РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.10.2020Справа № 910/7448/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Картавцевої Ю.В., за участю секретаря судового засідання Ципки А.М., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом Акціонерного товариства "Укртрансгаз"

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Восток-Газсервіс"

2) Акціонерного товариства" Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів - Міністерство юстиції України

про зняття арешту з майна

Представники:

від позивача: Денисюк Д.Г.

від відповідача 1: не з`явився

від відповідача 2: Голець Г.В.

від третьої особи: Юрченко О.В.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Акціонерне товариство "Укртрансгаз" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Восток-Газсервіс" та Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" про зняття арешту з майна.

Позовні вимоги обґрунтовані незаконним накладенням арешту на майно, право власності на яке належить позивачу. З огляду на те, що арешт обмежує право позивача на володіння, користування та розпорядження майном, позивач просить суд зняти арешт, який накладено постановою про опис та арешт майна боржника від 26.01.2017 ВП № 48613018, з майна АТ "Укртрансгаз", а саме з промислових кондиціонерів "HIWALL TT08" у кількості 4 шт. за № , № 549397404, № , № .

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.06.2020 суд ухвалив: позовну заяву Акціонерного товариства "Укртрансгаз" залишити без руху; встановити позивачу спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом надання до суду документа (документів), що підтверджують повноваження представника позивача Никеруя Т.М. як адвоката. Встановити позивачу строк для усунення недоліків - протягом семи днів з дня вручення даної ухвали.

15.06.2020 через відділ діловодства суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків.

За змістом ст. 176 Господарського процесуального кодексу України, за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п`яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому статтею 174 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 2 частини 3 статті 12 Господарського процесуального кодексу України визначено, що загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Відповідно до ч. 3 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України при вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін; 3) обраний позивачем спосіб захисту; 4) категорію та складність справи; 5) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; 6) кількість сторін та інших учасників справи; 7) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 8) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Так, зважаючи на категорію та складність справи, суд приходить до висновку про здійснення розгляду даної справи у порядку загального позовного провадження.

Згідно з приписами статті 181 Господарського процесуального кодексу України для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання. Дата і час підготовчого засідання призначаються суддею з урахуванням обставин справи і необхідності вчинення відповідних процесуальних дій.

Разом з тим, за змістом ст. 50 Господарського процесуального кодексу України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї із сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи. Якщо суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до розгляду встановить, що рішення господарського суду може вплинути на права та обов`язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору. Про залучення третіх осіб до участі у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, на які права чи обов`язки такої особи та яким чином може вплинути рішення суду у справі.

У вирішенні відповідного питання щодо наявності юридичного інтересу у третьої особи, суд з`ясовує, чи буде у зв`язку з прийняттям судового рішення у даній справі таку особу наділено новими правами чи покладено на неї нові обов`язки, або змінено її наявні права та/або обов`язки, або позбавлено певних прав та/або обов`язків у майбутньому.

Так, у позовній заяві позивач просить суд залучити до участі у справі Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача.

Враховуючи, що арешт на спірне майно було накладено постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України в рамках виконавчого провадження № 48613018, рішення у даній справі може вплинути на права та обов`язки зазначеної особи. При цьому, Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби не є самостійною юридичної особою, а входить до складу Міністерства юстиції України як структурний підрозділ, тому, суд приходить до висновку щодо необхідності залучення до участі у справі безпосередньо юридичної особи (Міністерства юстиції України), як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.06.2020 суд ухвалив: прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі; справу розглядати за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначити на 14.07.2020; залучити до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів - Міністерство юстиції України.

14.07.2020 через відділ діловодства судь від третьої особи надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У підготовче засідання 14.07.2020 прибув представник позивача, представники відповідачів та третьої особи в підготовче засідання не прибули.

Відповідно до ст. 177 Господарського процесуального кодексу України підготовче провадження має бути проведене протягом шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. У виняткових випадках для належної підготовки справи для розгляду по суті цей строк може бути продовжений не більше ніж на тридцять днів за клопотанням однієї із сторін або з ініціативи суду.

З метою належної підготовки справи для розгляду судом продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та оголошено перерву до 11.08.2020.

