СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" жовтня 2020 р. справа № 917/514/20

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Попков Д.О.
суддів Пушай В.І., Пелипенко Н.М.
секретар судового засідання Акімова К.К.
за участю представників:
від позивача Петренко В.П. (адвокат, ордер серії ВІ №1010275 від 05.10.2020р.);
від відповідача не з`явився
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Висотбуд Інвест», смт.Нові Санжари Полтавської області
на рішення господарського суду Полтавської області
ухваленого 10.07.2020р. (повний текст підписано 20.07.2020р.) у м. Полтаві
у справі №917/514/20 (суддя Паламарчук В.В.)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельно-транспортна компанія «Столиця-сервіс», м. Бровари Київської області
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Висотбуд Інвест», смт.Нові Санжари Полтавської області
про стягнення 309980,65грн.

В С Т А Н О В И В:

І.Короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції:

1. Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельно-транспортна компанія «Столиця-сервіс», м. Бровари Київської області (далі Позивач) звернулось до Господарського суду Полтавської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Висотбуд Інвест», смт. Нові Санжари Полтавської області (далі Відповідач) з вимогами про стягнення 309980,65грн., у тому числі: 271638,67грн. заборгованості з оплати поставленого товару (товарного бетону БСГ В25Р4 F200W6) та 38341,98грн. пені за несвоєчасне (неповне) виконання зобов`язань з оплати поставленого товару, нарахованої за період з 13.09.2019р. по 12.03.2020р. Також Позивач просив стягнути з Відповідача суму сплаченого судового збору в розмірі 4949,71грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 20000,00грн.

2. Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 24.04.2020р. було відкрито провадження у справі №917/514/20 та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

3. Рішенням Господарського суду Полтавської області від 10.07.2020р. (повний текст підписано 20.07.2020р.) у справі №917/514/20 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельно-транспортна компанія «Столиця-сервіс» були задоволені частково стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Висотбуд Інвест» на користь Позивача 271638,67грн. заборгованості з оплати поставленого ним товару, а також 4074,58грн. витрат зі сплати судового збору та 7000,00грн. витрат на професійну правничу допомогу. У частині позовних вимог про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Висотбуд Інвест» 38341,98грн. пені за несвоєчасне (неповне) виконання зобов`язань з оплати поставленого Позивачем товару було відмовлено.

4. Означене рішення суду обґрунтоване доведеністю матеріалами справи факту неналежного (неповного) виконання Відповідачем своїх зобов`язань з оплати поставленого Позивачем, без укладення договору, товару - товарного бетону БСГ В25Р4 F200W6, отриманого останнім на підставі наявних в матеріалах справи видаткових накладних №РН-0002371 від 07.09.2019р., №РН- 0002393 від 09.09.2019р., №РН-0002453 від 13.09.2019р., №РН-0002454 від 14.09.2019р., №РН-0002482 від 17.09.2019р., №РН-0002534 від 21.09.2019р. та №РН-0002535 від 22.09.2019р. Своєю чергою, відмова в задоволенні позовних вимог в частині стягнення 38341,98грн. пені зумовлена відсутністю укладеного між сторонами письмового договору, в якому останні могли б визначити умови забезпечення виконання зобов`язання.

ІІ. Короткий зміст вимог та узагальнених доводів апеляційної скарги:

5. Товариство з обмеженою відповідальністю «Висотбуд Інвест», не погодившись з прийнятим рішенням Господарського суду Полтавської області від 10.07.2020р. у справі №917/514/20, звернулось з апеляційною скаргою до Східного апеляційного господарського суду, в якій просить визнати нечинним означене рішення суду повністю та закрити провадження у справі.

6. Підставами для задоволення апеляційних вимог Скаржник зазначає порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування/не застосування належних норм матеріального права:

6.1. ухвалами Господарського суду Полтавської області було встановлено Відповідачу певний строк для подання відзиву на позовну заяву/заперечень на відповідь на відзив, а згодом закрито підготовче засідання у справі та призначено її до розгляду, тоді як відповідно до п.4 Прикінцевих положень Господарського процесуального кодексу України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки визначені цим Кодексом продовжувалися на строк дії такого карантину, а строки, які встановлювалися судом у своєму рішенні, не могли бути меншими, ніж строк карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19);

6.2. залишення місцевим судом поза увагою факту неможливості повного розрахунку останнім з Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельно-транспортна компанія «Столиця-сервіс» за отриманий товар, що обумовлено зупиненням будівельних робіт через настанням зимового періоду та введенням постановою Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020р. «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» карантину, посилаючись на ст.ст.613, 616, 617 Цивільного кодексу України.

