РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

02.11.2020Справа № 910/12958/20
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерпродсервіс"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ГІППО"

про стягнення 881526,39 грн.

Суддя Сташків Р.Б.

Без виклику представників сторін (судове засідання не проводилось).

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передано указану позовну заяву про стягнення з Відповідача на користь Позивача боргу та санкцій за договором поставки №100119-01/1Г від 10.01.2019, разом у сумі, що дорівнює вказаній вище ціні позову, у зв`язку з неналежним виконанням Відповідачем своїх зобов`язань вчасно та повністю оплатити поставлений йому товар.

До матеріалів справи (до позовної заяви) залучені належні докази виконання Позивачем вимог ст. 172 ГПК України - надіслання Відповідачу копії позовної заяви та копій доданих до неї документів листом з описом вкладення.

Судом також були вчинені всі належні дії для повідомлення Відповідача про відкриття судом провадження у справі - відповідна ухвала суду надсилалися на адресу місцезнаходження Відповідача, яка також є офіційною адресою його місцезнаходження згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

З залученого до матеріалів справи зворотного повідомлення про вручення поштового відправлення вбачається, що ухвалу суду було отримано Відповідачем 11.09.2020, проте Відповідач не скористався наданим йому законом правом подати письмові заперечення проти позову (відзив), або будь-які інші письмові заперечення чи пояснення по справі та/або процесуального характеру.

Враховуючи наведене, та за відсутності подання Відповідачем відзиву, суд вирішує справу за наявними матеріалами на підставі ч. 9 ст. 165 ГПК України та ч. 2 ст. 178 ГПК України. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

10.01.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Інтерпродсервіс" (Постачальник, Позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ГІППО" (Покупець, Відповідач) було укладено Договір №100119-01/1Г (далі - Договір) відповідно до п. 1.1 якого Постачальник зобов`язується передати товар у власність Покупця у відповідності до замовлень Покупця, а Покупець зобов`язується приймати його та проводити оплату за товар на умовах даного договору.

До цього ж Договору 10.01.2019 між сторонами було укладено Договір про надання послуг №100119-04/25 за умовами якого діяльність Покупця не обмежується лише придбанням продукції у Постачальника, але й зокрема, полягає у наданні послуг на користь Продавця.

Чинність наведених Договорів наразі презюмується на підставі ст. 204 ЦК України.

На підставі Договору та видаткових накладних (згідно переліку наданого Позивачем), копії яких наявні у матеріалах справи, Позивачем у період з 10.01.2019 по 05.08.2020 було поставлено товар Відповідачу на загальну суму суму 9425143,02 грн., що не заперечується Відповідачем.

Відповідач у свою чергу розрахувався за поставлений товар лише частково, у сумі 8532339,29 грн. на підтвердження чого Позивачем надані копії платіжних доручень, у зв`язку із чим у Відповідача перед Позивачем утворилася заборгованість у сумі 892803,71 грн.

За умовами п. 5.5 Договору сторонами було погоджено, що заборгованість покупця за поставлений Постачальником товар, яка зберігається за Покупцем без застосування до нього відповідальності за невиконання зобов`язань по договору та складає суму (ліміт заборгованості) в розмірі 25000 грн. Вказаний ліміт заборгованості повинен бути погашений (сплачений) у випадку розірвання або закінчення терміну дії даного Договору після підписання сторонами акту звірки.

При цьому, Договір поставки не є розірваним, а термін дії даного Договору не закінчився, а тому Позивач з урахуванням п. 5.5 Договору не включає до загальної суми боргу встановлений ліміт заборгованості у сумі 25000 грн. (892803,73 грн. - 25000 грн. = 867803,73 грн.).

Строк оплати продукції по Договору, встановлений його п. 5.4, настав, проте Відповідач за отриману продукцію повністю не розрахувався; матеріали справи не містять доказів протилежного, і також не містять доказів наявності у Відповідача претензій по кількості, якості та/або комплектності поставленої по вищеописаним накладним продукції.

Правом на судовий захист Відповідач не скористався, та обставин, на які посилається Позивач в обґрунтування своїх позовних вимог не спростував.

Наявність у Відповідача не погашеної заборгованості в сумі 867803,73 грн. за поставлену по Договору продукцію Позивачем належним чином відповідно до ст.ст. 525, 526, 530, ЦК України та ст. 193 ГК України доведена, документально підтверджена і Відповідачем не спростована; розрахунок заборгованості судом перевірено та визнано обґрунтованим; тому позовні вимоги про стягнення 867803,73 грн. заборгованості підлягають задоволенню.

Також, виходячи з положень ст.ст. 610, 611, 612 ЦК України, ч. 2 ст. 193 ГК України, Відповідач є порушником грошового зобов`язання, що є підставою для застосування до нього правових наслідків, встановлених договором або законом, та зокрема у вигляді нарахування та стягнення:

- пені на підставі п. 8.2.1 Договору та ст.ст. 546, 549 ЦК України;

- 3% річних за ст. 625 ЦК України.

Розрахунок пені та 3% річних судом також перевірено та визнано обґрунтованим і арифметично правильним (зокрема, оскільки розраховані Позивачем санкції не перевищують дозволені до стягнення згідно з законом за заявлений у позові період нарахування), а їх розмір є доведеним залученими Позивачем до справи вищеописаними доказами, а також відсутністю їх спростування з боку Відповідача.

З огляду на наведене позовні вимоги про стягнення 10978,13 грн. пені та 2744,53 грн. 3% річних визнаються судом обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Судові витрати, у які Позивачем включено витрати по оплаті судового збору та витрати на правову допомогу, судом перевірено та визнано документально обґрунтованими, тому понесені Позивачем судові витрати у сумах 13222,90 грн. судового збору та 35000 грн. витрат на професійну правничу допомогу відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на Відповідача. При цьому, судом враховано, що клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу Відповідач не заявляв (ч.ч. 5, 6 ст. 126 ГПК України).

Керуючись ст.ст. 86, 129, ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178, ст.ст. 232, 233, 236, 237, 238, 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ГІППО" (01042, м. Київ, провулок Новопечерський, 19/3, корпус 2, кабінет 33; ідентифікаційний код 32650231) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерпродсервіс" (29000, м. Хмельницький, вул. Тупікова, 1; ідентифікаційний код 30145545) 867803 (вісімсот шістдесят сім тисяч вісімсот три) грн. 73 коп. заборгованості, 10978 (десять тисяч дев`ятсот сімдесят вісім) грн. 13 коп. пені, 2744 (дві тисячі сімсот сорок чотири) грн. 53 коп. 3% річних, а також 13222 (тринадцять тисяч двісті двадцять дві) грн. 90 коп. судового збору та 35000 (тридцять п`ять тисяч) грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено у порядку і строк, встановлені розділом IV ГПК України.

Суддя Сташків Р.Б.