20.07.2020 через відділ діловодства суду від третьої особи надійшли письмові пояснення.

11.08.2020 через відділ діловодства судь від третьої особи надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У підготовче засідання 11.08.2020 прибули представники позивача та третьої особи, представники відповідачів в підготовче засідання не прибули.

У підготовчому засіданні оголошено перерву до 22.09.2020.

12.08.2020 через відділ діловодства суду від третьої особи надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

11.09.2020 через відділ діловодства суду від відповідача 2 надійшла заява про визнання позову.

У підготовче засідання 22.09.2020 прибули представники відповідача 2 та третьої особи, представники позивача та відповідача 1 в підготовче засідання не прибули.

У підготовчому засіданні 22.09.2020 судом з`ясовано, що в процесі підготовчого провадження у даній справі вчинені всі необхідні дії передбачені ч. 2 ст. 182 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 185 Господарського процесуального кодексу України за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

У підготовчому засіданні 22.09.2020 суд без виходу до нарадчої кімнати постановив ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 27.10.2020.

У судове засідання 27.10.2020 прибули представники позивача, відповідача 2 та третьої особи. Представники відповідача 1 в судове засідання не прибули, про дату, час та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином.

Представник позивача підтримав позовні вимоги, представник відповідача 2 проти задоволення позову не заперечував, представник третьої особи просив прийняти законне та обґрунтоване рішення.

За змістом ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

За наведених обставин, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у судовому засіданні 27.10.2020, за відсутності представника відповідача 1, запобігаючи при цьому безпідставному затягуванню розгляду справи.

У судовому засіданні 27.10.2020 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача, відповідача 2, третьої особи та дослідивши докази, суд

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 14.01.2015 у справі №5011-16/11456-2012, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 12.05.2015, позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Восток-Газсервіс" задоволено повністю, стягнуто з ТОВ "Восток-газсервіс" на користь НАК "Нафтогаз України" грошові кошти у розмірі 47874624,83 грн. та судові витрати у розмірі 64380,00 грн.

22.05.2015 на виконання зазначеного рішення видано наказ.

03.09.2015 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відкрито виконавче провадження №ВП48613018 з примусового виконання рішення Господарського суду міста Києва від 14.01.2015 у справі №5011-16/11456-2012.

У рамках зазначеного виконавчого провадження постановою від 26.01.2017 державним виконавцем було описано та арештовано рухоме майно боржника ТОВ "Восток-газсервіс", яке знаходиться за адресою: Київська область, Києво- Святошинський район, м. Боярка, вул. Маяковського, 49, зокрема, промислові кондиціонери "HIWALL TT08" у кількості 4 шт. за № , № 549397404, № , № .

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що вказане рухоме майно (промислові кондиціонери "HIWALL TT08") належить йому на праві власності, разом з тим накладення арешту на майно в межах виконавчого провадження, у якому АТ «Укртрансгаз» не є боржником, порушує права та законні інтереси позивача.

Відповідач 2 визнає позов та зазначає, що ним подавалося клопотання державному виконавцю з проханням не включати промислові кондиціонери "HIWALL TT08" у кількості 4 шт. за № , № 549397404, № , № в лот, який буде виставлятися на реалізацію, оскільки, такі кондиціонери є власністю АТ «Укртрансгаз».

Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 191 Господарського процесуального кодексу України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Разом з тим, відповідач 1 свою позицію в даній справі не висловив, зокрема, не скористався правом подати відзив у межах встановлених процесуальних строків.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Пунктом 5 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 визначено, що відповідачами у справах за таким позовом є стягувач і боржник, а справа підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Як передбачено пунктом 6 частини 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України, справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці відносяться до юрисдикції господарських судів.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно з частиною 1 статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Частиною 1 статті 16 Цивільного кодексу України встановлено, що кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Таким чином, зазначені норми визначають об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи до суду за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту. Особа, права якої порушено, може скористатись не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права, який має відповідати тим фактичним обставинам, які склалися, виходячи із тих відносин, які відповідають відповідним нормам права. Завданням суду при здійсненні правосуддя є забезпечення, зокрема, захисту прав і законних інтересів юридичних осіб, інтересів суспільства і держави.

