2020, в якому просив суд забезпечити проведення судового засідання, що призначене на 21.10.2020 о 12:00 по справі № 927/550/20 у режимі відеоконференції.

Ухвалою від 01.10.2020 суд клопотання відповідача задовольнив, постановив судове засідання, призначене на 21.10.2020 о 12:00, провести в режимі відеоконференції.

В судовому засіданні судом проголошено вступну та резолютивну частину рішення у відповідності до ст.240 ГПК України.

Позиції учасників справи.

Обгрунтовуючи позов прокурор посилається на те, що коливання ціни на ринку кожного разу при укладенні додаткових угод №3 та №4 до договору №621(18)Б-1 на 9,99% та 9,99% сторонами договору не обгрунтовано та документально не підтверджено, а надані експертні висновки торгово-промислової палати не свідчать про коливання ціни в бік збільшення. Вказане на думку прокурора свідчить про порушення ст.36 Закону України «Про публічні закупівлі», що є підставою для визнання додаткових угод № 3 та №4 до договору недійсними на підставі ст.203, 215 ЦК України. Прокурор вказує, що обсяг спожитого газу за листопад-грудень 2018, поставленого відповідно до оспорюваних угод, склав 67,88 тис куб м, первісна ціна якого за договором складала 11599,99 за 1000 куб м з урахуванням ПДВ та тарифів на транспортування газу. Позивач 1 повинен був сплатити за відповідний обсяг спожитого газу 787407,32 грн, а фактично сплатив 950962,14 грн. Сума надмірно сплачених коштів складає 163554,82 грн, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача і відповідно до положень глави 83 ЦК України.

Прокурор також зазначає, що листами повідомляв позивача 2 про порушення чинного законодавства при проведенні зазначеної закупівлі, однак позивач 2 відповів про відсутність підстав для проведення ревізії в плановому та позаплановому порядку та моніторингу закупівлі. За фактом службової бездіяльності посадових осіб позивача 1 Чернігівською місцевою прокуратурою 19.06.2020 розпочато кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КК України. Наведене на думку прокурора утворює собою передбачені Конституцією України та Законом України «Про прокуратуру» винятковий випадок, за якого порушення інтересів держави супроводжується неналежним виконанням уповноваженим органом функцій з їх захисту, та є підставою для застосування представницьких повноважень прокурором в інтересах держави в особі уповноважених органів - позивачів по справі.

08.07.2020 від відповідача надійшло клопотання №1066/02 від 06.07.2020 про залишення без розгляду позовної заяви заступника керівника Чернігівської місцевої прокуратури, в якому зазначив, що у даному випадку немає передбачених законом виключних підстав для представництва прокурором інтересів держави, а тому немає підстав для прийняття судом рішення у такому спорі по суті, оскільки за змістом ст.23 ЗУ «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво інтересів держави в суді виключно після підтвердження судом правових підстав для представництва.

21.07.2020 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву №1126/01 від 15.07.2020, в якому проти позову заперечував та зазначив, що договір постачання природного газу від 07 листопаду 2018 №621(18)Б-1 з терміном дії до 31 грудня 2018 року між TOB «АС» та Відділом освіти, сім`ї, молоді та спорту Чернігівської районної державної адміністрації був укладений з повним дотриманням Закону України «Про публічні закупівлі» за результатами реальної конкуренції в торгах та за ціною, що була економічно обґрунтованою, а зміст додаткових угод до Договору відповідав положенням законодавства та фактичним обставинам коливання ціни товару на ринку в сторону її зростання, що станом на листопад-грудень 2018 року в Україні відбулося коливання цін у бік збільшення на природний газ, то зміна ціни відбулася у межах 10%, передбачених Законом України «Про публічні закупівлі» та Договором на постачання природного газу. Внесення змін до договору не призвело до збільшення ціни договору, тобто Відділ освіти, сім`ї, молоді та спорту Чернігівської райдержадміністрації, як розпорядник бюджетних коштів не перевищено суми коштів на закупівлю товарів та не порушено інтересів держави, а укладаючи додаткові угоди до договору сторони керувалися виключно об`єктивними обставинами, що впливають на зміну ціни за одиницю товару, та вимогами Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, спеціальним законом, що регулює даний вид відносин - Законом України «Про публічні закупівлі», а також положеннями договору. Відповідач вказує, що враховуючи той факт, що TOB «АС» при укладенні спірних додаткових угод діяв в рамках чинного законодавства, а саме запропонував здійснити зміну ціни у вигляді ініціативних листів, надав підтвердження коливання ціни у вигляді експертних висновків, та здійснив заключення додаткових угод (узгоджених та підписаних Споживачем), що змінюють ціну за одиницю товару в межах 10%, як то передбачено приписами ст. 36 Закону України «Про публічні закупівлі» факт заподіяння шкоди, а тим паче наявності вини в діях TOB «АС» прокурором не доведено, що позивачем не надано доказів щодо наявності в діях TOB «АС» факту протиправної поведінки, щодо виконання взятих на себе господарських зобов`язань, наявності в діях Товариства, як контрагента вини, не доведена наявність шкідливого результату такої поведінки (у вигляді збитків) та причинний зв`язок між протиправною поведінкою та збитками, що визнаючи недійсними спірні додаткові угоди та вказуючи на безпідставність перерахування 163554,82грн, прокуратурою не було належним чином досліджено чи можливо при визнанні їх недійсними стягувати спірні кошти на підставі ст. 1212 ЦК України, яка застосовується у випадку відсутності спеціальної норми, якою у цьому випадку є ст. 216 ЦК України. Відповідач зазначає, що заступник керівника Чернігівської місцевої прокуратури помилково визначив Відділ освіти, сім`ї, молоді та спорту Чернігівської райдержадміністрації, як орган, що уповноваженим державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах, шо позивачами в даному спорі мас виступати Чернігівська районна державна адміністрація та Управління освіти і науки Чернігівської обласної державної адміністрації, як органи, що здійснюють фінансування та управління майном Відділу освіти; Держфінінспекція, як органи державного фінансового контролю; Міністерство економічного розвитку і торгівлі України, як орган, уповноваженим державою здійснювати відповідні функції щодо реалізації державної політики у сфері державних закупівель.

04.08.2020 від відповідача надійшло заперечення на відповідь на відзив №1215/02 від 31.07.2020, в якому вказав, що позовну заяву від імені Прокуратури підписано особою, яка не мала на це відповідних повноважень, що прокуратурою не наведено обґрунтування в чому полягає порушення інтересів держави та необхідність їх захисту, адже як вже зазначалося вище станом на листопад-грудень 2018 року по Україні відбулося коливання цін у бік збільшення на природний газ, то зміна ціни відбулася у межах 10%, передбачених Законом України «Про публічні закупівлі» та було обґрунтовано висновками торгово промислової палати; що внесення змін до договору не призвело до збільшення ціни договору, тобто Відділ освіти, сім`ї, молоді та спорту Чернігівської райдержадміністрації, як розпорядник бюджетних коштів не перевищено суми коштів на закупівлю товарів та не порушено інтересів держави, а укладаючи додаткові угоди до договору сторони керувалися виключно об`єктивними обставинами, що впливають на зміну ціни за одиницю товару, та вимогами Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, спеціальним законом, що регулює данин вид відносин - Законом України «Про публічні закупівлі», а також положеннями договору, що прокуратурою не вірно визначений орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, а відповідно невірно визначено суть (наявність її і в чому виявлялась) бездіяльності компетентного органу, що належним позивачем в даній категорії справ є Чернігівська районна державна адміністрація та Управління освіти і науки Чернігівської обласної державної адміністрації, як органи, що здійснюють фінансування та управління майном Відділу освіти, Міністерство економічного розвитку і торгівлі України, як орган, уповноваженим державою здійснювати відповідні функції щодо реалізації державної політики у сфері державних закупівель.

