ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2020 рокуСправа № 912/2618/20
Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Бестаченко О.Л., за участю секретаря судового засідання Буніна О.В. розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження справу № 912/2618/20

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Гарант-Агро 2016", 72301, Запорізька область, м. Мелітополь, пров. Гоголя, буд. 9,

до відповідача: Приватного сільськогосподарського підприємства "ЛАН", 26100, Кіровоградська область, Новоархангельський район, смт Новоархангельськ, вул. Слави, буд. 140,

про стягнення 18 084,00 грн,

представники:

від позивача - Рабушко В.С., довіреність від 25.05.20 № б/н;

від відповідача - Шеремет М.П., ордер від 28.09.2020 АІ № 1058332.

У судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Гарант-Агро 2016", яка містить вимоги до Приватного сільськогосподарського підприємства "ЛАН" про стягнення заборгованості в розмірі 18 084,00 грн, з покладанням на відповідача судових витрат.

В обґрунтування позовних вимог позивач послався на порушення відповідачем договору (укладеного в усній формі) про виконання робіт з діагностики, ремонту, технічного обслуговування та реставрації запчастин сільськогосподарської техніки, в частині своєчасної та повної оплати виконаних робіт.

Ухвалою від 18.08.2020 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Гарант-Агро 2016" до Приватного сільськогосподарського підприємства "Лан" про стягнення 18 084,00 грн залишено без руху.

28.08.2020 на адресу господарського суду від Товариство з обмеженою відповідальністю "Гарант-Агро 2016" надійшов лист від 25.08.2020 № б/н про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою від 01.09.2020 відкрито провадження у справі № 912/2618/20; постановлено справу № 912/2618/20 розглядати за правилами спрощеного позовного провадження; судовий розгляд призначено на 29.09.2020 об 11:00.

21.09.2020 до суду надійшов відзив на позовну заяву від 18.09.2020 № 257, в якому відповідач стверджує про відсутність укладеного між сторонами договору та не доведення факту надання послуг. Також відповідач зазначає, що у позивача не було правових підстав для оформлення податкової накладної, а скрін-шоти електронних листів не є належними та допустимими доказами. Крім того, відповідач вказує на необхідність наявності доказів, які підтверджують фактичне здійснення учасником справи витрат, для вирішення питання про розподіл судових витрат.

24.09.2020 до суду надійшла відповідь на відзив від 23.09.2020 № б/н, в якій позивач стверджує, що сторони протягом 2017-2018 років мали господарські відносини, оформленні шляхом підписання актів виконаних робіт. 20.08.2018 позивач виконав роботи, які були обумовлені договором та разом з відремонтованим решетом САSE передав відповідачу документи, то підтверджують їх виконання, а саме: Акт № ОУ-0000880 здачі-прийняття робіт (надані послуги) від 20.08.2018 р. на сум) 18084.00 грн з ПДВ, Рахунок-фактура № СФ-0001047 від 05.08.2017 на суму 18084,00 грн з ПДВ. Окрім того, за допомогою програмного забезпечення для подання звітності до контролюючих органів та обміну юридично значущими первинними документами між контрагентами в електронному вигляді М.Е.Dос з накладенням електронного цифрового підпису була зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних податкова накладна № 932 від 20.08.2018 на суму 9804.00 грн з ПДВ, яка була прийнята Відповідачем.

29.09.2020 до суду надійшло клопотання представника відповідача від 28.09.2020 № 28/09-2020 про відкладення розгляду справи у зв`язку з необхідністю часу для ознайомлення з матеріалами справи та підготовки правової позиції, оскільки 28.09.2020 між адвокатом Шереметом М.П. та ПСП "Лан" укладено договір про надання правничої допомоги.

29.09.2020 господарський суд відкрив судове засідання.

Протокольною ухвалою від 29.09.2020 на підставі ст. 216 Господарського процесуального кодексу України відкладено судове засідання по розгляду справи №912/2618/20 до 19.10.2020 на 12:00 год.

19.10.2020 господарський суд продовжив розгляд справи.

У судовому засіданні 19.10.2020 представником відповідача заявлено усні клопотання про оголошення перерви в судовому засіданні для мирового врегулювання спору та про розгляд справи в загальному позовному провадженні у зв`язку з необхідністю допиту свідка.