Звертаючись з позовом за захистом порушеного права, позивач має обрати спосіб захисту, який відповідає змісту права, що порушене й бути здатний таке право поновити; обраний спосіб захисту має бути передбачений приписами статті 16 Цивільного кодексу України, статті 20 Господарського кодексу України, або ж визначений іншим Законом чи укладеним між сторонами договором. Законодавчі обмеження матеріально правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень статей 55, 124 Конституції України та статті 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

При цьому, частиною 2 статті 5 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулась до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Право кожної особи на захист свого порушеного права, його невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства закріплено статтею 15 Цивільного кодексу України. Конституційний принцип доступності правосуддя реалізується через статтю 4 Господарського процесуального кодексу України. Так, до господарського суду вправі звернутися кожна особа, яка вважає, що її право чи охоронюваний законом інтерес порушено чи оспорюється.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод встановлено право людини на доступ до правосуддя, а відповідно статтею 13 Конвенції на ефективний спосіб захисту прав. З наведеного слідує, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням. У кінцевому результаті ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Оцінюючи належність обраного позивачем способу захисту та обґрунтовуючи відповідний висновок, слід виходити із його ефективності, і це означає, що вимога на захист цивільного права має відповідати змісту порушеного на момент звернення до суду права позивача. При цьому слід ураховувати і те, що у резолютивній частині судового рішення остаточно закріплюється висновок суду щодо вимог позивача і судове рішення має бути виконано в процесі виконавчого провадження у справі, адже, як уже зазначалося, ефективний засіб зрештою повинен забезпечити поновлення порушеного права.

Таким чином, існує певний порядок реалізації прав суб`єктів господарювання та способи захисту порушених прав. Неналежність чи невідповідність обраного способу судового захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та зумовлює відмову у задоволенні означених позовних вимог.

Аналогічна правова позиція щодо відповідності обраного способу захисту змісту порушеного права, в тому числі в частині ефективності обраного способу захисту, який має забезпечити поновлення порушеного права, наведено Верховним Судом у постанові від 07.05.2018 року у справі № 927/522/17.

Так, позивач звертаючись до суду з даним позовом просить зняти арешт з майна Акціонерного товариства «Укртрансгаз», а саме: промислових кондиціонерів «HIWALL TT08» в кількості 4 шт. за № , № , № , № , який накладено постановою про опис та арешт майна боржника від 26.01.2017 ВП № 48613018.

Відповідно до положень ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 04.11.1950), що набрала чинності для України з 11.09.1997 року та є складовою її правової системи, відповідно до вимог ст. 9 Конституції України, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ст. 316 Цивільного кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України).

Статтею 319 Цивільного кодексу України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Положеннями ст. 320 Цивільного кодексу України встановлено, що власник має право використовувати своє майно для здійснення підприємницької діяльності, крім випадків, встановлених законом. Законом можуть бути встановлені умови використання власником свого майна для здійснення підприємницької діяльності.

Відповідно до частини 1 статті 386 Цивільного кодексу України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності.

Згідно з приписами статті 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Частиною 5 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено зняття арешту з майна за рішенням суду.

Як встановлено судом, у рамках виконавчого провадження №ВП48613018 постановою від 26.01.2017 було описано та арештовано рухоме майно, зокрема, промислові кондиціонери "HIWALL TT08" у кількості 4 шт. за № , № 549397404, № , № .

Боржником у зазначеному виконавчому провадженні є Товариство з обмеженою відповідальністю «Восток-Газсервіс», стягувачем - Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України».