В уточненому клопотанні про залишення без розгляду позовної заяви №1253/02 від 10.08.2020 відповідач вказав, що прокурором у зверненні з позовом до суду не зазначено причин неможливості здійснення позивачами, які є самостійними юридичними особами з відповідною процесуальною дієздатністю, захисту своїх прав та охоронюваних законом інтересів у судовому порядку, що у даному випадку немає передбачених законом виключних підстав для представництва прокурором інтересів держави, а тому й немає підстав для прийняття судом рішення у такому спорі по суті, оскільки за змістом статті 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво інтересів держави в суді виключно після підтвердження судом правових підстав для представництва, що в діях прокуратури вбачається пряме порушення матеріальної норми у вигляді ч.4 ст.23 Закону України "Про прокуратуру", що позовну заяву від імені Прокуратури підписано особою, яка не мала на це відповідних повноважень.

29.07.2020 від позивача 2 надійшла відповідь на відзив, в якій зазначено, що залучення Північного офісу Держаудитслужби як позивача у справах, підставою для подачі позову у яких є результати перевірок, досліджень тощо, проведених органами прокуратури в межах наданих повноважень Законом України «Про прокуратуру» є не можливим, позаяк підставою для звернення до суду в цьому випадку не є результати державного фінансового контролю, що позовна заява та повідомлення щодо направлення до суду позовної заяви на адресу Північного офісу Держаудитслужби не надходили, що відповідно до п. 5.4.2 Плану проведення заходів державного фінансового контролю Північного офісу Держаудитслужби на І півріччя 2020 року з 09.06.2020 Управлінням Північного офісу Держаудитслужби в Чернігівській області проводиться ревізія фінансово-господарської діяльності Відділу освіти, сім`ї, молоді та спорту Чернігівської районної державної адміністрації за період з 01.07.2017 по 31.05.2020.

У доповненні до відповіді на відзив позивач 2 посилається на те, що відповідно до плану проведення заходів державного фінансового контролю на І півріччя 2020 проведено ревізію фінансово-господарської діяльності позивача 1 за період з 01.07.2017 по 31.05.2020. Акт від 03.08.2020 №03-30/04 підписано без заперечень. В ході ревізії встановлено, що позивачем 1 через неналежне обгрунтування постачальником (ТОВ «АС») коливання ціни природного газу на ринку в біз збільшення на 11,21% (у періоз з 07.11.2018 по 08.11.2018) та на 9,99% (у період з 07.11.2018 по 12.11.2018) укладено додаткові угоди №3 від 11.12.2018 та №4 від 12.12.2018 до Договору, чим порушено п.2 ч.4 ст.36 Закону України «Про публічні закупівлі» (в редакції від 27.01.2018) та призвело до оплати природного газу за завищеними цінами на загальну суму 163554,82 грн.

У відзиві на позов №01-15/603 від 30.07.2020 позивач 1 проти позову заперечував та зазначив, що сторони при вчиненні дій, пов`язаних із укладанням Договору та наступним укладанням додаткових угод про зміну ціни діяли в межах Закону, чим не зумовили ініціювання процедур оскаржень іншими зацікавленими суб`єктами господарювання та уповноваженими державними органами, що відповідають за контроль над реалізацію вимог законодавства в частині здійснення процедур публічних закупівель, що чинним законодавством та жодним органом не визначено методику обрахунку розміру коливання ціни, законодавець чітко визначає, що основними умовами укладення додаткової угоди про зміну ціни є, саме, наявність коливання ціни та обгрунтування у вигляді документального підтвердження, такого коливання ціни, що дає можливість здійснити зміни ціни за одиницю товару не більше ніж на 10 відсотків ціни такого товару на ринку, сукупність таких змін може перевищувати 10 відсотків від ціни за одиницю товару, визначеної сторонами на момент укладання договору про закупівлю та за умови, що зазначена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної у договорі, що укладення додаткових угод до Договору не завдало шкоди державі, оскільки ні Відділ освіти, сім`ї, молоді та спорту Чернігівської районної державної адміністрації, ні Чернігівська районна державна адміністрації, як орган державної влади, якій підпорядкований відділ освіти не висловлювали претензій до постачальника стосовно необґрунтованості підстав для перегляду ціни на товар, більш того, вказане укладання додаткових угод не призвело до додаткових витрат із місцевого бюджету на дану потребу, а також загальна вартість Договору за результатами укладання додаткових угод не була збільшена. Поряд з цим, Відділ освіти отримав достатню кількістю товару для безперебійного проходження опалювального періоду, що також свідчить про відсутність соціально шкідливих наслідків у діях Відділу освіти, сім`ї, молоді та спорту Чернігівської районної державної адміністрації та ТОВ «АС». Позивач-1 зазначає, що заступник керівника Чернігівської місцевої прокуратури безпідставно вважає, що надані постачальником ініціативні листи з обгрунтуванням підстави збільшення ціни на товар на ринку внаслідок його коливання, як біржового товару, а також надані на підтвердження цього експертні висновки від Торгово-промислової палати України, не мають юридичної сили та не створюють правових наслідків для внесення змін до істотних умов до Договору.

Фактичні обставини справи та нормативно-правове обгрунтування.

Відділом освіти, сім`ї, молоді та спорту Чернігівської районної державної адміністрації проводилась процедура закупівлі (відкриті торги) 09120000-6 газового палива (природного газу).

Відповідно до тендерної документації предмет закупівлі: 09120000-6 газове паливо (природний газ), місце поставки товару: заклади освіти Чернігівського району, Чернігівської області, обсяг закупівлі: 115000 м3, строк поставки: листопад-грудень 2018 року.

Згідно з інформацією з електронної системи публічних закупівель «Prozorro» (ідентифікатор закупівлі UA-2018-09-25-001124-с) переможцем відкритих торгів є Товариство з обмеженою відповідальністю «АС» з пропозицією закупівлі 1333999,00 грн.

07.11.2018 між ТОВ «АС» (далі - Постачальник) та Відділом освіти, сім`ї, молоді та спорту Чернігівської районної державної адміністрації (далі - Споживач) укладено договір на постачання природного газу №621(18)Б-1 (далі - Договір) (т. 1 а.с. 32-35).

Відповідно до п. 1.1 Договору Постачальник постачає природний газ Споживачеві в обсягах і порядку, передбачених Договором, для забезпечення потреб Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість газу і наданих послуг у розмірах, строках, порядку та на умовах, передбачених Договором.

Місячні планові об`єми постачання газу: усього 115000 м3 (п. 1.4 Договору).

Згідно з п. 4.1 Договору ціна за 1000 куб. м природного газу, без урахуванням тарифів на його транспортування магістральними мережами оператора ГРМ, становить: 11599,99грн з урахуванням ПДВ, у тому числі: ціна газу 9666,66 грн без ПДВ; податок на додану вартість у розмірі 20% до ціни газу 1933,33 грн. Загальна вартість цього договору становить 1333999,00грн, у т.ч. ПДВ 222333,17грн.

Цей договір набирає чинності з моменту підписання повноваженими представниками сторін та скріплення печатками Сторін і поширюється на відносини між Сторонами, що фактично склались з 07.11.2018 та діє в частині поставки газу до 31.12.2018, а в частині проведення розрахунків за наданий товар до їх повного виконання (п. 10.1 Договору).

Усі зміни та доповнення до Договору оформлюються письмово та підписуються уповноваженими особами Сторін (п. 10.2 Договору).

Згідно п.10.3 договору істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків, що передбачені згідно ст.36 ЗУ «Про публічні закупівлі».

У п.10.7 договору сторони визначили, що згідно ст.652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладанні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. До істотної зміни обставин відносяться умови, якщо середня ринкова вартість за одиницю товару є більшою в межах 10% з дати оголошення про проведення відкритих торгів та до часу початку постачання природного газу згідно заявки споживача. В такому випадку, сторони зобов`язані або внести відповідні зміни до договору, унормувавши обсяги постачання та переглянувши вартість за одиницю товару без збільшення загальної вартості товару або розірвати договір. При цьому, з моменту виникнення події, які визначаються як істотна зміна обставин та які підтверджуються відповідними висновками торгово-промислової палати України в порівнянні: договірна ціна - середня ціна за висновком ТПП, сторони домовились про зупинення дії постачання товару, до моменту врегулювання приведення ціни за одиницю товару до середньо ринкової. У разі відсутності домовленості про перегляд ціни за одиницю товару за договором постачання товару припиняється в односторонньому порядку після направлення відповідного повідомлення поштою або засобами електронного зв`язку. На час тимчасового припинення постачання товару у зв`язку із настанням істотної зміни обставин, положення відповідальності за зобов`язання сторонами у договорі не застосовується.