Протокольними ухвалами від 19.10.2020 господарський суд відмовив у задоволенні усних клопотань представника відповідача у зв`язку з недоведеністю відповідачем намірів здійснити мирове врегулювання спору та малозначністю даної справи.

Протокольною ухвалою від 19.10.2020 на підставі ст. 216 Господарського процесуального кодексу України оголошено перерву в судовому засіданні по розгляду справи № 912/2618/20 до 28.10.2020 до 12:00 год.

28.10.2020 через систему "Електронний суд" надійшли додаткові пояснення Приватного сільськогосподарського підприємства "ЛАН" від 28.10.2020, в яких відповідач просить поновити строк подання доказів по справі та долучити докази подані у додатках до цих додаткових пояснень та врахувати їх при розгляді справи.

28.10.2020 господарський суд продовжив розгляд справи. У судовому засіданні брали участь представники сторін, які підтримали заяви по суті справи.

Представник відповідача підтримав клопотання про поновлення строку для подання доказів, викладене у додаткових поясненнях від 28.10.2020, крім того, просив поновити строк на подання орієнтовного розрахунку судових витрат, понесених відповідачем.

Протокольними ухвалами від 28.10.2020 господарський суд задовольнив клопотання представника відповідача про поновлення процесуальних строків та долучив до матеріалів справи копії доказів, доданих до додаткових пояснень Приватного сільськогосподарського підприємства "ЛАН" від 28.10.2020.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши в судовому засіданні докази, господарський суд встановив наступні обставини, які є предметом доказування у справі.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Гарант-Агро 2016" та Приватним сільськогосподарським підприємством "ЛАН" у 2017 році існували господарські правовідносини щодо ремонту техніки, що не заперечується сторонами та підтверджується актами здачі-прийняття робіт та рахунками-фактурами (а.с. 101-121). За твердженням представників сторін, письмовий договір у формі єдиного документу сторонами не підписувався.

Позивач стверджує, що 27.06.2017 з метою виконання робіт відповідач передав позивачу для ремонту решето САSЕ верхнє; 20.08.2018 позивач виконав роботи, які були обумовлені Договором та разом із відремонтованим решетом САSЕ передав відповідачу документи, що підтверджують їх виконання, а саме: Акт № ОУ-0000880 здачі-прийняття робіт (надані послуги) від 20.08.2018 на суму 18084,00 грн з ПДВ, Рахунок-фактура № СФ-0001047 від 05.08.2017 на суму 18 084,00 грн з ПДВ. Окрім того, була зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних податкова накладна, яка була прийнята та визнана Відповідачем.

На підтвердження вказаного позивач надає копії акту приймання-передачі запчастини до с/х техніки на ремонт та реставрацію від 27.06.2017 (а.с. 8, 92); акту № ОУ-0000880 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 20.08.2018 (а.с. 93); рахунку-фактури № СФ-0001047 від 05.08.2017; податкової накладної від 20.08.2020 № 915 (а.с. 95); акту здачі-прийомки виконаних робіт від 05.07.2018, підписаного Товариством з обмеженою відповідальністю "АНТ Агросервіс" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Гарант-Агро 2016" (а.с. 96); заяви свідка ОСОБА_1 (а.с. 98); скрін-шотами електронного листування (а.с. 122-142).

Відповідач не визнає передачу позивачу для ремонту та здійснення такого ремонту решета САSЕ верхнє, зазначаючи, що акт приймання-передачі запчастини до с/х техніки на ремонт та реставрацію від 27.06.2017 підписано невстановленою особою. За текстом акту на ремонт передано решето CASE - 2. Податкова накладна виставлена позивачем з порушенням норм Податкового кодексу України, тому не може бути належним та допустимим доказом у справі. Відповідач зазначає, що позивач не надав інших доказів здійснення господарських операцій, не пояснив який ремонт було проведено та тривалість такого ремонту в рік і майже два місяці, до того ж відсутній будь-який доказ повернення такої запчастини відповідачу. Позивачем не надано доказів електронного документообігу між сторонами в порядку, передбаченому Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг".

Вирішуючи даний спір по суті, господарський суд враховує наступні норми чинного законодавства.