6.3. Окрім того, Скаржник, з метою виключення розбіжностей та непорозумінь пропонує укласти мирову угоду щодо розрахунків за отриманий товар зі складанням графіку розрахунків наголошує на бажанні розрахуватися за отриманий товар, але через виниклі обставини змушений просити розрахуватися частинами.

ІІІ. Узагальнені доводи та заперечення учасників справи:

7. Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельно-транспортна компанія «Столиця-сервіс», в межах визначеного апеляційним судом строку, наданий відзив на апеляційну скаргу, за змістом якого останній проти її задоволення заперечує, зазначаючи, що:

- апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Висотбуд Інвест» взагалі не містить жодного посилання на порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи невірного застосування норм матеріального права;

- факт існування у Відповідача основної заборгованості в сумі 271638,67грн. перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельно-транспортна компанія «Столиця-сервіс» доведений наявними матеріалами справи та документально у встановленому порядку не спростований, що, своєю чергою, свідчить про законність прийнятого рішення суду.

IV. Щодо процедури апеляційного провадження:

8. У відповідності до вимог ст.32 та ч.1 ст.260 Господарського процесуального кодексу України за протоколом автоматизованого розподілу від 04.09.2020р. для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі: Попков Д.О. (головуючий, суддя-доповідач), Стойка О.В., Пушай В.І.

9. Ухвалою від 23.09.2020р. вказана судова колегія відкрила апеляційне провадження у справі №917/514/20 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Висотбуд Інвест» на рішення Господарського суду Полтавської області від 10.07.2020р.

10. Розпорядженням керівника апарату Східного апеляційного господарського суду від 06.10.2020р. «Щодо повторного автоматичного розподілу справ» у зв`язку із знаходженням у відпустці члена судової колегії, судді Пушая В.І., відповідно п.2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду його було замінено на суддю Істоміну О.А., що також вбачається з витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.10.2020р. у справі №917/514/20.

11. Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 06.10.2020р. у справі №917/514/20 після проведення підготовчих дій призначено розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Висотбуд Інвест» у судовому засіданні на 26.10.2020р. о 14:10 з повідомленням учасників справи, тоді як ухвалою суду від 12.10.2020р. продовжено Скаржнику процесуальний строк для подання заперечень на відзив на апеляційну скаргу до 16.10.2020р. (включно).

12. Розпорядженням керівника апарату Східного апеляційного господарського суду від 26.10.2020р. «Щодо повторного автоматичного розподілу справ» у зв`язку із знаходженням у відпустці членів судової колегії, суддів Стойки О.В. та Істоміної О.А., відповідно п.2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду їх було замінено на суддів Пушая В.І. та Пелипенко Н.М., що також вбачається з витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.10.2020р. у справі №917/514/20.

13. Враховуючи викладене в п.п.8-12 цієї постанови, та відсутність визначених ст.ст.38, 39 Господарського процесуального кодексу України підстав для відводу/самовідводу члені судової колегії, сформована судова колегія Східного апеляційного господарського суду у складі Попков Д.О. (головуючий, суддя-доповідач), Пушай В.І. та Пелипенко Н.М. відповідає вимогам «суду, створеним відповідно до закону» у розумінні п.1 ст.6 ратифікованої Україною Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини 1950р.

14. Фіксація судового засідання апеляційної інстанції здійснювалась у протоколі судового засідання та за допомогою відеозаписувального технічного засобу у відповідності до вимог ст.ст.222, 223 Господарського процесуального кодексу України з урахуванням п.17.7. його Перехідних положень в порядку розгляду апеляційної скарги, встановленому ст.270 цього Кодексу.

15. У судовому засіданні 26.10.2020р. уповноважений представник Позивача проти задоволення апеляційної скарги заперечували з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу та наголосив на відсутності будь-яких переговорів та домовленостей з Відповідачем з приводу укладання мирової угоди.