Разом з тим, рішенням Господарського суду міста Києва у справі № 19/221 від 18.01.2012, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду встановлено, що відповідно до акту приймання-передачі устаткування до монтажу №1 від 21.04.08, №3 від 08.07.08. №9 від 30.10.08, №2 від 18.12.07. та акту приймання-передачі обладнання №11 від 03.11.06 р. Дочірньою компанією «Укртрансгаз» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» в процесі виконання умов Генерального Договору було передано Товариству з обмеженою відповідальністю «Українська транспортна спілка» в монтаж обладнання для об`єкту «Реконструкція КС-2 «Куп`янськ» газопроводу Острогожськ Шебединка». Вказане обладнання було отримано Дочірньою компанією «Укртрансгаз» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» в процесі виконання умов Генерального договору підряду №3-695 згідно видаткових накладних №1 від 21.04.08, №2 від 18.12.07, №3 від 08.07.08. №'9 від 30.10.08. Факт передачі вказаного обладнання в монтаж відображений в протоколі засідання інвентаризаційної комісії від 02.06.10 та в додатку №1 до цього протоколу, складеного представниками ДК «Укртрансгаз» НАК «Нафтогаз України». ТОВ «Українська транспортна спілка», в присутності представника ВАТ «Мотор Січ».

У п. 3 протоколу зазначено про те, що за інформацією, наданою представником ТОВ «Українська транспортна спілка», згідно актів прийому-передачі газоперекачувальних агрегатів, обладнання, яке відсутнє на об`єкті «Реконструкція КС-2 Куп`янськ» при проведенні інвентаризації, знаходиться на відповідальному зберіганні ВАТ «Мотор Січ», що підтверджується актами прийому-передачі ГПА від 18.11.08. від 24.03.09 та від 04.07.08. складених між ВАТ «Мотор Січ» та ТОВ «Українська транспортна спілка», а саме:

- ГПА №: блок електротехнічний, комплект запасних частин, упаковка блока фільтрів, вентилятор шахти вентиляції, вентилятори шахти з ГО, КМЧ, опори КВОУ, світлові сповіщувачі. кабельна продукція, патрубок підводу-відводу газу, кондиціонер HIWALL 'І`ТО8, клапан протипожежний К11У:

- ГПА №: блок електротехнічний, блок КВОУ, шумоглушник вихлопу, тракт вихлопу, блок вихлопу, блок маслоохолоджувачів, комплект запасних частин, упаковка блоку фільтрів, шахта вентиляційна, шахта вентиляційна з ГО, вентилятор шахти вентиляційної, вентилятор шахти вентиляційної з ГО, КМЧ, опори КВОУ, світлові сповіщувачі, кабельна продукція, кронштейн під кондиціонер, кронштейн під шахту вентиляційну, кронштейн під шахту вентиляційну з ГО, ліва та права площадки обслуговування, площадка обслуговування кутова ліва, площадка обслуговування кутова права, площадка обслуговування торцева, патрубок підводу-відводу газу, кондиціонер HIWALL ТТ08, газовий підігрівай КгоLL, блок підготовки повітря, кронштейн кріплення компресору, клапан протипожежний КПУ;

- ГПА №: блок електротехнічний, блок КВОУ, шумоглушник вихлопу, тракт вихлопу, блок вихлопу, блок маслоохолоджувачів, комплект запасних частин, упаковка блоку фільтрів, шахта вентиляційна, шахта вентиляційна з ГО, вентилятор шахти вентиляційної, вентилятор шахти вентиляційної з ГО, КМЧ, опори КВОУ, світлові сповіщувачі, кабельна продукція, кронштейн під кондиціонер, кронштейн під шахту вентиляційну, кронштейн під шахту вентиляційну з ГО, ліва та права площадки обслуговування, площадка обслуговування кутова ліва, площадка обслуговування кутова права, площадка обслуговування торцева, патрубок підводу-відводу газу, кондиціонер HIWALL ТТ08, газовий підігрівай Kroll, блок підготовки повітря, кронштейн кріплення компресору, клапан протипожежний КПУ:

- ГПА №: блок електротехнічний, блок КВОУ, шумоглушник вихлопу, тракт вихлопу, блок вихлопу, блок маслоохолоджувачів, комплект запасних частин, упаковка блоку фільтрів, шахта вентиляційна, шахта вентиляційна з ГО, вентилятор шахти вентиляційної, вентилятор шахти вентиляційної з ГО, КМЧ, опори КВОУ, світлові сповіщувачі, кабельна продукція, кронштейн під кондиціонер, кронштейн під шахту вентиляційну, кронштейн під шахту вентиляційну з ГО, ліва та права площадки обслуговування, площадка обслуговування кутова ліва, площадка обслуговування кутова права, площадка обслуговування торцева, патрубок підводу-відводу газу, кондиціонер HIWALL ТТ08, газовий підігрівай Kroll. блок підготовки повітря, кронштейн кріплення компресор), клапан протипожежний КПУ;

- ГПА № в зборі.