Правовідносини щодо виконання робіт з ремонту речі регулюються Главою 61 Цивільного кодексу України. Так, відповідно до ч. 1, 2 ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

У договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення (ч. 1 ст. 843 Цивільного кодексу України).

Згідно ст. 846 Цивільного кодексу України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов`язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов`язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту.

За нормами ч. 1 ст. 853 Цивільного кодексу України замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково (ч. 1 ст. 854 Цивільного кодексу України).

Згідно ч. 1 ст. 639 Цивільного кодексу України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

У відповідності до ч. 1 ст. 181 Господарського процесуального кодексу України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

За приписами законодавства, господарські договори укладаються в письмовій формі: повній - шляхом підписання єдиного документа чи спрощеній - шляхом обміну листами, телеграмами, телетайпограмами, телефонограмами, радіограмами чи шляхом прийняття завдання замовника до виконання (ст. 205, 206, 208, 639 Цивільного кодексу України).

Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 11.09.2020 у справі № 910/16505/19, згідно з частиною першою статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до частини першої статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина перша статті 77 ГПК України).

Верховний Суд вважає за необхідне наголосити на тому, що 17.10.2019 набув чинності Закон України від 20.09.2019 № 132-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні", яким було, зокрема внесено зміни до ГПК України та змінено назву статті 79 ГПК України з "Достатність доказів" на нову - "Вірогідність доказів" та викладено її у новій редакції, фактично впровадивши в господарський процес стандарт доказування "вірогідності доказів".

Стандарт доказування "вірогідності доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Відповідно до статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були.

Господарський суд оцінивши докази у справі приходить до висновку, що факти, які розглядаються з більшою вірогідністю мали місце, аніж не мали.

Господарський суд визнає вірогідним доказом передання на ремонт решета CАSE акт приймання-передачі запчастини до с/х техніки на ремонт та реставрацію від 27.06.2017 (а.с. 8, 92), оскільки він містить відтиск печатки Приватного сільськогосподарського підприємства "ЛАН". В той же час, відповідачем не ставиться під сумнів справжність відтиску печатки, не надано доказів та не наведено фактів протиправності використання своєї печатки чи доказів її втрати, так само і не надано доказів звернення до правоохоронних органів у зв`язку з втратою чи викраденням печатки, чи використання печатки товариства проти волі відповідача (з урахуванням правової позиції Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, зазначеної у постанові від 23 липня 2019 року у справі №918/780/18).

Згідно заяви свідка ОСОБА_1 , який в період з 1991 по квітень 2019 працював на посаді головного механіка в Приватному сільськогосподарському підприємстві "ЛАН", що підтверджується копією трудової книжки (а.с. 191), до його посадових обов`язків входило ремонт, доставка та дефектовка запчастин та агрегатів на автомобілі та сільськогосподарську техніку (а.с. 98).

ОСОБА_1 вказує наступне: "Протягом 2017-2018 р.р. наше підприємство співпрацювали із ТОВ «Гарант-Агро 2016». Співпраця полягала у наданні послуг з ремонту вузлів та агрегатів до автомобільної та сільськогосподарської техніки, що належала ПСП «ЛАН».

Я, разом із представниками ТОВ «Гарант-Агро 2016» проводили огляд, демонтаж вузлів та агрегатів, які потім останні на своєму вантажному автобусі демонтовані вузли та агрегати відвозили для ремонту та відновленню до себе па підприємство. Через деякий час представники ТОВ «Гарант-Агро 2016» привозили відремонтовані вузли та агрегати, які я приймав особисто та встановлювали іх на місце, звідки вони були демонтовані. Я перевіряв їх справність та якість ремонту. До наданих послуг з якості та об`єму ремонту у мене, як механіка, зауважень не було. Разом із відремонтованими запчастинами, представники ТОВ «Гарант-Агро 2016» привозили рахунки та акти виконання робіт, які я передавав Головному інженеру ОСОБА_2 , а він передавав їх до бухгалтерії ПСП «ЛАН» для підпису та оплати. Подальша доля актів виконаних робіт мені невідома.