Уповноважений представник Скаржника у судове засідання 26.10.2020р. не з`явився, направивши на електрону адресу суду клопотання про відкладення розгляду справи. Між тим, означене клопотання не містить електронного цифрового підпису підписанта - директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Висотбуд Інвест», що підтверджується актом канцелярії Східного апеляційного господарського суду №13-35/494 від 26.10.2020р. та суперечить ст.ст.77, 91 Господарського процесуального кодексу України, а отже зумовлює залишення означеного клопотання судом апеляційної інстанції без розгляду. Своєю чергою, за висновком судової колегії, враховуючи доведення позиції Скаржника до відома суду безпосередньо зі змісту апеляційної скарги та достатність матеріалів справи, не прибуття останнього у судове засідання не перешкоджає розгляду справи по суті.

16. Згідно із вимогами ст.269 Господарського процесуального кодексу України справа переглядається апеляційним судом за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряється законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, якщо під час розгляду не буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

V. Встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини, а також обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносини:

17. Як встановлено місцевим судом та вбачається з наявних матеріалів справи, у вересні 2019р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельно-транспортна компанія «Столиця-сервіс» (Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Висотбуд Інвест» (Покупець) досягнуто домовленість щодо поставки товарного бетону БСГ В25 Р4 F200 W6 з визначеним пунктом розвантаження (доставки) м. Яготин.

18. У вересні 2019р. Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельно-транспортна компанія «Столиця-сервіс» на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «Висотбуд Інвест» здійснено поставку товарного бетону БСГ В25 Р4 F200 W6 у кількості 234м.куб. на загальну суму 594358,13грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи видатковими накладними №РН-0002371 від 07.09.2019р., №РН-0002393 від 09.09.2019р., №РН-0002453 від 13.09.2019р., №РН-0002454 від 14.09.2019р., №РН-0002482 від 17.09.2019р., №РН-0002534 від 21.09.2019р., №РН-0002535 від 22.09.2019р. (а.с.а.с.89, 92, 95, 98, 101, 104, 107).

Вказані видаткові накладні підписані представниками сторін без заперечень та скріплені печатками підприємств.

19. Факт поставки товарного бетону БСГ В25 Р4 F200 W6 у кількості 234м.куб. на загальну суму 594358,13грн. на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «Висотбуд Інвест» до пункту розвантаження (м. Яготин) підтверджено копіями товарно-транспортних накладних №ТТР-033034 від 07.09.2019р., №ТТР-033035 від 07.09.2019р., №ТТР-033036 від 07.09.2019р., №ТТР-033083 від 09.09.2019р., №ТТР-033084 від 09.09.2019р., №ТТР-033085 від 09.09.2019р., №ТТР-033193 від 13.09.2019р., №ТТР-033194 від 13.09.2019р., №ТТР-033195 від 13.09.2019р., №ТТР-033196 від 14.09.2019р., №ТТР-033197 від 14.09.2019р., №ТТР-033198 від 14.09.2019р., №ТТР-033233 від 17.09.2019р., №ТТР-033234 від 17.09.2019р., №ТТР-033235 від 17.09.2019р., №ТТР-033319 від 21.09.2019р., №ТТР-033320 від 21.09.2019р., №ТТР-033321 від 21.09.2019р., №ТТР-033323 від 22.09.2019р., №ТТР-033325 від 22.09.2019р. та №ТТР-033324 від 22.09.2019р. (а.с.а.с.90, 91, 93, 94, 96, 97, 99, 100, 102, 103, 105, 106, 108, 109).

20. Для здійснення оплати за поставлений товар Позивачем надані Відповідачу рахунки-фактури №СФ-0001481 від 07.09.2019р., №СФ-0001563 від 13.09.2019р., №СФ-0001589 від 17.09.2019р та №СФ-0001615 від 21.09.2019р. (а.с.а.с.85-88) на загальну суму 594358,13грн., строк дійсності яких датований днем такого рахунку-фактури.

За твердженням Позивача, що Товариством з обмеженою відповідальністю «Висотбуд Інвест» не заперечується, останнє частково, на суму 322719,46грн., виконало свої зобов`язання з оплати поставленого товару. Відтак, сума несплаченого товару стала складати 271638,67грн.