13.11.2018 сторони підписали Додаткову угоду №1 до договору на постачання природного газу №621(18)Б-1 від 07.11.2018, в якій у зв`язку з допущенням під час укладання договору технічної помилки дійшли згоди викласти п.4.1 договору в наступній редакції: ціна за 1000 куб. м природного газу, з урахуванням тарифів на його транспортування магістральними мережами оператора ГРМ, становить: 11599,99грн з урахуванням ПДВ, у тому числі: ціна газу 9561,46 грн без ПДВ; податок на додану вартість у розмірі 20% до ціни газу 1912,29 грн.; тариф на транспортування магістральними трубопроводами з урахуванням ПДВ становить 126,24грн, у тому числі ПДВ - 21,04грн. Загальна вартість цього договору становить 1333999,00грн, у т.ч. ПДВ 222333,17грн.

15.11.2018 сторони підписали Додаткову угоду №2 до договору на постачання природного газу №621(18)Б-1 від 07.11.2018, в якій у зв`язку із зменшенням обсягів закупівлі з урахуванням фактичного обсягу видатків споживача, виклали в наступній редакції абзац 2 пункту 4.1 договору: Загальна вартість цього договору становить 1333999,00грн, у т.ч. ПДВ 222333,17грн. Згідно бюджетних призначень 2018 року сума договору становить 950968,00грн. Крім того, п.1.4 договору виклали в такій редакції: постачальник передає споживачу газ в обсягах 81980,071куб.м, в т.ч. по місяцях: листопад 39200,0куб.м, грудень 42780,071куб.м.

На наспупний день після укладення Договору, ТОВ «АС» направило позивачу лист від 08.11.2018 №624, у якому зазначило про зростання ціни на газ, у зв`язку з чим пропонувало переглянути умови Договору постачання природного газу, де встановити нову ціну за одиницю товару на 2018 рік в межах діапазону цін, що існують на ринку шляхом укладання додаткової угоди: ціна за 1000 куб. м природного газу, без урахуванням тарифів на його транспортування магістральними мережами оператора ГРМ, становить: 12759,96грн з урахуванням ПДВ, у тому числі: ціна газу 10633,30 грн без ПДВ; податок на додану вартість у розмірі 20% до ціни газу 2126,66грн. На підтвердження зростання ціни на газ відповідач до листа від 08.11.2018 №624 додав експертні висновки Черкаської торгово-промислової палати №О-705 від 05.09.2018, №О-811 від 26.09.2018 та №О-912 від 22.10.2018.

11.12.2018 між ТОВ «АС» та Відділом освіти, сім`ї, молоді та спорту Чернігівської районної державної адміністрації укладено додаткову угоду №3 до Договору, відповідно до якої п. 4.1, 1.4 Договору викладено у такій редакції: ціна за 1000 куб. м природного газу, з урахуванням тарифів на його транспортування магістральними мережами оператора ГРМ, становить: 12747,36грн з урахуванням ПДВ, у тому числі: ціна газу 10517,60 грн без ПДВ; податок на додану вартість у розмірі 20% до ціни газу 2103,52грн., тариф на транспортування магістральними трубопроводами з урахуванням ПДВ становить 126,24грн, у т.ч. ПДВ 21,04грн. Загальна вартість цього договору становить 1333999,00грн., у т.ч. ПДВ 222333,17грн. Згідно бюджетних призначень 2018 року сума договору становить 950968,00грн. Постачальник передає Споживачу газ в обсягах 74,601172 тис. куб. м, у тому числі: листопад 39,200тис. куб.м, грудень 35,401172тис.куб.м, всього за 2018р 74,601172тис.куб.м.

ТОВ «АС» направило позивачу лист від 12.11.2018 №632, у якому зазначило про зростання ціни на газ та задля забезпечення безперебійного постачання природного газу, враховуючи обмеження, що передбачені Законом в частині 10% рівня перегляду цін за одиницю товару визначило нову ціну за 1000куб.м спожитого природного газу після підписання додаткової угоди: ціна за 1000 куб. м природного газу, з урахуванням тарифів на його транспортування магістральними мережами оператора ГРМ, становить: 14009,46грн з урахуванням ПДВ, у тому числі: ціна газу 11569,35 грн без ПДВ; податок на додану вартість у розмірі 20% до ціни газу 2313,87грн., тариф на транспортування магістральними трубопроводами з урахуванням ПДВ становить 126,24грн, у т.ч. ПДВ 21,04грн. На підтвердження зростання ціни на газ відповідач до листа від 12.11.2018 №632 додав експертний висновок Черкаської торгово-промислової палати №О-976 від 08.11.2018.

12.12.2018 між ТОВ «АС» та Відділом освіти, сім`ї, молоді та спорту Чернігівської районної державної адміністрації укладено додаткову угоду №4 до Договору, відповідно до якої п. 4.1, 1.4 Договору викладено у такій редакції: ціна за 1000 куб. м природного газу, з урахуванням тарифів на його транспортування магістральними мережами оператора ГРМ, становить: 14009,46грн з урахуванням ПДВ, у тому числі: ціна газу 11569,35 грн без ПДВ; податок на додану вартість у розмірі 20% до ціни газу 2313,87грн., тариф на транспортування магістральними трубопроводами з урахуванням ПДВ становить 126,24грн, у т.ч. ПДВ 21,04грн. Загальна вартість цього договору становить 1333999,00грн., у т.ч. ПДВ 222333,17грн. Згідно бюджетних призначень 2018 року сума договору становить 950968,00грн. Постачальник передає Споживачу газ в обсягах 67,880419 тис. куб. м, у тому числі: листопад 39,200тис. куб.м, грудень 67,880418тис.куб.м, всього за 2018р 67,880418тис.куб.м.

Відповідно до акту №2 передачі-приймання природного газу з урахуванням тарифу послуг на транспортування магістральними трубопроводами від 11.12.2018 відповідач передав, а позивач-1 прийняв природний газ за листопад 2018 року в обсязі 9,055 тис. куб. м на загальну суму 126855,66 грн.

Відповідно до акту №2 передачі-приймання природного газу з урахуванням тарифу послуг на транспортування магістральними трубопроводами від 20.12.2018 відповідач передав, а позивач-1 прийняв природний газ за грудень 2018 року в обсязі 58,825 тис. куб. м на загальну суму 824106,48 грн.

Платіжними дорученням №5913 від 21.12.2018 на суму 824106,48грн, №5460 від 12.12.2018 на суму 126855,66, позивач перерахував відповідачу кошти за поставлений природний газ на загальну суму 950962,14 грн.

Спір у справі, що розглядається виник у зв`язку з недійсністю, на думку прокурора, додаткових угод №3 та №4 до договору постачання газу від 07.11.2018, оскільки під час укладання цих угод ТОВ «АС» не надано належних доказів наявності коливання ціни на природний газ, а отже, ці угоди не відповідають приписам частини четвертої статті 36 Закону України «Про публічні закупівлі». Сплата Відділом освіти, сім`ї, молоді та спорту Чернігівської райдержадміністрації коштів на виконання додаткових угод №3 та №4 до договору постачання газу від 07.11.2018, свідчить про наявність підстав для стягнення з постачальника 163554,82 грн, як таких, що надмірно сплачені.

Частиною 2 статті 16 Цивільного кодексу України визначено, що одним із способів захисту цивільного права може бути, зокрема, визнання правочину недійсним.

За правилами частини 3 статті 215 Цивільного кодексу України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до частин частини 5 статті 53 Господарського процесуального кодексу України прокурор бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, порушену за позовом інших осіб, на будь-якій стадії її розгляду для представництва інтересів громадянина або держави. У разі прийняття господарським судом позовної заяви, поданої прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача.

Згідно з частиною 3 статті 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону України «Про публічні закупівлі» центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю, здійснює контроль у сфері публічних закупівель у межах своїх повноважень, визначених Конституцією, цим Законом та іншими законами України.

Здійснення державного фінансового контролю забезпечує центральний орган виконавчої влади, уповноважений Кабінетом Міністрів України на реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю (ст. 1 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні»).

Правові та організаційні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні унормовано положеннями Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» та приписами Положення про Державну аудиторську службу України, затвердженого постановою КМУ від 03.02.2016 №43.