У серпні 2018 р.. представники ТОВ «Гарант-Агро 2016» па своєму автобусі, як звичайно, привезли партію відремонтованих вузлів та агрегатів та документи до них, а саме: рахунки та акти виконаних робіт, які Головний інженер передав до бухгалтерії на підпис. Зауважень, щодо якості ремонту у нас не було.

У вересні 2018 р. у нас повністю змінилося керівництво підприємства, яке, наскільки мені відомо, відмовилося підписувати будь які акти виконаних робіт га оплачувати роботи ТОВ «Гарант-Агро 2016» з ремонту вузлів та агрегатів, пославшись на те що необхідно провести ревізію. Протягом вересня 2018 - грудня 2018 р. представники ТОВ «Гарант-Агро 2016» неодноразово приїжджали до керівництва ПСП «ЛАН» на переговори щодо оплати викопаних послуг.

Будь які документи, що привозили представники ТОВ «Гарант-Агро 2016» я не підписував так як не мав на це вказівок та повноважень.

У квітні 2019 р. я звільнився з ПСП «ЛАН».".

Відповідачем не заперечено щодо трудових відносин з ОСОБА_1 та не надано суду доказів щодо посадових обов`язків вказаної особи на підприємстві.

Господарський суд враховує, що показання свідка не суперечать іншим доказам у справі.

Крім того, відповідачем не заперечено прийняття податкової накладної від 20.08.2018 № 915 та включення відповідних операцій на підставі такої податкової накладної до своєї податкової звітності. Лише у жовтні 2020 року Приватним сільськогосподарським підприємством "ЛАН" подано до контролюючого органу уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок, що підтверджується доказами, долученими до додаткових пояснень відповідача від 28.10.2020.

Посилання відповідача на порушення позивачем норм Податкового кодексу України при реєстрації вказаної податкової накладної відхиляється судом, оскільки встановлення законності порядку реєстрації податкової накладної від 20.08.2018 № 915 не є предметом спору у даній справі.

Актом здачі-прийомки виконаних робіт від 05.07.2018, підписаним Товариством з обмеженою відповідальністю "АНТ Агросервіс" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Гарант-Агро 2016", (а.с. 96) підтверджується замовлення позивачем та отримання результатів виконаних робіт щодо ремонту решета кейс 2388 верхнього.

Щодо скріншотів електронного листування господарський суд зазначає наступне.

Роздруківка електронного листування не може вважатись електронним документом (копіями електронних документів) в розумінні частини першої статті 5 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг", відповідно до якої електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.

Відповідно до частин першої, другої статті 6 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, яка використовується для ідентифікації автора та/або підписування електронного документа іншим суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершує створення електронного документа.

Таким чином, роздруківка скріншотів електронного листування (а.с. 122-142) не є належним письмовим доказом.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 28.12.2019 № 922/788/19.

Листом від 15.04.2020 № 15/04/20 позивач направив відповідачу акти здачі-прийняття робіт та рахунки-фактури, в тому числі і Акт № ОУ-0000880 здачі-прийняття робіт (надані послуги) від 20.08.2018 на суму 18084,00 грн з ПДВ, Рахунок-фактуру № СФ-0001047 від 05.08.2017 на суму 18 084,00 грн з ПДВ, що підтверджується описом вкладення у цінний лист, накладною та фіскальним чеком АТ "УКРПОШТА" (а.с. 89-90). Згідно трекінгу поштових відправлень цінний лист вручено 23.04.2020 (а.с. 91).

Відповідач не надав суду доказів заявлення заперечень щодо виконаних робіт, їх об`єму та якості.

Враховуючи викладене, господарський суд приходить до висновку, що у відповідача виникло зобов`язання оплатити вартість виконаних відповідачем робіт.

Статтею 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 Цивільного кодексу України. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно статей 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до статті 77 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази, врахувавши предмет позову та встановлені обставини справи, господарський суд дійшов висновку про порушення відповідачем права позивача на отримання оплати виконаних робіт, тому позов має бути задоволено.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір, сплачений позивачем за подання позову, покладається на відповідача повністю.

Крім того, Товариство з обмеженою відповідальністю "Гарант-Агро 2016" просить суд стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 1 500,00 грн.