21. З наявної в матеріалах справи досудової вимоги №12/12/2019 від 12.12.2019р. (а.с.а.с.79-81) вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельно-транспортна компанія «Столиця-сервіс» звернулось до Товариства з обмеженою відповідальністю «Висотбуд Інвест» з проханням сплатити існуючий розмір заборгованості в сумі 271638,67грн., що виникла внаслідок неповної сплати отриманого за видатковими накладними №РН-0002371 від 07.09.2019р., №РН-0002393 від 09.09.2019р., №РН-0002453 від 13.09.2019р., №РН-0002454 від 14.09.2019р., №РН-0002482 від 17.09.2019р., №РН-0002534 від 21.09.2019р., №РН-0002535 від 22.09.2019р. товарного бетону БСГ В25 Р4 F200 W6 у кількості 234куб.м.

Відповіді на означену вимогу на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельно-транспортна компанія «Столиця-сервіс» не надходило, тоді як сума заборгованості в розмірі 271638,67грн. залишилась не сплаченою.

22. Вказані в п.п.17-21 цієї постанови обставини підтверджуються матеріалами справи та сторонами не заперечуються.

23. Враховуючи не здійснення Відповідачем повної оплати за поставлений йому товар за видатковими накладними №РН-0002371 від 07.09.2019р., №РН-0002393 від 09.09.2019р., №РН-0002453 від 13.09.2019р., №РН-0002454 від 14.09.2019р., №РН-0002482 від 17.09.2019р., №РН-0002534 від 21.09.2019р., №РН-0002535 від 22.09.2019р., Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельно-транспортна компанія «Столиця-сервіс» звернулося до господарського суду з позовними вимогами до останнього про стягнення 271638,67грн. заборгованості з оплати поставленого товару та 38341,98грн. пені за несвоєчасне (неповне) виконання зобов`язань з такої оплати, нарахованої за період з 13.09.2019р. по 12.03.2020р.

24. Відносно означених обставин спірні правовідносини були розглянуті місцевим судом в контексті приписів законодавства, що регулюють відносини з купівлі-продажу.

VІ. Оцінка апеляційного суду:

25. За змістом ст.ст.4, 5 Господарського процесуального кодексу України, ст.15 Цивільного кодексу України та ст.20 Господарського кодексу України можливість задоволення позовних вимог вимагає наявності та доведеності наступної сукупності елементів: наявність у Позивача захищуваного суб`єктивного права/охоронюваного законом інтересу, порушення (невизнання або оспорювання) такого права/інтересу з боку визначеного Відповідача та належність (адекватність характеру порушення та відповідність вимогам діючого законодавства) обраного способу судового захисту. Відсутність або недоведеність будь-якого із вказаних елементів, що становлять предмет доказування для Позивача, унеможливлює задоволення позову.

26. Сутність розглядуваного місцевим судом спору полягає у спонуканні Відповідача до примусового виконання порушених (прострочених у виконанні) грошових зобов`язань з повної оплати поставленого Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельно-транспортна компанія «Столиця-сервіс», як Постачальником товару за видатковими накладними №РН-0002371 від 07.09.2019р., №РН-0002393 від 09.09.2019р., №РН-0002453 від 13.09.2019р., №РН-0002454 від 14.09.2019р., №РН-0002482 від 17.09.2019р., №РН-0002534 від 21.09.2019р. та №РН-0002535 від 22.09.2019р. в загальній сумі 271638,67грн., та застосуванні наслідків прострочення такого виконання у вигляді стягнення нарахованої на суму заборгованості пені.

Як вбачається із матеріалів справи, підставою існування захищуваного суб`єктивного права на отримання стягуваної суми заборгованості Позивач вважає укладений з Відповідачем у спрощений спосіб договір поставки товару, визначеного у видаткових накладних.

27. Так, згідно зі ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають зокрема з договорів. Аналогічні положення встановлені і в ст.ст.173-175 Господарського кодексу України.