Статтею 2 цього Закону визначено, що головними завданнями органу державного фінансового контролю є: здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобов`язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності у міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов`язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і суб`єктах господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), за дотриманням бюджетного законодавства, дотриманням законодавства про закупівлі, діяльністю суб`єктів господарської діяльності незалежно від форми власності, які не віднесені законодавством до підконтрольних установ, за судовим рішенням, ухваленим у кримінальному провадженні.

Згідно з ч. 2 ст. 2 Закону державний фінансовий контроль забезпечується органом державного фінансового контролю через проведення аудиту, інспектування, перевірки закупівель та моніторингу закупівлі.

Пунктом 10 статті 10 Закону органу державного фінансового контролю надано право звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під часі здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Постановою Кабінету Міністрів України від 03.02.2016 №43 затверджено Положення про Державну аудиторську службу України, згідно з яким Держаудитслужба відповідно до покладених на неї завдань здійснює контроль за дотриманням законодавства про державні закупівлі; вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державності фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб, а саме: звертається до суду в інтересах держави разі незабезпечення виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів (пп.4, 9 п.4 Положення).

Враховуючи викладене, Державна аудиторська служба України є центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю, зокрема, при здійсненні державних закупівель.

Відповідно до положення «Про Північний офіс Держаудитслужби», затвердженого наказом Держаудитслужби від 02.06.2016 № 23, основним завданням Офісу є реалізація повноважень Держаудитслужби на території Вінницької, Житомирської, Київської, Черкаської, Чернігівської областей та в м. Києві.

Офіс є юридичною особою публічного права, має самостійний баланс, рахунки в органах Казначейства, печатку із зображенням Державного Герба України і своїм найменуванням, власні бланки. Офіс здійснює свої повноваження як безпосередньо, так і через управління.

Чернігівського місцевою прокуратурою 24.04.2019 направлявся до Управління Північного офісу Держаудитслужби в Чернігівській області лист №4217вих19 щодо проведення контрольних заходів, зокрема моніторингу публічної закупівлі (UА-2018-09-25-001124-с), з зазначенням виявлених порушень законодавства.

Управлінням Північного офісу Держаудитслужби в Чернігівській області листом від 02.05.2019 №26-25-31-17/3056 повідомлено, що заходи державного фінансового контролю на зазначеному об`єкті з приводу вказаної закупівлі у 2018-2019 роках не проводились. Підстави для проведення Управлінням Північного офісу Держаудитслужби в Чернігівській області ревізій в плановому та позаплановому порядку, моніторингу закупівлі відсутні.

Чернігівською місцевою прокуратурою до Північного офісу Держаудитслужби 03.06.2020 направлено лист за №66-6292вих20, у якому повторно повідомлено про факт порушення чинного законодавства при проведенні вищевказаної закупівлі. Водночас, Північним офісом Держаудитслужби 11.06.2020 направлено зазначений лист до Управління Північного офісу Держаудитслужби в Чернігівській області, яке, в свою чергу, 17.06.2020 листом №26-25-25-17/2216-2020 надало на адресу Чернігівської місцевої прокуратури копії попередньої відповіді на лист ,№4217вих-19 від 24.04.2019.

Також звертаючись до господарського суду з позовною заявою у даній справі, Прокурор посилається на те, що Відділ освіти, сім`ї, молоді та спорту Чернігівської райдержадміністрації, як орган місцевого самоврядування, та який у розумінні ст. 22 Бюджетного кодексу України є розпорядником бюджетних коштів нижчого рівня, що уповноважений на отримання бюджетних асигнувань, взяття бюджетних зобов`язань та здійснення видатків бюджету та зобов`язаний ефективно та раціонально використовувати бюджетні кошти, чим сприяти недопущенню порушень інтересів держави у бюджетній сфері.

Однак Відділ освіти, сім`ї, молоді та спорту Чернігівської райдержадміністрації, укладаючи оскаржувані додаткові угоди до договору про закупівлю, усупереч, вимог ст. 36 ЗУ Про публічні закупівлі, сам сприяє порушенням цим інтересів держави, тим самим не здійснює та неналежно здійснює їх захист. Укладення додаткових угод призвело до безпідставної зміни істотних умов договору після його укладення та зростання ціни за одиницю товару, покладення на бюджетну установу економічно невигідних зобов`язань щодо необґрунтованого витрачання бюджетних коштів. Наведене вказує на порушення економічних інтересів держави, внаслідок дій суб`єкта владних повноважень, до функцій якого належить захист інтересів у цій сфері, а саме перерахування на підставі оскаржуваних угод бюджетних коштів у надмірному розмірі, чим завдано шкоду державним інтересам, що свідчить про невжиття Відділом заходів, спрямованих на захист інтересів держави, що повністю кореспондується з нормами ст. 23 ЗУ Про прокуратуру.

При цьому Відділом не вчинено належних дій щодо захисту порушеним інтересів держави у зв`язку із чим вони залишаються порушеними, а тому у Чернігівської місцевої прокуратури наявні підстави для здійснення представництва інтересів держави в суді в особі Відділу освіти, сім`ї, молоді та спорту Чернігівської райдержадміністрації.

Отже, підставою реалізації прокурором представницьких функцій у даному випадку стала усвідомлена пасивна поведінка уповноваженого суб`єкта владних повноважень - Відділу освіти, сім`ї, молоді та спорту Чернігівської райдержадміністрації, його бездіяльність з цим питань. Орган місцевого самоврядування усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається.

Відділ своїми діями сприяє порушенням інтересів держави, а тому у розумінні ст. 53 ГПК України та ст. 23 ЗУ Про прокуратуру Відділ є органом, який не здійснює належним чином свої повноваження у даних правовідносинах.

Порушенням інтересів держави у цій справі є те, що укладенням оспорюваних додаткових угод порушено вимоги чинного законодавства, принципи максимальної ефективності та економії, недискримінації учасників, які призвели до безпідставної зміни істотних умов договору та зростання ціни за одиницю товару, покладення на бюджетну установу економічно невигідних зобов`язань щодо витрачання бюджетних коштів. Укладені додаткові угоди призвели до протиправного фінансування видатків державного бюджету, що унеможливлює раціональне та ефективне використання державних коштів та порушує фінансово-економічні основи держави і створює загрозу інтересам держави. В даному випадку наявний як державний, так і суспільний інтерес.

Обґрунтовуючи звернення в інтересах Відділу освіти прокурор зауважив, що згідно Положення про Відділ освіти, сім`ї, молоді та спорту Чернігівської райдержадміністрації, затвердженого розпорядженням голови Чернігівської райдержадміністрації № 335 від 25.11.2019, Відділ є юридичною особою, має печатку і штамп встановленого зразка, бланк зі своїм найменуванням, ідентифікаційний, самостійний баланс та рахунки в органах Державного казначейства. Може від свого імені придбати майнові права та нести обов`язки.

До основних завдань та функцій Відділу відноситься: реалізація державної політики в галузі освіти на території Чернігівського району; організація матеріально-технічного забезпечення закладів освіти, у т.ч. організація їх підготовки до роботи в осінньо-зимовий період.

Відділ є розпорядником бюджетних коштів здійснює процедуру закупівель товарів, робіт і послуг за рахунок бюджетних коштів згідно з законодавством.

Відповідно до пункту третього частини першої статті 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Європейський Суд з прав людини (надалі - ЄСПЛ) неодноразово звертав увагу на участь прокурора в суді на боці однієї зі сторін як обставину, що може впливати на дотримання принципу рівності сторін. Оскільки прокурор або посадова особа з аналогічними функціями, пропонуючи задовольнити або відхилити скаргу, стає противником або союзником сторін у справі, його участь може викликати в однієї зі сторін відчуття нерівності (рішення у справі «Ф. В. проти Франції» (F.W. v. France) від 31.03.2005, заява 61517/00, п. 27).

