РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.10.2020 м. КиївСправа № 910/11788/20

За позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "МІЖНАРОДНИЙ ТЕХНІЧНИЙ ЦЕНТР";

до: товариства з обмеженою відповідальністю "БЮРО ВПРОВАДЖЕННЯ НОВИХ ТЕХНОЛОГІЙ";

про: стягнення 76.459,03 грн.

Суддя Балац С.В.

Представники: без виклику сторін.

С У Т Ь С П О Р У:

Товариство з обмеженою відповідальністю "МІЖНАРОДНИЙ ТЕХНІЧНИЙ ЦЕНТР" (далі - позивач) звернулося до господарського суду міста Києва із позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "БЮРО ВПРОВАДЖЕННЯ НОВИХ ТЕХНОЛОГІЙ" (далі - відповідач) про стягнення заборгованості.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем порушено зобов`язання з поставки товару на підставі договору купівлі-продажу, укладеного сторонами спору у спрощений спосіб, що призвело до звернення позивача до господарського суду із вимогами про стягнення з відповідача 76.459,03 грн., з яких: 74.799,96 грн. - основна заборгованість, 88,28 грн. - 3 % річних та 1.570,79 грн. - інфляційні втрати.

Ухвалою господарського суду від 31.08.2020 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/11788/20 та вирішено розгляд справи здійснювати в порядку (за правилами) спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, оскільки вказана справа є справою незначної складності та визнана судом малозначною.

Ухвала про відкриття провадження у даній справі надсилалася судом відповідачеві на адресу його місцезнаходження, яка відповідає відомостям, внесеним до єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Більш того, в матеріалах даної справи міститься повідомлення поштового зв`язку про вручення уповноваженій особі відповідача поштового відправлення суду.

Відповідач відзиву на позов, в порядку передбаченого ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, суду не надав, а тому відповідно до положень частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши наявні у матеріалах даної справи докази, господарський суд міста Києва,

В С Т А Н О В И В :

На виконання усних домовленостей з купівлі-продажу, досягнутих між сторонами спору, відповідачем виставлено позивачеві рахунок від 22.11.2019 № Б-00007206 на суму 74.799,96 грн. за поставку товару.

Позивач, виконуючи свої грошові зобов`язання, здійснив на користь відповідача оплату такого рахунку, що підтверджується платіжним дорученням від 25.11.2019 № 305, яке наявне в матеріалах справи.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України є, зокрема, договори. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з частиною 1 статті 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Положенням статті 205 Цивільного кодексу України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів (ст. 181 Господарського кодексу України).

Статтею 638 Цивільного кодексу України та частиною 2 статті 180 Господарського кодексу України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Факт виставлення відповідачем рахунку на оплату товару та оплати його позивачем свідчить про виникнення між сторонами спору договірних правовідносин з купівлі-продажу товару, укладеного останніми у спрощений спосіб, відтак, в силу ст. 655 Цивільного кодексу України, істотними умовами договору купівлі-продажу є предмет (товар) та ціна, які узгоджені сторонами спору у названій видатковій накладній.

Згідно зі статтями 11, 509 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (зобов`язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору (ст. 526 Цивільного Кодексу України), а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускаються (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Статтею 655 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Враховуючи, що у правовідносинах сторін даного спору має місце допущене з боку відповідача порушення зобов`язання за Договором, позивачем заявлені вимоги про стягнення з відповідача 76.459,03 грн., з яких: 74.799,96 грн. - основна заборгованість, 88,28 грн. - 3 % річних та 1.570,79 грн. - інфляційні втрати.

Виходячи з викладених вище обставин та наявних у матеріалах даної справи доказів, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з урахуванням такого.

Приписом ч. 1 ст. 662 Цивільного кодексу України встановлено, що продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу (ст. 663 ЦК України).

У відповідності до ч. 2 ст. 693 ЦК України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Так позивачем, направлена на адресу місцезнаходження відповідача претензія від 03.03.2020 № 03/03-20 з вимогою повернення коштів в сумі 74.799,96 грн. протягом п`яти банківських днів з дня отримання такої претензії.

Вказана претензія отримана відповідачем 05.03.2020, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке наявне в матеріалах справи у вигляді засвідченої копії.

Відтак, останнім днем виконання грошового зобов`язання відповідача є 12.03.2020, а першим днем прострочення такого зобов`язання є 13.03.2020.

Приймаючи до уваги неповернення відповідачем суми оплати за товар в розмірі 74.799,96 грн. у встановлений строк, позовні вимога про стягнення з відповідача основної заборгованості є обґрунтованою, та такою, що підлягає задоволенню повністю.

Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відносно вимоги позивача про стягнення з відповідача інфляційних втрат за період 03.2020 по 06.2020 суд вказує, що вказана вимога задовольняється судом частково, оскільки розрахунок позивача, викладений у позові, є арифметично невірним. Наведена позовна вимога підлягає задоволенню в сумі 972,40 грн., за таким розрахунком суду, в період за який позивачем заявлена сума інфляційних втрат:

Період заборгованостіСума боргу (грн.)Сукупний індекс інфляції за періодІнфляційне збільшення суми боргу
03.2020 - 06.202074.799,96101,30972.40

Дослідивши поданий позивачем до суду розрахунок 3 % річних суд визнав його невірним, з огляду на те, що прострочення строку виконання відповідачем грошового зобов`язання має початок з 13.03.2020.

Проте, оскільки за розрахунками суду сума 3 % річних перевищує суму, заявлену позивачем до стягнення, позовна вимога про стягнення з відповідача 3 % річних в сумі 88,28 грн. підлягає задоволенню повністю (в період з 13.03.2020 по 30.07.2020).

Приписами частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Враховуючи те, що спір виник в результаті неправильних дій відповідача, суд керуючись ч. 9 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладає витрати по сплаті судового збору на відповідача в сумі 2.102,00 грн.

Керуючись ст.ст. 74, 76, 77, 78, 79, 86, 123, 129, 233, 236, 238, 250, 252, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "БЮРО ВПРОВАДЖЕННЯ НОВИХ ТЕХНОЛОГІЙ" (01133, Україна, 01133, місто Київ, ВУЛ. ЩОРСА, будинок 29, ідентифікаційний код: 21637322) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "МІЖНАРОДНИЙ ТЕХНІЧНИЙ ЦЕНТР" (04070, м.Київ, Подільський район, ВУЛИЦЯ САГАЙДАЧНОГО ПЕТРА, будинок 12, офіс 3-4, ідентифікаційний код: 42129364) основну заборгованість в сумі 74.799 (сімдесят чотири тисячі сімсот дев`яносто дев`ять) грн. 96 коп., 3 % річних в сумі 88 (вісімдесят вісім) грн. 28 коп., інфляційні втрати в сумі 972 (дев`ятсот сімдесят дві) грн. 40 коп. та витрати по сплаті судового збору в сумі 2.102 (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп.

3. У задоволенні решти позовних вимог - відмовити повністю.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст.ст. 254, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя С.В. Балац