Господарський суд
Житомирської області
______________________________________________________________________
_____________________________________________________________________________
УХВАЛА

"28" жовтня 2020 р. Справа № 296/10616/18.

Господарський суд Житомирської області у складі судді Тимошенка О.М.

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі

за позовом ОСОБА_1

до Приватної юридичної фірми "Центр юридичної допомоги "Дігест"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" (м.Київ)

про визнання припиненим договору іпотеки,

ВСТАНОВИВ:

24.10.18 ОСОБА_1 звернулась до Корольовського районного суду м.Житомира з позовною заявою до Приватної юридичної фірми "Центр юридичної допомоги "Дігест" про визнання припиненим договору іпотеки, укладеного 14.12.12 між позивачем та ПАТ "Дельта Банк", посвідченого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Стражник Т.О., зареєстрованого в реєстрі за №7706.

В обґрунтування позову позивач зазначила, що 14.12.12 року між нею, як фізичною особою-підприємцем та ПАТ "Дельта Банк", укладено кредитний договір, згідно з яким отримані кредитні кошти в сумі 275187.00 грн. В забезпечення вказаного договору в той же день укладено іпотечний договір щодо належного їй на праві приватної власності приміщення по вул.Огієнка, 1/34 в м.Житомирі. У зв`язку із скрутним матеріальним становищем позивачем була допущена заборгованість по сплаті коштів за кредитним договором. В березні 2018 року позивачем отримано лист від ПАТ "Дельта Банк" за вих.№1778 від 03.03.2018 року та ПЮФ "Центр юридичної допомоги "Дігест", з якого позивачу стало відомо, що ПАТ "Дельта Банк" продав ПЮФ "Центр юридичної допомоги "Дігест" за договором №306/К право вимоги за вищевказаними кредитним та іпотечним договорами. При цьому, копії договорів щодо відступлення права вимоги позивач не отримала, сума заборгованості перед банком зазначена не була. Оскільки точну суму заборгованості позивачу на її неодноразові звернення новий кредитор ПЮФ "Центр юридичної допомоги "Дігест" не повідомив, а згідно даних офіційного сайту Фонду гарантування вкладів фізичних осіб вона становила 192218,01грн, ОСОБА_1 було перераховано на користь ПЮФ "Центр юридичної допомоги "Дігест" 195000,00грн. В подальшому, 06.09.18 позивачем отримано лист відповідача, в якому останній повідомив про те, що має намір продати іпотечне майно, оскільки залишок її заборгованості складає 1607200,35грн. Підстав існування заборгованості в сумі 1607200,35грн відповідач не навів. У зв`язку з тим, що заборгованість, яка існувала на час переходу права вимоги погашена в повному обсязі, позивач вважає іпотеку припиненою.

Ухвалою Верховного суду від 12.08.2020 справу передано на розгляд до Господарського суду Житомирської області.

Ухвалою від 25.09.20 господарський суд прийняв справу до розгляду.

26.10.20 до суду надійшла заява позивача про забезпечення позову, в якій позивач просить накласти арешт на вищевказане приміщення (що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 ), заборонити відповідачу вчиняти будь-які дії спрямовані на відчуження будь-яким способом на користь третіх осіб або які спрямовані на набуття третіми особами права власності на приміщення, а також заборонити вчиняти будь-які дії, спрямовані на переуступку боргу або права вимоги за кредитним та/або іпотечним договорами, укладеними між АТ (ПАТ) «Дельта Банк» та ОСОБА_1 .

Заява грунтується на тому, що відповідач вчиняв дії, спрямовані на штучне збільшення розміру боргу, якого насправді не існує, 03.09.2018 відповідач підписав лист, адресований позивачу, відповідно до якого розмір боргу ніби-то становить 1607200,35 грн. Крім цього, 07.09.2018 між відповідачем та ОСОБА_2 ніби-то укладено договір про наміри укласти договір купівлі-продажу предмета іпотеки, у той час як ще 05.03.2018 між відповідачем та ОСОБА_3 ніби-то укладено договір про відступлення права вимоги за іпотечним договором від 14.12.2012. При цьому, будь-яких відомостей щодо договору до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно не внесено, що свідчить про фіктивність договору від 05.03.2018. Такі дії відповідача свідчать про намагання у будь-який спосіб відчужити предмет іпотеки та штучно збільшити розмір неіснуючого боргу, унеможливити або значно утруднити виконання судового рішення.

Відповідно до ст. 136 ч.2 ГПК України, забезпечення позову допускається, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що вона не має заборгованості за кредитним договором, тому іпотека є припиненою. Тобто підставою позову є те, що позивач не має заборгованості за кредитним договором, який забезпечений іпотекою.

Разом з тим, до позовної заяви позивачем додано лист від 14.09.2018 (а.с.21), в якому сама позивач повідомляє відповідача про те, що вона не заперечує наявності заборгованості по кредиту , усвідомлює право відповідача вимагати погашення боргу та повідомляє про намір погасити борг.

З огляду на викладене суд вважає, що заява про забезпечення позову не є такою, що спрямована на ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся з позовом, тому суд відмовляє в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.136, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1.Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Північно-західного апеляційного господарського суду через Господарський суд Житомирської області протягом десяти днів.

Ухвала підписана 28.10.2020

Суддя Тимошенко О. М.

Друк:

1 - в справу

2 - позивачу (рек з повідомл)

3,4 відп, треій особі (рек)