За загальним правилом договір має бути укладений у формі єдиного документу, підписаного і скріпленого печатками сторін (ч.1 ст.181 Господарського кодексу України). Водночас, письмова форма договору може бути забезпечена і шляхом обміну кореспонденцією (листи, телеграми тощо) чи прийняттям замовлення до виконання, якщо при цьому забезпечується дотримання вимог ст.ст.641, 642 Цивільного кодексу України відносно надсилання оферти з усіма істотними умовами договору та її акцепту.

Як встановлено ч.1 ст.638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Аналогічні визначення містить й ч.2 ст.180 Господарського кодексу України, при цьому ч.3 цієї норми вказує на обов`язковість погодження сторонами предмету, ціни і строку дії договору. Ціну, як істотну умову договору визначає і ч.2 ст.189 Господарського кодексу України.

28. Виставлення Позивачем рахунків №СФ-0001481 від 07.09.2019р., №СФ-0001563 від 13.09.2019р., №СФ-0001589 від 17.09.2019р та №СФ-0001615 від 21.09.2019р. Відповідачеві після поставки товару, подальша часткова їх оплата останнім та прийняття вказаного у рахунках товару за накладними №РН-0002371 від 07.09.2019р., №РН-0002393 від 09.09.2019р., №РН-0002453 від 13.09.2019р., №РН-0002454 від 14.09.2019р., №РН-0002482 від 17.09.2019р., №РН-0002534 від 21.09.2019р. та №РН-0002535 від 22.09.2019р. достатньою мірою вказує на укладання (шляхом прийняв оферти покупцем) сторонами договору у спрощений спосіб.

29. Беручи до уваги правову природу укладеного договору поставки, кореспондуючі права та обов`язки його сторін, оцінка правомірності заявлених вимог має здійснюватися судом з урахуванням приписів законодавства, які регламентують правовідносини з поставки, які (приписи), в свою чергу, згідно з ч.2 ст.712 Цивільного кодексу України передбачають можливість застосування загальних положень про купівлю-продаж.

Викладене зумовлює погодження із доводами місцевого суду щодо визначення норм матеріального права, у світлі яких має вирішуватися питання відносно розглядуваного спору, враховуючи, що останнім правовідносини були кваліфіковані виключно як купівля-продаж, що в розглядуваному випадку є допустимим та не призводить до неправильного вирішення справи по суті.

30. Як встановлено ч.1 ст.265 Господарського кодексу України, ст.655, ч.1ст.691 Цивільного кодексу України, Покупець зобов`язаний сплатити товар за ціною, встановленою в договорі купівлі-продажу. Означений обов`язок ч.1 ст.712 цього Кодексу безпосередньо закріплений і для договору поставки. Наразі, отримання цих коштів в межах таких зобов`язань і є приналежним і захищуваним у розглядуваній справі у розумінні ст.5 Господарського процесуального кодексу України та ст.15 Цивільного кодексу України правом Позивача, примушення Відповідача до виконання обов`язку щодо якого - є належним способом судового захисту у разі наявності порушення такого з боку останнього.

Відповідно до ч.1 ст.193 Господарського кодексу України та ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

31. Згідно з ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). При цьому, приписи ч.7 ст.193 Господарського кодексу України та ст.525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов`язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами ст.629 Цивільного кодексу України щодо обов`язковості договору для виконання сторонами.

32. Відповідно до ст.202 Господарського кодексу України та ст.598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином. Наразі, будь-яких доказів сплати стягуваної заборгованості чи припинення відповідних зобов`язань іншим передбаченим законом способом, Відповідачем всупереч ст.ст.13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України до справи не надано і за змістом апеляційної скарги не вбачається.

33. Враховуючи викладене, Відповідач не мав жодних правових підстав для ухилення від виконання обов`язку із здійснення повного розрахунку за поставлений за накладними №РН-0002371 від 07.09.2019р., №РН-0002393 від 09.09.2019р., №РН-0002453 від 13.09.2019р., №РН-0002454 від 14.09.2019р., №РН-0002482 від 17.09.2019р., №РН-0002534 від 21.09.2019р. та №РН-0002535 від 22.09.2019р. товар, відповідно до виставлених йому Позивачем рахунків №СФ-0001481 від 07.09.2019р., №СФ-0001563 від 13.09.2019р., №СФ-0001589 від 17.09.2019р. та №СФ-0001615 від 21.09.2019р., в загальній сумі 271638,67грн. Нездійснення такого розрахунку є порушенням відповідного грошового зобов`язання у розумінні ст.610 Цивільного кодексу України, а сам Відповідач вважає таким, що прострочив виконання такого грошового зобов`язання у розумінні ч.1 ст.612 цього Кодексу.