Положеннями статті 123 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частини 1-4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Як вбачається з матеріалів справи, 17.05.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Гарант-Агро 2016" та адвокатом Рабушко В.С. укладено договір про надання правової допомоги № 12 (а.с. 143-144), за умовами якого КЛІЄНТ доручає, а АДОКАТ приймає на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним Договором.

Згідно п. 1.1. договору про надання правової допомоги № 12 від 17.05.2019 Адвокат зобов`язується: надавати Клієнту консультації з питань цивільного, господарського, адміністративного та податкового права; організовувати ведення претензійно-позовної роботи по матеріалам, що підготовлені Клієнтом; надавати Клієнту правовому допомогу щодо захисту прав та інтересів останнього в судах загальної, господарської, адміністративної юрисдикціях усіх рівнів, органах державної влади, на підприємствах, в установах, організаціях всіх форм власності та підпорядкування (ведення справи); представляти інтереси Клієнта та здійснювані його захист в правоохоронних та контролюючих органах з питань, що виникають у діяльності Клієнта.

Вартість послуг Адвоката становить, зокрема: 1500 гривень за підготовку однієї позовної заяви; вартість інших послуг визначається домовленістю сторін в залежності від виду та обсягу робіт за цим Договором, виходячи із звичайних цін за надання аналогічних послуг (п. 4.1. договору про надання правової допомоги № 12 від 17.05.2019).

За розрахунком гонорару адвоката за надання правової допомоги від 10.08.2020 (а.с. 76) Адвокат Рабушко Вячеслав Степанович згідно з Договором про надання правової допомоги від 17.05.2019 надає Замовнику - Товариству з обмеженою відповідальністю "Гарант-Агро 2016" правову допомогу при стягненні з ПСП "ЛАН" наступного характеру: надання консультації замовнику - 100 грн; ознайомлення з документами - 200 грн; пошук, аналіз судової практики, встановлення стратегії судового позову - 400 грн; складання позовної заяви - 600 грн; підготовка додатків, їх оформлення належним чином та направлення позовної заяви до суду - 200 грн, всього - 1500,00 грн.

Актом наданих послуг від 10.08.2020 № 24 (а.с. 190) підтверджується надання юридичних послуг за договором № 12 від 17.05.2019.

Згідно квитанції до прибуткового касового ордера № 1 від 10.08.2020 Товариством з обмеженою відповідальністю "Гарант-Агро 2016" сплачено адвокату Рабушко В.С. 1 500,00 грн за договором № 12 від 17.05.2019 (а.с. 190).

У розумінні положень частини 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Крім того, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

Зазначеної позиції дотримується Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного суду у справі № 922/445/19 від 03.10.2019.

Відповідач не довів неспівмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим на виконання робіт адвокатом.

Таким чином, з огляду на предмет позову та розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу, враховуючи ступінь складності справи та обсяг наданих послуг, суд вважає, що витрати позивача на професійну правничу допомогу в розмірі 1 500,00 грн документально доведені.

Згідно ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи задоволення позовних вимог повністю, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 1500,00 грн витрат на професійну правничу допомогу. Понесені відповідачем судові витрати залишаються за ним.

Керуючись ст. 74, 76, 77, 129, 233, 236-241, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного сільськогосподарського підприємства "ЛАН" (26100, Кіровоградська область, Новоархангельський район, смт Новоархангельськ, вул. Слави, буд. 140; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Гарант-Агро 2016" (72301, Запорізька область, м. Мелітополь, пров. Гоголя, буд. 9; ) заборгованість в розмірі 18 084,00 грн, а також судовий збір у розмірі 2 102,00 грн, витрати на правову допомогу у розмірі 1 500,00 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повідомити учасників справи про відсутність у суду технічної можливості надавати інформацію про вебадресу судового рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень одночасно з врученням (надсиланням/видачею) копії повного або скороченого такого рішення до затвердження Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Ознайомитись з електронною копією судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень можна за його вебадресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Копії рішення направити Товариству з обмеженою відповідальністю "Гарант-Агро 2016" (72301, Запорізька область, м. Мелітополь, провулок Гоголя, буд. 9); Приватному сільськогосподарському підприємству "ЛАН" (26100, Кіровоградська область, Новоархангельський район, смт Новоархангельськ, вул. Слави, буд. 140).

Повне рішення складено 29.10.2020.

Суддя О.Л. Бестаченко