Водночас існує категорія справ, де підтримка прокурора не порушує справедливого балансу. Так, у справі «Менчинська проти Російської Федерації» (рішення від 15.01.2009, заява N42454/02, п.35) ЄСПЛ висловив таку позицію (у неофіційному перекладі):

«Сторонами цивільного провадження виступають позивач і відповідач, яким надаються рівні права, в тому числі право на юридичну допомогу. Підтримка, що надається прокуратурою одній зі сторін, може бути виправдана за певних обставин, наприклад, при захисті інтересів незахищених категорій громадян (дітей, осіб з обмеженими можливостями та інших категорій), які, ймовірно, не в змозі самостійно захищати свої інтереси, або в тих випадках, коли відповідним правопорушенням зачіпаються інтереси великого числа громадян, або у випадках, коли потрібно захистити інтереси держави».

Одночасно, ЄСПЛ уникає абстрактного підходу до розгляду питання про участь прокурора у цивільному провадженні. Розглядаючи кожен випадок окремо суд вирішує наскільки участь прокурора у розгляді справи відповідала принципу рівноправності сторін.

У Рекомендаціях Парламентської Асамблеї Ради Європи від 27.05.2003 N1604(2003) «Про роль прокуратури в демократичному суспільстві, заснованому на верховенстві закону» щодо функцій органів прокуратури, які не відносяться до сфери кримінального права, передбачено важливість забезпечити, щоб повноваження і функції прокурорів обмежувалися сферою переслідування осіб, винних у скоєнні кримінальних правопорушень, і вирішення загальних завдань щодо захисту інтересів держави через систему відправлення кримінального правосуддя, а для виконання будь-яких інших функцій були засновані окремі, належним чином розміщені і ефективні органи.

Враховуючи викладене, з урахуванням ролі прокуратури в демократичному суспільстві та необхідності дотримання справедливого балансу у питанні рівноправності сторін судового провадження, зміст пункту третього частини першої статті 131-1 Конституції України щодо підстав представництва прокурора інтересів держави в судах не може тлумачитися розширено.

Відтак, прокурор може представляти інтереси держави в суді у виключних випадках, які прямо передбачені законом. Розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва прокурором інтересів держави в суді не відповідає принципу змагальності, який є однією із засад правосуддя (п. 3 ч.2 ст. 129 Конституції України).

Положення пункту третього частини першої статті 131-1 Конституції України відсилає до спеціального закону, яким мають бути визначені виключні випадки та порядок представництва прокурором інтересів держави в суді. Таким законом є Закон України «Про прокуратуру».

Відповідно до частини третьої статті 23 цього Закону прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому ч.4 цієї статті.

Отже, виключними випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави. Ключовим для застосування цієї норми є поняття «інтерес держави».

У Рішенні Конституційного Суду України у справі за конституційними поданнями Вищого арбітражного суду України та Генеральної прокуратури України щодо офіційного тлумачення положень ст.2 Арбітражного процесуального кодексу України (справа про представництво прокуратурою України інтересів держави в арбітражному суді) від 08.04.99 N 3-рп/99 Конституційний Суд України, з`ясовуючи поняття «інтереси держави» висловив позицію про те, що інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо (п. 3 мотивувальної частини).

Інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Проте держава може вбачати свої інтереси не тільки в їх діяльності, але й в діяльності приватних підприємств, товариств.

З урахуванням того, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Таким чином, «інтереси держави» охоплюють широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, а тому їх наявність повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному конкретному випадку звернення прокурора з позовом. Надмірна формалізація «інтересів держави», особливо у сфері публічних правовідносин, може призвести до необґрунтованого обмеження повноважень прокурора на захист суспільно значущих інтересів там, де це дійсно потрібно (аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 25.04.2018 зі справи N 806/1000/17).

У справі, що розглядається, Прокурор обґрунтував наявність «інтересів держави» порушенням, на його думку, законності у сфері публічних закупівель.

Водночас пункт третій частини першої статті 131-1 Конституції передбачає можливість представництва прокурором інтересів держави у виключних випадках.

Аналіз частини третьої статті 23 Закону України «Про прокуратуру» дає підстави стверджувати, що прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках:

- якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження;

- у разі відсутності такого органу.

Перший «виключний випадок» передбачає наявність органу, який може здійснювати захист інтересів держави самостійно, а другий - відсутність такого органу. Однак підстави представництва інтересів держави прокуратурою у цих двох випадках істотно відрізняються.

У першому випадку прокурор набуває право на представництво, якщо відповідний суб`єкт владних повноважень не здійснює захисту або здійснює неналежно.

«Не здійснення захисту» виявляється в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень - він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається.

«Здійснення захисту неналежним чином» виявляється в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є неналежною.

«Неналежність» захисту може бути оцінена з огляду на встановлений порядок захисту інтересів держави, який серед іншого включає досудове з`ясування обставин порушення інтересів держави, обрання способу їх захисту та ефективне здійснення процесуальних прав позивача.

Так, захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести (а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду.

Прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави.

Вирішуючи питання можливості здійснення прокурором захисту інтересів держави у спірних правовідносинах, а також надаючи оцінку доводам сторін щодо наявності у прокурора правових підстав для звернення із цим позовом та визначення ним у якості позивачів Відділу освіти, сім`ї, молоді та спорту Чернігівської РДА, Північного офісу Державної аудиторської служби судом врахована позицію Великої Палати Верховного Суду викладену у постанові від 26.05.2020 у справі №912/2385/18.

Великою Палатою Верховного Суду зауважено, що відповідно до частини третьої статті 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює компетентний орган; 2) у разі відсутності такого органу.

Бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Прокурор, звертаючись до суду з позовом, повинен обґрунтувати та довести бездіяльність компетентного органу.

Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.

Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого не звернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.

Як підтверджується матеріалами справи, прокурор протягом квітня-червня 2019 року листувався з Північним офісом Державної аудиторської служби щодо проведення прокуратурою перевірки дотримання сторонами процедури закупівель під час укладення оскаржуваних додаткових угод. Північний офіс Державної аудиторської служби повідомив про відсутність підстав для проведення моніторингу закупівлі та про те, що наділений правом порушувати перед відповідними державними органами питання про визнання недійсними договорів, які укладені з порушенням законодавства, виключно за результатами проведення контрольних заходів (лист від 02.05.2019 т.1 а.с.22). А листом від 17.06.2020 Північний офіс Державної аудиторської служби повідомив прокурора на лист від 03.06.2020 про те, що відповіді на вказані звернення надавались листами від 02.05.2019 та від 07.05.2019 (т.1 а.с.25).

Разом із тим, на виконання ухвали суду представником позивача 2 були надані додаткові докази, які судом долучені до матеріалів справи, а саме: наказ Північного офісу Держаудитслужби від 27.03.2020 №46 яким внесено зміни до наказу від 28.12.2019№234; наказ від 27.04.2020 №64 Північного офісу Держаудитслужби про затвердження змін до наказу від 28.12.2019 з додатком з якого вбачається проведення заходів державного фінансового контролю Відділу освіти, сім`ї, молоді та спорту Чернігівської райдержадміністрації за період з 01 липня 2017 по 31 травня 2020; акт про результати ревізії фінансово-господарської діяльності Відділу освіти, сім`ї, молоді та спорту Чернігівської райдержадміністрації від 03.08.2020 з якого вбачається, що ревізія проведена з 09.06.2020 по 03.08.2020; вимоги від 12.08.2020 на адресу Відділу освіти, сім`ї, молоді та спорту Чернігівської райдержадміністрації у якій, зокрема, зазначено, що в порушення п.2 ч.4 ст.36 Закону України «Про публічні закупівлі» через неналежне обгрунтування постачальником (ТОВ «АС») коливання ціни природого газу у бік збільшення, Відділом освіти укладені додаткові угоди №3 від 11.12.2018, №4 від 12.12.2018 до договору на постачання природного газу №621(18)Б-1 від 07.11.2018, що призвело до оплати по завищеним цінам природного газу. Відділу освіти запропоновано надати інформацію про вжиті заходи з усунення порушень до 10.09.2020 ( т.2 а.с.143-174).

Позивач 1 на час вирішення справи у суді не надав доказів вжиття заходів з усунення порушень, які зазначені у вимозі від 12.08.2020.

Отже, про проведення заходів державного фінансового контролю Відділу освіти, сім`ї, молоді та спорту Чернігівської райдержадміністрації за період з 01 липня 2017 по 31 травня 2020 Північному офісу Держаудитслужби було відомо з 27.04.2020, ревізія фінансово-господарської діяльності вказаного Відділу освіти розпочалась 09.06.2020, про що не було повідомлено прокурора листом від 17.06.2020.

