ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

28 жовтня 2020 року Справа № 903/432/20

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Торгова компанія Екона

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю ПАККО Холдинг

про стягнення 327315,70 грн.

Суддя Вороняк А.С.

секретар судового засідання Хвищук Н.В.

за участю представників сторін:

від позивача: н/з;

від відповідача: н/з;

Встановив: 16.06.2020 ТОВ Торгова компанія Екона звернулися до Господарського суду Волинської області з позовом про стягнення з ТОВ ПАККО Холдинг 327315,70 грн. основного боргу. Також просять стягнути з відповідача судовий збір та витрати на правничу допомогу.

Позовні вимоги мотивовані тим, що на виконання умов договору поставки №050816-01/1п від 05.08.2016 позивачем поставлено відповідачу товар на загальну суму 2566042,02 грн., однак відповідачем умови договору поставки виконані частково, а саме не здійснено розрахунок за отриманий товар в повному обсязі.

Ухвалою суду від 19.06.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 20.07.2020.

Ухвалою суду від 20.07.2020 повідомлено сторони про те, що підготовче засідання відбудеться 12.08.2020.

27.07.2020 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву № 160 від 24.07.2020(який прийнято судом), в якому відповідач зазначив, що оскільки відзив подано після 20.07.2020 - дати підготовчого судового засідання, яке в подальшому судом було відкладено, водночас даний відзив подано в межах строків дії карантину, Товариство просить суд поновити пропущений строк на подання даного відзиву на позов. Позовні вимоги ТОВ Торгова компанія Екона Товариством частково не визнаються. У своїй позовній заяві ТОВ Торгова компанія Екона, зокрема, стверджує, що станом на день звернення останнім до суду заборгованість Товариства по оплаті поставлених йому товарів на підставі договору поставки №050816-01/1п від 05.06.2016 складає 327315,70 грн. Однак, вищезазначене твердження позивача не відповідає дійсності, оскільки згідно бухгалтерських даних Товариства заборгованість останнього перед позивачем по договору №050816-01/1п від 05.06.2016, станом на дату звернення ТОВ Торгова компанія Екю на до суду із позовом, становила 327254,94 грн. Тобто, заборгованість відповідача перед позивачем по договору поставки №050816-01/1п від 05.06.2016 є, як мінімум, на 60 грн. 76 коп. меншою, ніж вказано у позовній заяві. Тому з метою встановлення дійсної ситуації зі станом взаєморозрахунків сторін по договору поставки №050816-01/1п від 05.06.2016 на думку відповідача доцільним було б проведення звірки взаєморозрахунків. Крім того, у зв`язку із своїм скрутним фінансовим становищем відповідач просить суд про відстрочення виконання судового рішення, яке буде прийнято у даній справі №903/432/20, на дванадцять календарних місяців з дати його прийняття.

Ухвалою суду від 12.08.2020 повідомлено сторони, що підготовче засідання відбудеться 09.09.2020. Зобов`язано сторони провести звірку взаєморозрахунків за весь час договірних відносин по договору поставки №050816-01/1П від 05.08.2016. Результати проведеної взаємозвірки оформити письмово й подати суду в строк до 04.09.2020. Повторно запропоновано позивачу подати суду: відповідь на відзив та наявні докази, копію відповіді на відзив з додатками надіслати відповідачу, докази надіслання надати суду.

В судовому засіданні 09.09.2020 суд ухвалив на місці закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті на 07.10.2020 на 12:00 год.

В судове засідання 07.10.2020 представники сторін не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про підготовче засідання, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення №220та №212. Доказів проведеної взаємозвірки суду не подали.

Враховуючи неявку сторін в судове засідання, принцип змагальності в судочинстві, диспозитивності, рівності всіх учасників процесу перед законом і судом, всебічного та об`єктивного вирішення даного спору, суд ухвалив на місці відкласти розгляд справи по суті на 28.10.2020.

28.10.2020 в судове засідання представники сторін не прибули. Факт належного повідомлення відповідача про дату і час розгляду справи підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення № 708 від 15.10.2020. Ухвала суду від 07.10.2020 позивачу була направлена електронною поштою.

Беручи до уваги приписи ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, стосовно розгляду справи упродовж розумного строку, господарський суд визнавши зібрані докази достатніми для розгляду спору за наявними в справі матеріалами, -

встановив:

05.08.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Торгова Компанія Екона» (далі - позивач, постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Пакко Холдинг» (далі - відповідач, покупець) укладено договір поставки № 050816-01/1п (а.с. 18-23)

Відповідно до п. 1.1 договору постачальник зобов`язується передавати товар у власність покупця у відповідності до замовлень покупця, а покупець зобов`язується приймати його та проводити оплату за товар на умовах даного договору.

