УХВАЛА

м. Київ

05.11.2020Справа № 43/329

За заявою закритого акціонерного товариства "Ремдизель"

до Державного підприємства Міністерства оборони України "Київський завод

"Ремдизель" (ідентифікаційний код 08247289)

про банкрутство

Суддя Пасько М.В.

Представники:

від заявника не з`явились,

від боржника не з`явились,

В судовому засіданні приймали участь: Сидоренко М.С. - предст. за дов. ліквідатора боржника, Бабко Ю.О. - предст. за дов. Міністерства оборони України, Посвистак С.М. - предст. за дов. ГУ ПФУ в м. Києві, Козлов А.І. - прокурор військової прокуратури Дарницького гарнізону.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Заявник звернувся до суду з заявою про порушення справи про визнання боржника банкрутом, оскільки останній неспроможний сплатити борг.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.05.2006 порушено провадження у справі.

Ухвалою попереднього засідання Господарського суду міста Києва від 14.09.2006 затверджено реєстр вимог кредиторів на загальну суму 1.469.927, 25 грн.

Постановою Господарського суду міста Києва від 07.12.2011 визнано боржника банкрутом та призначено ліквідатором боржника арбітражного керуючого Ольмезова В.А.

У зв`язку із закінченням строку повноважень судді Господарського суду міста Києва Баранова Д.О. справа передана на повторний автоматичний розподіл, в результаті якого, справа передана судді Господарського суду міста Києва Паську М.В.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.10.2014 замінено ліквідатора боржника на арбітражного керуючого Іванкова В.М.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.08.2015 затверджено реєстр вимог кредиторів станом на 18.08.15 на загальну суму 1.970.040, 83 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.06.2020 продовжено строк ліквідаційної процедури та повноваження ліквідатора боржника на шість місяців, тобто до 25.12.2019.

01.10.2020 від ліквідатора боржника надійшло клопотання про зобов`язання Подільської районної державної адміністрації м. Києва прийняти до комунальної власності територіальної громади м. Києва гуртожиток Державного підприємства Міністерства оборони України "Київський завод "Ремдизель" розташований за адресою: м. Київ, вул. Електриків, 28-Г без додаткових умов.

Враховуючи викладене вище, розгляд справи призначено на 05.11.2020.

У судовому засіданні розглянувши клопотання ліквідатора боржника № 02-03/29 від 28.0.2020, суд встановив наступне.

Ліквідатор боржника в поданому клопотанні просить суд зобов`язати Подільську районної державну адміністрацію м. Києва прийняти до комунальної власності територіальної громади м. Києва гуртожиток Державного підприємства Міністерства оборони України "Київський завод "Ремдизель" розташований за адресою: м. Київ, вул. Електриків, 28-Г без додаткових умов.

Подільська районна державна адміністрація м. Києва не надала суду відзиву чи інших документів, які б могли спростувати обставини викладені в поданому клопотанні.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що клопотання ліквідатора боржника підлягає задоволенню з наступних підстав.

Постановою Господарського суду міста Києва від 07.12.2011 визнано боржника банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру.

Статтею 12 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що арбітражний керуючий має право запитувати та отримувати документи або їх копії від юридичних осіб органів державної влади і органів місцевого самоврядування та від фізичних осіб за ї згодою; отримувати інформацію з державних реєстрів шляхом направлення офіційний запитів до держателя або адміністратора відповідного реєстру.

Статтею 61 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що ліквідатор : дня свого призначення, зокрема, виконує повноваження керівника (органів управління банкрута; вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута що знаходиться у третіх осіб; виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута.

Частиною 1 ст. 62 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що усі види майнових активів (майно та майнові права) банкрута, які належать йому на праві власності або господарського відання, включаються до складу ліквідаційної маси.

Як вбачається з матеріалів справи, на балансі Державного підприємства Міністерства оборони України "Київський завод "Ремдизель" (ідентифікаційний код 08247289) перебуває гуртожиток, який розташований за адресою: м. Київ, вул. Електриків, 28-Г.

Ліквідатор боржника неодноразово звертався з вимогою до Подільської районної державної адміністрації м. Києва з вимогою прийняти на баланс вище зазначений гуртожиток без додаткових умов у порядку, встановленому законом, однак, його вимога не була виконана.

Відповідно до ч. 7 ст. 61 Кодексу України з процедур банкрутства, у разі ліквідації підприємства-банкрута, зобов`язаного згідно із законодавством передати територіальній громаді об`єкти житлового фонду, в тому числі гуртожитки, дитячі дошкільні заклади та об`єкти комунальної інфраструктури, арбітражний керуючий передає, а орган місцевого самоврядування приймає такі об`єкти без додаткових умов у порядку, встановленому законом.

Європейський суд з прав людини в рішенні у справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").

Частиною 3 статті 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Керуючись ст. 60, 61, 65 Кодексу України з процедур банкрутства та ст. ст. 233, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1.Задовольнити клопотання ліквідатора боржника № 02-03/29 від 28.0.2020.

2.Зобов`язати Подільську районної державну адміністрацію м. Києва прийняти до комунальної власності територіальної громади м. Києва гуртожиток Державного підприємства Міністерства оборони України "Київський завод "Ремдизель", який розташований за адресою: м. Київ, вул. Електриків, 28-Г без додаткових умов.

3.Ухвала набрала чинності негайно після її оголошення та підлягає оскарженню в установленому законом порядку.

Суддя М.В. Пасько

Повний текст ухвали складено 05.11.2020.