Відповідно до ч.3 ст.7 Закону України «Про публічні закупівлі», в редакції на час спірних правовідносин, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю, здійснює контроль у сфері публічних закупівель у межах своїх повноважень, визначених Конституцією, цим Законом та іншими законами України.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні», в редакції на час спірних праволвідносин, державний фінансовий контроль забезпечується органом державного фінансового контролю через проведення державного фінансового аудиту, перевірки державних закупівель та інспектування.

Пунктом 10 ст.10 вказаного вище Закону органу державного фінансового контролю надано право звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Про можливе порушення інтересів держави позивачу 2 стало відомо з листів прокурора від 24.04.2019, від 03.06.2020, однак у розумний строк прокурора не було повідомлено про вжиті заходи, що судом кваліфікується як бездіяльність, що є підставою для звернення прокурора з позовом в інтересах держави в особі Північного офісу Держаудитслужби.

Відділ освіти, сім`ї, молоді та спорту Чернігівської райдержадміністрації як орган місцевого самоврядування та розпорядник бюджетних коштів нижчого рівня (ст.22 Бюджетного кодексу України) уповноважений забезпечувати цільове та ефективне використання бюджетних коштів, чим сприяти недопущенню порушепнь інтересів держави в бюджетній сфері.

Однак, відзив позивача-1, вказує на те, що Відділ освіти, сім`ї, молоді та спорту Чернігівської районної державної адміністрації не убачає наявності будь-яких порушень законодавства під час укладення спірних додаткових угод.

За фактом службової бездіяльності повідових осіб Відділу освіти Чернігівською місцевою прокуратурою 19.06.2020 розпочато кримінальне провадження №0000188 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КК України (т.1 а.с.60).

22.06.2019 Заступником керівника Чернігівської місцевої прокуратури направлено повідомлення Північному офісу Держаудитслужби та Відділу освіти, сім`ї, молоді та спорту Чернігівської районної державної адміністрації у порядку частини четвертої статті 23 Закону України «Про прокуратуру» та зауважено про неналежне виконання вказаними установами своїх повноважень щодо захисту державних інтересів, з огляду на виявлені прокурором порушення законодавства під час укладення спірних додаткових угод.

Враховуючи позицію Відділу освіти щодо відсутності будь-яких порушень під час укладення спірних додаткових угод, наявність у останнього повноважень щодо здійснення захисту інтересів держави у сфері розпорядження бюджетними коштами, нездійснення Відділом освіти, сім`ї, молоді та спорту Чернігівської районної державної адміністрації будь-яких дій спрямованих на виявлення та усунення порушень законодавства про публічні закупівлі під час укладення спірних додаткових угод, а також оскільки фінансування державної закупівлі здійснюється за рахунок коштів державного бюджету (субвенції) та місцевого бюджету, і у даному випадку звернення Прокурора спрямоване на задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні суспільно значимого питання правомірності використання бюджетних коштів, за рахунок яких здійснюється фінансування закладів освіти територіальної громади, виплати заробітної плати працівникам бюджетних установ, то укладення додаткових угод з порушенням законодавства порушує інтереси держави у сфері контролю за ефективним та цільовим використанням бюджетних коштів, а дотримання у цій сфері суспільних відносин законодавства становить суспільний інтерес, тому суд приходить до висновку, що захист такого інтересу відповідає функціям прокурора, і прокурором правильно обрано органи у якості позивачів. Заперечення відповідача в цій частині судом відхиляються, підстав для залишення позову без розгляду суд не знаходить.

Заперечення позову з тих підстав, що належними позивачами у даному випадку є Міністерство економічного розвитку і торгівлі, Чернігівська райдержадміністрація, Держфінінспекція до уваги судом не приймаються, оскільки державний фінансовий контроль вказаними органами не проводився.

Відповідно до ч.1 ст.24 Закону України «Про прокуратуру» право подання позовної заяви (заяви, подання) в порядку цивільного, адміністративного, господарського судочинства надається Генеральному прокурору, його першому заступнику та заступникам, керівникам обласних та окружних прокуратур, їх першим заступникам та заступникам, прокурорам Спеціалізованої антикорупційної прокуратури.

До дня початку роботи Офісу Генерального прокурора, обласних прокуратур, окружних прокуратур їх повноваження здійснюють відповідно Генеральна прокуратура України, регіональні прокуратури, місцеві прокуратури (п.3 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» від 19.09.2019 №113-ІХ).

Крім того, пунктом 6.1 наказу Генерального прокурора від 21.09.2018 №186 «Про організацію діяльності прокурорів щодо представництва інтересів держави в суді та при виконанні судових рішень», який був чинним на дату підписання позовної заяви заступником керівника Чернігівської місцевої прокуратури, визначено: позови (заяви) надсилати до суду за підписом Генерального прокурора, його першого заступника та заступників, керівників регіональних і місцевих прокуратур, їхніх перших заступників та заступників.

Отже, заперечення позову з підстав відсутності повноважень на підписання позовної заяви у заступника керівника Чернігівської місцевої прокуратури не заслуговують на увагу.

Частиною першою статті 175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 185 Господарського кодексу України до укладення господарських договорів на біржах, оптових ярмарках, публічних торгах застосовуються загальні правила укладення договорів на основі вільного волевиявлення, з урахуванням нормативно-правових актів, якими регулюється діяльність відповідних бірж, ярмарків та публічних торгів.

За приписами статті 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. Аналогічна норма вміщена до статті 265 Господарського кодексу України.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з частинами 4, 5 статті 656 Цивільного кодексу України, до договору купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах (публічних торгах), договору купівлі-продажу валютних цінностей і цінних паперів застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті. Особливості договору купівлі-продажу окремих видів майна можуть встановлюватися законом.

У абзаці другому частини третьої статті 6 Цивільного кодексу України визначено, що сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

Правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави та територіальної громади визначено Законом України «Про публічні закупівлі».

Відповідно до преамбули Закону України «Про публічні закупівлі» цей Закон установлює правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави та територіальної громади. Метою цього Закону є забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобігання проявам корупції у цій сфері, розвиток добросовісної конкуренції.

Згідно статті 3 цього Закону закупівлі здійснюються за такими принципами: добросовісна конкуренція серед учасників; максимальна економія та ефективність; відкритість та прозорість на всіх стадіях закупівель; недискримінація учасників; об`єктивна та неупереджена оцінка тендерних пропозицій; запобігання корупційним діям і зловживанням.

Статтею 36 Закону України «Про публічні закупівлі» унормовано, що договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Учасник - переможець процедури закупівлі під час укладення договору повинен надати дозвіл або ліцензію на провадження певного виду господарської діяльності, якщо отримання такого дозволу або ліцензії на провадження такого виду діяльності передбачено законодавством.

Забороняється укладання договорів, що передбачають оплату замовником товарів, робіт і послуг до/без проведення процедур закупівель, крім випадків, передбачених цим Законом.

Умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції за результатами аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі або ціни пропозиції учасника у разі застосування переговорної процедури. Істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків:

1) зменшення обсягів закупівлі, зокрема з урахуванням фактичного обсягу видатків замовника;

2) зміни ціни за одиницю товару не більше ніж на 10 відсотків у разі коливання ціни такого товару на ринку, за умови, що зазначена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі;

3) покращення якості предмета закупівлі за умови, що таке покращення не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі;

4) продовження строку дії договору та виконання зобов`язань щодо передання товару, виконання робіт, надання послуг у разі виникнення документально підтверджених об`єктивних обставин, що спричинили таке продовження, у тому числі непереборної сили, затримки фінансування витрат замовника, за умови, що такі зміни не призведуть до збільшення суми, визначеної в договорі;

5) узгодженої зміни ціни в бік зменшення (без зміни кількості (обсягу) та якості товарів, робіт і послуг);

6) зміни ціни у зв`язку із зміною ставок податків і зборів пропорційно до змін таких ставок;

7) зміни встановленого згідно із законодавством органами державної статистики індексу споживчих цін, зміни курсу іноземної валюти, зміни біржових котирувань або показників Platts, регульованих цін (тарифів) і нормативів, які застосовуються в договорі про закупівлю, у разі встановлення в договорі про закупівлю порядку зміни ціни;

8) зміни умов у зв`язку із застосуванням положень частини п`ятої цієї статті.