Згідно п.п. 1.2, 1.3 договору поставка товару здійснюється на підставі накладної(их) згідно замовлення покупця, яка (і) є невід`ємною частиною договору. Загальна вартість даного договору становить суму всіх накладних на відпуск товару, виписаних протягом терміну дії даного договору.

Відповідно до п. 2.1 договору, зобов`язання сторін по поставці товару виникають на підставі погодженого сторонами замовлення покупця, покупець передає постачальнику замовлення, в якому зазначає асортимент товару його кількість, а також строк поставки.

Згідно п. 4.1 договору поставки постачальник зобов`язується здійснити доставку на умовах визначених нижче і передати товар покупцю протягом трьох календарних днів з моменту погодження замовлення та/або у відповідності підписаного сторонами графіку, домовленостей та замовлення, якщо інший строк не вказаний в погодженому замовленні покупця, сторони погодили, що місце поставки доставки товару рампа Логістичного центру або торгівельного закладу покупця.

Поставка за договором можлива на умовах DDP (Інкотермс 2010) Логістичний центр покупця п. Луцьк, вул. Клима Савури 21А або м. Луцьк, вул. Вахтангова,10; DDP (Інкотермс 2010) торгівельний склад покупця (адреса конкретного торгівельного закладу зазначається в замовленні на постачання).

Відповідно до п. 4.5 договору, приймання товару за кількістю і якістю здійснюється на умовах цього договору.

Згідно п. 5. Договору, постачальник зобов`язується поставляти (передавати у власність покупця) товари за цінами, зазначеними у специфікації, затвердженій сторонами (додаток 1).

Відповідно до п. 5.4 договору оплата за поставлений товар сум у розмірах, понад ліміт встановлений у. п. 5.5 договору, здійснюється покупцем в українській валюті-гривні, шляхом перерахування коштів на банківський рахунок постачальника кожні 7 днів після його реалізації.

На виконання договору поставки позивач за період з 20.09.2016 по 03.01.2019 поставив відповідачу товар на загальну суму 2566042,02 грн., що підтверджується копіями видаткових накладних, доданих до позовної заяви (а.с. 24-251 том 1, а.с. 1-250 том-3, а.с. 1-227 том-4, а.с. 1-249, том-5). Дата останньої поставки - 03.01.2019.

На виконання взятих на себе зобов`язань згідно договору поставки в частині оплати отриманого товару відповідач частково оплатив вартість товару в розмірі 1665944.35 грн., що підтверджується довідкою банку від 12.02.2020 № 04-133/62/45 (а.с. 246-252, том 2).

Відповідачем повернуто товару на суму 163246,50 грн., що підтверджується зворотними накладними та накладними повернення постачальнику (а.с. 1- 183 том 2, а.с. 228-250 том - 4).

Також між сторонами було укладено заяви про зарахування однорідних зустрічних вимог на суму 409535,47 грн. (а.с. 184-235, том 2).

10.02.2020 позивачем на адресу відповідача було направлено вимогу № 1, в якій позивач просив відповідача сплатити заборгованість та направити інформацію про реалізований товар (а.с. 253-254 том 2).

Відповідач відповіді на претензію не надав, заборгованості не сплатив. Як зазначає позивач станом на день подачі позову заборгованість відповідача за отриманий товар становить 327315,70 грн.

Згідно ст.11 Цивільного кодексу України(далі - ЦК України), цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Згідно ст.144 Господарського кодексу України(далі - ГК України), майнові права та майнові обов`язки суб`єктів господарювання виникають з угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать.

Згідно ст.655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ст.712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Судом встановлено, що в даному випадку, відносини між сторонами носять договірний характер, укладений між ними Договір предметом судових розглядів не виступав, недійсним судом не визнавався, сторонами розірваний не був.

Згідно ст.173 ГК України та ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ст.193 ГК України, статей 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено законом або договором, не випливає із суті зобов`язання. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст.599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

З огляду на викладене, враховуючи укладення між сторонами Договору, відпуск позивачем на виконання його умов відповідачу товару, отримання товару відповідачем та не проведення при цьому всіх належних розрахунків і платежів, суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення заборгованості в сумі 327315,70 грн. підлягає до задоволення.

