ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у відкритті апеляційного провадження

"21" жовтня 2020 р. Справа№ 910/4115/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Дідиченко М.А.

суддів: Поляк О.І.

Пономаренка Є.Ю.

перевіривши матеріали апеляційної скарги Головного управління ДПС у місті Києві

на рішення Господарського суду міста Києва від 12.06.2019 (повний текст складено 21.06.2019)

у справі № 910/4115/19 (суддя Чинчин О.В.)

за позовом Приватного підприємства "АЙСНЕТ"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лізингова компанія "ЕТАЛОН"

про визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "АЙСНЕТ" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лізингова компанія "ЕТАЛОН" про визнання права власності.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 12.06.2019 року позовні вимоги задоволено у повному обсязі.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління ДПС у місті Києві звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 12.06.2019 року у справі №910/4115/19 та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу №910/4115/19 передано на розгляд колегії суддів у складі: Дідиченко М. А. - головуюча суддя; судді - Руденко М.А., Пономаренко Є.Ю.

Частиною 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України визначено, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Частиною 2 статті 256 Господарського процесуального кодексу України визначено, що учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

1) рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

2) ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Так, оскаржуване рішення прийнято судом першої інстанції 12.06.2019 р., повний текст складено 21.06.2019 р., а отже, відповідно до приписів ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України двадцятиденний строк на апеляційне оскарження рішення закінчується 11.07.2019 р.

Апеляційна скарга подана апелянтом до суду - 03.09.2020 р., тобто, з пропуском строку на подання апеляційної скарги.

Звертаючись з апеляційною скаргою, апелянтом заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

В той же час, таке клопотання було визнано судом необґрунтованим, оскільки скаржник не зазначив жодних обставин та не навів жодних доказів, що зумовили пропуск строку на апеляційне оскарження майже на 14 місяців, у зв`язку з чим ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.09.2020 року апеляційну скаргу Головного управління ДПС у місті Києві на рішення Господарського суду міста Києва від 12.06.2019 залишено без руху.

При цьому, апелянту було встановлено строк з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху для усунення недоліків шляхом подання обґрунтованої заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 12.06.2019 року у справі №910/4115/19 та шляхом подання доказів направлення (фіскальні чеки та описи вкладення у цінний лист) копії апеляційної скарги сторонам у справі.

Ухвала Північного апеляційного господарського суду від 28.09.2020 отримана апелянтом 05.10.2020, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Отже, визначений судом строк для усунення недоліків апеляційної скарги сплив 15.10.2020.

09.10.2020 та 12.10.2020 на адресу Північного апеляційного господарського суду від Головного управління ДПС у місті Києві надійшли заяви про усунення недоліків апеляційної скарги, які містили лише докази направлення апеляційної скарги сторонам у справі. Проте, дані заяви не містили обґрунтованого клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 12.06.2019 року у справі №910/4115/19.

Розпорядженням Північного апеляційного господарського суду від 21.10.2020 року №09.1-08/3945/20 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи, у зв`язку з перебуванням судді Руденко М.А. на лікарняному.

Витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.10.2020 року для розгляду справи №910/4115/19 сформовано колегію суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя - Дідиченко М.А., судді - Поляк О.І., Пономаренко Є.Ю.

Даним складом суду прийнято до свого провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у місті Києві на рішення Господарського суду міста Києва від 12.06.2019.

Колегією суддів встановлено, що заявником станом на дату винесення даної ухвали (з урахуванням строку на поштовий перебіг) не усунуто недоліки апеляційної скарги та не надано суду обґрунтованої заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 12.06.2019 року у справі №910/4115/19.

Оскільки скаржник не усунув недоліки, визначені ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.09.2020 шляхом подання відповідної заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження, тому колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження з наступних підстав.

Однією з основних засад судочинства, у відповідності до п. 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України, є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до частини статті 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно з статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Право на доступ до суду не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби (див. пункти 22-23 Рішення у справі "Мельник проти України" від 28.03.2006, пункти 37-38 Рішення у справі "Мушта проти України" від 18.11.2010).

Згідно рішень Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України" та від 30.05.2013 у справі "Наталія Михайленко проти України", право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб те ресурсів суспільства та окремих осіб.

Отже, кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальної заборони та обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений Господарським процесуальним кодексом України.

У рішенні Європейського суду з прав людини "Пономарьов проти України" від 03.04.2008 р. суд вказав, що: "правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений з підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими".

Таким чином, наявність права на оскарження не є безумовною підставою для здійснення судового захисту шляхом прийняття апеляційної скарги, поданої з порушенням встановленого процесуальним законом порядку.

При цьому, суд в ухвалі від 28.09.2020 у справі №910/4115/19 про залишення апеляційної скарги без руху зазначив мотиви та підстави відхилення клопотання Головного управління ДПС у місті Києві про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду та про право апелянта на подання заяви про поновлення строку із зазначенням інших підстав для поновлення такого строку, а також апелянта було попереджено про наслідки не вчинення зазначеної дії.

Таким чином, процесуальна бездіяльність апелянта не може ставити під сумнів здійснення судочинства судом апеляційної інстанції відповідно до вимог процесуального закону, а відсутність обґрунтованого клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження виникли внаслідок недобросовісного здійснення учасником справи своїх процесуальних прав, що не може вважатися поважною причиною, яка перешкоджала заявнику подати апеляційну скаргу у встановлений законодавством строк.

Частиною 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України зазначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ч. 4 ст. 260 Господарського процесуального кодексу України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 261 цього Кодексу.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 261 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Враховуючи те, що у встановлений судом строк обґрунтованого клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження апелянтом не надано, колегія суддів відмовляє у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у місті Києві на рішення Господарського суду міста Києва від 12.06.2019 року у справі №910/4115/19.

Керуючись ст. ст. 234, 256, 258, 261 ГПК України Північний апеляційний господарський суд, -

У Х В А Л И В:

1. Прийняти до свого провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у місті Києві на рішення Господарського суду міста Києва від 12.06.2019 року у справі №910/4115/19.

2. Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у місті Києві на рішення Господарського суду міста Києва від 12.06.2019 року у справі №910/4115/19.

3. Копію ухвали надіслати учасникам апеляційного провадження.

4.Повернути матеріали справи №910/4115/19 до місцевого господарського суду.

5.Ухвала апеляційної інстанції може бути оскаржена в порядку встановленому ст. 288 ГПК України.

Головуючий суддя М.А. Дідиченко

Судді О.І. Поляк

Є.Ю. Пономаренко