Дія договору про закупівлю може продовжуватися на строк, достатній для проведення процедури закупівлі на початку наступного року, в обсязі, що не перевищує 20 відсотків суми, визначеної в договорі, укладеному в попередньому році, якщо видатки на цю мету затверджено в установленому порядку.

Як підтверджується матеріалами справи, 07.11.2018 між Відділом освіти, сім`ї, молоді та спорту Чернігівської районної державної адміністрації як організатором проведення процедури закупівлі газового палива (природного газу) - відкритих торгів №UA-2018-09-25-001124-с та ТОВ «АС» як з переможцем цих торгів укладено договір на постачання природного газу №621(18)Б-1 (далі Договір).

Відтак, спірні правовідносини сторін підпадають під правове регулювання Закону України «Про публічні закупівлі».

У силу вимог частини 4 статті 36 Закону України «Про публічні закупівлі» умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції за результатами аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі або ціни пропозиції учасника у разі застосування переговорної процедури. Істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків, зокрема, зміни ціни за одиницю товару не більше ніж на 10 відсотків у разі коливання ціни такого товару на ринку, за умови, що зазначена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі (пункт другий частини четвертої статті 36 Закону).

Згідно роз`яснень Міністерства економічного розвитку і торгівлі України «Щодо зміни істотних умов договору про закупівлю» від 07.04.2015 №3302-05/11398-07 у залежності від коливання ціни товару на ринку сторони протягом дії договору про закупівлю можуть вносити зміни декілька разів в частині ціни за одиницю товару не більше ніж на 10 відсотків кожного разу з урахуванням попередніх змін, внесених до нього, сукупність яких може перевищувати 10 відсотків від ціни за одиницю товару, визначеної сторонами на момент укладання договору про закупівлю та за умови, що зазначена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної у договорі, і виконати свої зобов`язання відповідно до такого договору з урахуванням зазначених змін.

Враховуючи викладене, при кожному внесенні змін до договору про закупівлю у вищезазначеному випадку шляхом укладання додаткової угоди до договору, сторони договору зобов`язані належним чином виконувати умови такого договору з урахуванням змінених його умов кожного разу.

Водночас внесення таких змін до договору про закупівлю повинно бути обґрунтованим та документально підтвердженим.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, звертаючись до позивача-1 із листом-пропозицією від 08.11.2018 про внесення змін до договору в частині збільшення ціни, відповідач надав експертний висновок Черкаської торгової промислової палати №О-705 від 05.09.2018, експертний висновок Черкаської торгової промислової палати №О-811 від 26.09.2018 та експертний висновок Черкаської торгової промислової палати №О-912 від 22.10.2018.

У експертному висновку Черкаської торгової промислової палати №О-705 від 05.09.2018 вказано, що на підставі інформації прейскуранту Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України», вартість природного газу (як товару) в Україні, для промислових споживачів та інших суб`єктів господарської діяльності, які не підпадають під дію Положення про покладання спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу за умови попередньої оплати до періоду (календарний місяць) поставки газу та постачальників для подальшої реалізації газу установам та організаціям, що фінансуються з державного і місцевих бюджетів, промисловим споживачам відповідно до укладеного договору, становить за 1000 куб.м для застосування при укладанні договорів та додаткових угод щодо продажу/постачання природного газу до 29.08.2018 (включно) за умови попередньої оплати до періоду (календарний місяць) 10599,60грн., відповідно до укладеного договору 11594,40грн., для застосування при укладенні договорів та додаткових угод щодо продажу/постачання природного газу з 30.08.2018 за умови попередньої оплати до періоду (календарний місяць) 12249,60грн., відповідно до укладеного договору 13338,00грн.

Відповідно до експертного висновку Черкаської торгової промислової палати №О-811 від 26.09.2018, на підставі інформації прейскуранту Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України», вартість природного газу (як товару) в Україні (оплата поточна або після поставки), для промислових споживачів та інших суб`єктів господарської діяльності, які не підпадають під дію Положення про покладання спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу, за 1000 куб. м становить на жовтень 2018 14586,00грн.

Згідно експертного висновку Черкаської торгової промислової палати №О-912 від 22.10.2018, на підставі інформації підприємств постачальників природного газу та Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України», вартість природного газу (як товару) станом на 01.10.2018 року (оплата поточна або після поставки) в Україні, для промислових споживачів, для бюджетних установ та організацій, інших споживачів, які не підпадають під дію Положення про покладання спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу, становить за 1000 куб.м: 14586,00грн - 14520,20грн.

У подальшому, звертаючись до позивача-1 із листом-пропозицією від 12.11.2018 про внесення змін до договору в частині збільшення ціни шляхом укладення додаткової угоди відповідач надав експертний висновок Черкаської торгової промислової палати №О-976 від 08.11.2018.

Відповідно до експертного висновку Черкаської торгової промислової палати №О-976 від 08.11.2018, на підставі інформації підприємств постачальників природного газу вартість природного газу (як товару) , станом з 01.11.2018 року (оплата поточна або після поставки) в Україні, для промислових споживачів, для бюджетних установ та організацій, інших споживачів, які не підпадають під дію Положення про покладання спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу, становить за 1000 куб.м : 14502,64грн - 15057,12грн.

Стаття 204 Цивільного кодексу України визначає, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Статтею 203 Цивільного кодексу України встановлено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, а саме: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Відповідно до ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Пунктом 2 частини 4 статті 36 Закону України «Про публічні закупівлі» сторонами надано право змінювати ціну договору за умови документального підтвердження наявності коливання ціни на товар, що є предметом договору.

Таким чином, недотримання вимог пункту 2 частини 4 статті 36 Закону України «Про публічні закупівлі» є підставою для визнання таких угод недійсними.

Доказами у справі, відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно з ч. 1 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ст. 78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Експертні висновки Черкаської торгової промислової палати хоча і мають назву «Експертний висновок», втім, за своїм змістом та суттю є лише документом довідково характеру про що зозначено у самих висновках.

Так, висновок - це документ, що містить остаточну думку, логічний підсумок комісії, уповноваженої особи або установи, зроблений на основі розгляду, аналізу певних фактів.

Висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень та зроблені за їх результатами висновки, обґрунтовані відповіді на запитання, поставлені особою, яка залучила експерта. У висновку вказуються результати, оцінки, до яких дійшов експерт, і рекомендації з кожного з поставлених йому питань.

Однак, Експертні висновки Черкаської торгової промислової палати таким критеріям не відповідають, оскільки фактично дублюють визначені у прейскурантах НАК «Нафтогаз України» ціни на газ або інформацію щодо цін на газ до 29.08.2018, з 30.08.2018, станом на жовтень, листопад 2018 року. Інформація про ціни на газ експертних висновків №О-912 від 22.10.2018, №О-976 від 08.11.2018 взята з інтернет сторінок постачальників газу, які наведені у висновку.

Жоден із поданих експертних висновків Черкаської торгової промислової палати не містить точної інформації про коливання цін на газ станом як на момент звернення товариства із листами-пропозиціями про внесення змін до договору, так і на момент підписання спірних додаткових угод, а лише вартість газу на відповідний місяць в цілому, зокрема до 29.08.2018, з 30.08.2018, жовтень, листопад без розбивки на періоди, у які товариство зверталось із відповідними пропозиціями.

Тому, надані відповідачем експертні висновки не підтверджують коливання ціни на природний газ впродовж періоду з 08.11.2018 (перше звернення до позивача-1 з пропозицією змінити ціну) до 12.12.2018 (підписання останньої додаткової угоди), а фактично підтверджують вартість газу на дату укладення Договору - 07.11.2018.

Слід зазначити, що інформація про ціни на газ, яка наведена у експертних висновках №О-705 від 05.09.2018, №О-811 від 26.09.2018, №О-912 від 22.10.2018 була відома відповідачу на дату укладення Договору від 07.11.2018, а експертний висновок №О-976 від 08.11.2018 надає інформацію про вартість природного газу станом з 01.11.2018, і дану інформацію відповідач в змозі був отримати самостійно з інтернет-сторінок постачальників газу на дату укладення Договору від 07.11.2018.