34. Своєю чергою, розглянувши доводи апеляційної скарги, судова колегія зазначає, що одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, тоді як спеціальна для грошових зобов`язань норма ст.625 Цивільного кодексу України не передбачає звільнення боржника від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відтак, згадувана Скаржником загальна норма ст.617 Цивільного кодексу України, яка передбачає звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили, в розглядуваному випадку застосуванню не підлягає.

35. Також Скаржник безпідставно посилається на ст.613 Цивільного кодексу України щодо прострочення кредитора, оскільки в розглядуваних правовідносинах будь-яких інших дій зі сторони Позивача як кредитора, окрім передання товару, не передбачається, тоді як ст.616 Цивільного кодексу України, яка передбачає право суду на зменшення суми збитків та неустойки, враховуючи відмову судом першої інстанції у стягненні пені (тоді як збитки взагалі не заявлялись), в розглядуваному випадку застосовуватися не може.

36. З приводу посилання Скаржника на бажання укласти мирову угоду, судова колегія зазначає, що суд не може змусити сторін до укладення мирової угоди, тоді як останні не позбавлені можливості її укласти при наявності спільної заяви на будь-якій стадії судового процесу. Наразі, в силу відсутності такої угоди підстав для визнання судового рішення нечинним та закриття провадження у справі, передбачених ст.274 Господарського процесуального кодексу України, у суду апеляційної інстанції не має.

37. Щодо доводів апеляційної скарги про порушення місцевим судом норм процесуального права, судова колегія зазначає, що Скаржником не обґрунтовано, яким саме чином введений постановою Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020р. «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» карантин унеможливив представництво Відповідачем своїх інтересів в суді першої інстанції, враховуючи, що гарантоване ст.55 Конституції України право на судовий захист не може бути обмежено, а продовження встановлених ст.195 Господарського процесуального кодексу України строків розгляду справи за період дії карантину не тотожне забороні розгляду такої справи в межах таких строків у світлі встановлених ст.6 ратифікованої Україною Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини 1950р. гарантій справедливого вирішення справи в межах розумного строку. Апеляційний суд відмічає, що карантинні обмеження не зачіпали можливості поштового зв`язку та/або зв`язку з судом шляхом застосування електронних засобів у встановленому порядку, а також використання відеоконференції. Таким чином, враховуючи належне повідомлення Відповідача про розгляд справи, апеляційний суд не вбачає в означеному аргументі Скаржника передбачених ч.3 ст.277 Господарського процесуального кодексу України підстав для скасування судового рішення.

38. Відтак, оскільки доводи і вимоги апеляційної скарги не підтверджують ухвалення переглядуваного рішення по суті задоволених позовних вимог із порушеннями або чи обставинами, які мають наслідком необхідність визнання нечинним, зміну або скасування оскаржуваного рішення суду, апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Висотбуд Інвест» залишається без задоволення, а переглядуване рішення без змін.

39. За змістом ст.129 Господарського процесуального кодексу України такий результат апеляційного перегляду має наслідком віднесення на рахунок Скаржника витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.74, 76, 78, 129, 269, 270, 273, 275-277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Висотбуд Інвест», смт. Нові Санжари Полтавської області на рішення Господарського суду Полтавської області від 10.07.2020р. (повний текст підписано 20.07.2020р.) у справі №917/514/20 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Полтавської області від 10.07.2020р. (повний текст підписано 20.07.2020р.) у справі №917/514/20 залишити без змін.

3. Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, віднести на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «Висотбуд Інвест», смт. Нові Санжари Полтавської області.

4. Постанова набирає сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту, з урахуванням порядку подання касаційної скарги, передбаченого п.17.5. Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні 26.10.2020р. проголошено вступну та резолютивну частину постанови. Повний текст постанови складено та підписано 27.10.2020р.

Головуючий, суддя-доповідач Д.О. Попков

Суддя В.І. Пушай

Суддя Н.М. Пелипенко

Надіслано судом до ЄДРСР 27.10.2020р.