Факт того, що позивач є власником майна підтверджується дослідженими видатковими накладними №1 від 21.04.08 р., №3 від 08.07.08 р., №9 від 30.10.08 р., №2 від 18.12.07 р. та актом приймання-передачі обладнання №11 від 03.11.06 р.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відтак, обставини належності вищезазначеного рухомого майна на праві власності Акціонерному товариству "Укртрансгаз" встановлені рішенням Господарського суду міста Києва у справі № 19/221 від 18.01.2012.

Разом з тим, із копій формулярів ФО агрегатів газоперекачюючих ГПА - К/5,5-ГТП/6,3 СК за № , № 549397404, № , № , доданих позивачем до позовної заяви вбачається, що до комплектації виробу входить кондиціонер HIWALL ТТ08.

31.07.2012 у приміщеннях № 7 та № 9 на території філії «Центр метрології та газорозподільних систем» АТ НАК «Нафтогаз України» в м. Боярка було виявлено чотири однотипні дерев`яні ящики розміром 100х65х220 см на кожному із зазначених ящиків виявлено в незакріпленому стані транспортні таблички з інформацією про те, що в ящику знаходяться кондиціонери HIWALL ТТ08 до ГПА - К/5,5-ГТП/6,3 СК за № , № 549397404, № , № , що підтверджується актом ідентифікації від 31.07.2012.

Разом з тим, з постанови державного виконавця про опис та арешт майна боржника від 26.01.2017 ВП № 48613018 вбачається, що промислові кондиціонери HIWALL ТТ08 в кількості 4 шт. за № , № 549397404, № , № були описані та арештовані в будівлі № 9 на території філії «Центр метрології та газорозподільних систем» АТ НАК «Нафтогаз України».

З огляду на вищевикладене, враховуючи, що власником рухомого майна (промислових кондиціонерів HIWALL ТТ08 за № , № 549397404, № , № ) є Акціонерне товариство "Укртрансгаз", у зв`язку з встановленням факту накладення на вказане майно арешту в межах виконавчого провадження № 48613018, боржником у якому АТ «Укртрансгаз» не є, суд дійшов висновку про наявність порушеного права (охоронюваного законом інтересу) позивача, яке підлягає захисту, а відтак, позовні вимоги про зняття арешту із зазначеного майна - підлягають задоволенню в повному обсязі.

Частиною 2 статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що у разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами ст. ст. 76, 77, 78, 79 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати позивача по сплаті судового збору покладаються на відповідачів з огляду на задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 74, 76-80, 129, 236, 237, 238, 240-242 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Зняти арешт з майна Акціонерного товариства «Укртрансгаз» (01021, м. Київ, Кловський Узвіз, 9/1, ідентифікаційний код: 30019801), а саме: промислових кондиціонерів «HIWALL TT08» в кількості 4 шт. за № , № , № , № , на які накладено арешт постановою про опис та арешт майна боржника від 26.01.2017 ВП № 48613018.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Восток-Газсервіс" (93113, Луганська обл., м. Лисичанськ, просп. Леніна, 139; ідентифікаційний код: 30480014) на користь Акціонерного товариства «Укртрансгаз» (01021, м. Київ, Кловський Узвіз, 9/1, ідентифікаційний код: 30019801) судовий збір у розмірі 1051 (одна тисяча п`ятдесят одну) грн 00 коп.

4. Стягнути з Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (01601, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6, ідентифікаційний код: 20077720) на користь Акціонерного товариства «Укртрансгаз» (01021, м. Київ, Кловський Узвіз, 9/1, ідентифікаційний код: 30019801) судовий збір у розмірі 1051 (одна тисяча п`ятдесят одну) грн 00 коп.

5. Після набрання рішенням законної сили видати накази.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 06.11.2020

Суддя Ю.В. Картавцева