Твердження відповідача про те, що сума боргу є як мінімум на 60,76 грн. меншою не підтверджуються жодними належними та допустимими доказами, відповідач не наводить у відзиві контррозрахунку, не надає в підтвердження своїх заперечень жодних первинних документів бухгалтерського обліку, які свідчили б про те, що заборгованість відповідача є на 60,76 грн. меншою аніж, заявлена в позові, тому беручи до уваги викладене, суд вважає доводи відповідача безпідставними та необґрунтованими. Крім того, враховуючи значний обсяг видаткових накладних, накладний на повернення товару, заяв на зарахування однорідних зустрічних вимог, проплат відповідача, ухвалою суду від 12.08.2020 було зобов`язано сторони провести звірку взаєморозрахунків за весь час договірних відносин по договору поставки №050816-01/1П від 05.08.2016, проте доказів проведеної взаємозвірки суду не подано.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Беручи до уваги наявні в матеріалах справи пояснення та докази сторін, господарський суд, оцінюючи за своїм переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному й об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, а саме з відповідача слід стягнути 327315,70 грн.

Щодо розподілу судових витрат, то позивачем заявлено до стягнення із відповідача 4909,74 грн. судового збору та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 грн.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про судовий збір» судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Частинами 1 та 3 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України визначено що судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини у рішенні у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015, рішенні у справі "Гімайдуліна і інших проти України" від 10.12.2009 та інших заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Позивачем подано суду докази на підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу (копія договору про надання правової допомоги від 06.05.2020, копія свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю № 2670, копія рахунку № 1 на суму 5000 грн., копія акту виконаних робіт до договору від 27.05.2020, копія платіжного доручення № 7048 від 27.05.2020 (а.с. 283-289).

Враховуючи приписи щодо розподілу судових витрат на учасників судового процесу в залежності від результату вирішення спору, передбачені ст.129 ГПК України, відсутність правових підстав для звільнення відповідача від його сплати, з відповідача на користь позивача належить стягнути 4909,74 грн. судового збору та 5000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Щодо клопотання відповідача(викладене у відзиві на позовну заяву №160 від 24.07.2020) про відстрочення виконання рішення на дванадцять календарних місяців з дати його прийняття, суд зазначає таке.

Відповідно до частини третьої та четвертої статті 331 Господарського процесуального кодексу України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Відстрочення виконання рішення має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувачів і боржників. Підставою, зокрема, для відстрочення виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом.

Обставини, які зумовлюють надання відстрочення виконання рішення суду повинні бути об`єктивними, непереборними, іншими словами - виключними обставинами, що ускладнюють виконання судового рішення.

Питання щодо надання відстрочення виконання рішення суду повинно вирішуватися господарськими судами із дотриманням балансу інтересів сторін, які приймають участь у справі.

Норми статті 129 Конституції України визначають, що основними засадами судочинства є обов`язковість судового рішення.

Господарським процесуальним кодексом України не визначено переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнення його виконання, у зв`язку з чим суд оцінює докази, що підтверджують зазначені обставини і за наявності обставин, які ускладнюють виконання рішення чи унеможливлюють його, господарський суд має право, зокрема, відстрочити виконання рішення, ухвали, постанови. Відстрочення або розстрочення виконання рішення, ухвали, постанови, зміна способу та порядку їх виконання допускаються у виняткових випадках і залежно від обставин справи.

Проте, доводи, викладені відповідачем у клопотанні від 27.07.2020, не підтверджені жодними доказами, аналогічно як і не обґрунтовано реальну можливість виконати рішення суду за умови надання відстрочення виконання на дванадцять календарних місяців з дати його прийняття.

Враховуючи наведене, суд відмовляє у задоволенні клопотання(викладене у відзиві на позовну заяву №160 від 24.07.2020) відповідача про відстрочення виконання рішення суду.

Керуючись ст.73-79, 86, 129, 130, 185, 232, 236, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

вирішив:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю ПАККО Холдинг (м.Київ, вул. Заболотного Академіка ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Торгова компанія Екона (м. Дніпро, вул. Любарта, 126, ) 327315 (триста двадцять сім тисяч триста п`ятнадцять) грн. 70 коп. заборгованості, 5000(п`ять тисяч) грн. витрат на професійну правничу допомогу, 4909(чотири тисячі дев`ятсот дев`ять) грн.74 коп. судового збору.

3. У задоволенні клопотання відповідача(викладене у відзиві на позовну заяву №160 від 24.07.2020) про відстрочення виконання рішення суду відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги це рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст рішення складено

06.11.2020

Суддя А. С. Вороняк