Вносячи зміни до умов укладеного між сторонами Договору вартість газу зросла із 11599,99 грн за 1000 м.куб. газу до 14009,46 грн за 1000 м.куб. газу. При цьому, обсяги газу, що мав бути поставлений, зменшився з 81980,071 м. куб (з урахуванням додаткової угоди № 2 від 15.11.2018) до 74,601172 тис. м. куб. Судом також взято до уваги послідовність дій, вчинених ТОВ «АС» у частині збільшення ціни на газ.

Так, у тендерній пропозиції TOB «АС» брало на себе зобов`язання постачати газове паливо (природний газ) за ДК 021:2015 - 09120000-6 в обсязі - 157 тис. м. куб. за ціною за 1000 куб. м. 9561,46 грн. без ПДВ. При цьому, вказаний суб`єкт господарювання чітко зазначив та підписав зобов`язання про те, що вивчивши тендерну документацію та технічні вимоги, він має можливість та погоджується виконати вимоги замовника та Договору та поставити природний газ в обсязі 115,000 тис. м.куб. на суму 1 333 999,00 грн. У подальшому 07.11.2018 Відповідач підтвердив зазначений намір щодо об`єму та вартості поставки товари шляхом укладення відповідного договору №621(18)Б-1, а на наступний день, 08.11.2018 вже направив на адресу позивача-1 лист №624 щодо укладення додаткової угоди до договору та збільшення ціни за одиницю товару на 11,21%, а 12.11.2018 знову звернувся з листом щодо обгрунтованості в необхідності підвищення ціни на природній газ.

Крім того, на дату укладання договору, 07.11.2018, у володінні TOB «AC» вже перебував експертний висновок Черкаської торгово-промислової палати України №О-912 від 22.10.2018 про вартість природного газу у жовтні 2018 року, який надалі був долучений Відповідачем до листа №624 від 08.11.2018. Отже під час проведення процедури закупівлі, зокрема при укладенні договору №621(18)Б-1 відповідач свідомо погодився саме на здійснення поставки природного газу за ціною 9561,46 грн. за 1 тис. куб. м без ПДВ. Зазначене, в свою чергу, порушує основні принципи, що передбачені ст. 3 Закону України «Про публічні закупівлі», а саме максимальна економія та ефективність; відкритість та прозорість на всіх стадіях закупівель; запобігання корупційним діям і зловживанням.

Суд кваліфікує такі дії ТОВ «АС» та Відділу освіти, сім`ї, молоді та спорту Чернігівської районної державної адміністрації як «недобросовісні».

Судом при вирішенні спору також враховуються акт про результати ревізії фінансово-господарської діяльності Відділу освіти від 03.08.2020 №03-30/04 яким установлено, що Відділ освіти через неналежне обгрунтування постачальником (ТОВ «АС») коливання ціни природного газу на ринку в бік збільшення на 11,21% (у період з 07.11.2018 по 08.11.2018) та на 9,99% (у період з 07.11.2018 по 12.11.2018) укладено додаткові угоди №3 від 11.12.2018 та №4 від 12.12.2018 до Договору, чим порушено п.2 ч.4 ст.36 Закону України «Про публічні закупівлі ( в редакції від 27.01.2018), що призвело до оплати природного газу по завищеним цінам на загальну суму 163554,82 грн.

Верховним Судом у постанові від 12.09.2019 у справі № 915/1868/18 наголошено, що можливість зміни ціни договору внаслідок недобросовісних дій сторін (сторони) договору робить результат закупівлі невизначеним та тягне за собою неефективне використання бюджетних коштів, що є прямим порушенням принципів процедури закупівлі, визначених преамбулою та статтею 3 Закону України «Про публічні закупівлі».

Отже, оскільки ТОВ «АС» направляючи листи-пропозиції щодо внесення змін до договору поставки газу від 07.11.2018 не надало доказів наявності коливання на ринку щодо товару «природний газ видобутий в Україні» у відсотковому співвідношенні до ринкової вартості газу на момент укладення договору поставки, а тому суд доходить висновку про те, що у сторін не було підстав для збільшення ціни договору на підставі пункту другого частини четвертої статті 36 Закону України «Про публічні закупівлі». Відтак, усі зміни, внесені додатковими угодами №3 від 11.12.2018 та №4 від 12.12.2019 суперечать статтям 3, 36 Закону України «Про публічні закупівлі», що має наслідком визнання їх недійсними у порядку статей 203, 215 Цивільного кодексу України.

За приписами частини першої статті 236 Цивільного кодексу України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

Згідно з частиною першою статті 216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

Частиною першою статті 1212 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. При цьому, згідно із пунктом першим частини третьої статті 1212 Цивільного кодексу України положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного за недійсним правочином.

Загальна умова частини першої статті 1212 Цивільного кодексу України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, або отримане однієї із сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі статті 1212 Цивільного кодексу України тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання.

Тобто у разі коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 Цивільного кодексу України може бути застосована тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинення або була відсутня взагалі.

Вказаний правовий висновок міститься у поставах Верховного Суду України від 02.10.2013 у справі № 6-88цс13, від 24.09.2014 у справі № 6-122цс14 та у постанові Верховного Суду від 04.12.2018 у справі № 918/101/18.

Актом №03-30/04 від 03.08.2020 «Про результати ревізії фінансово-господарської діяльності відділу освіти, сім`ї, молоді та спорту Чернігівської районної державної адміністрації» Управління Північного офісу держаудитслужби в Чернігівській області підтвердило, що за листопад-грудень 2018 відділом освіти сім`ї, молоді та спорту Чернігівської районної державної адміністрації здійснено видатки за завищеними цінами в результаті порушень при здійсненні закупівель природного газу (при відсутності належного обгрунтування збільшення ціни) у ТОВ «АС» за договором №621(18)Б-1 від 07.11.208 в сумі 163554,82грн.

Таким чином, дослідивши матеріали справи та подані докази, суд доходить висновку, що внаслідок неправомірного збільшення ціни на газ шляхом укладання спірних додаткових угод з порушенням законодавства мала місце переплата позивачем коштів у розмірі 163554,82грн.

Враховуючи визнання додаткових угод недійсними, суд вбачає підстави для стягнення з відповідача надмірно сплачених коштів у розмірі 163554,82грн.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Серявін та інші проти України» вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Враховуючи, вищезазначене, суд доходить висновку, що позовні вимоги прокурора обгрунтовані і підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до ч.1 ст.129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні до суду з позовом Прокуратурою Чернігівської області згідно платіжного доручення №1457 від 18.06.2020 було сплачено 6658,00грн. судового збору.

У зв`язку із задоволенням позовних вимог повністю, з відповідача підлягає стягненню на користь Чернігівської обласної прокуратури 6658,00грн. судового збору.

Керуючись ст.129, 232 - 233, 236-238, 240 - 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити повністю.

Визнати недійсною додаткову угоду №3 від 11.12.2018 до договору на постачання природного газу від 07.11.2018 № 621(18)Б-1, укладену між Відділом освіти, сім`ї, молоді та спорту Чернігівської районної державної адміністрації та Товариством з обмеженою відповідальністю «АС».

Визнати недійсною додаткову угоду №4 від 12.12.2018 до договору на постачання природного газу від 07.11.2018 № 621(18)Б-1, укладену між Відділом освіти, сім`ї, молоді та спорту Чернігівської районної державної адміністрації та Товариством з обмеженою відповідальністю «АС».

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АС», вул. Шевцової.22 а, м. Волноваха Донецької області, , на користь Відділу освіти, сім`ї, молоді та спорту Чернігівської районної державної адміністрації, вул. Шевченка, 48, м. Чернігів, , кошти в розмірі 163 554,82 грн

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АС», вул. Шевцової.22 а, м. Волноваха Донецької області, , на користь Чернігівської обласної прокуратури (одержувач: Чернігівська обласна прокуратура, р/р 6008, МФО 820172, , банк ДКСУ м. Київ), 6 658 грн судового збору.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у строки, встановлені ст.241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду у строки визначені ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

Повне рішення складено 02.11.2020

Суддя Ю.В.Федоренко