ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"04" листопада 2020 р. Справа№ 925/772/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Коротун О.М.

суддів: Суліма В.В.

Майданевича А.Г.

за заявою суддів Коротун О.М., Майданевича А.Г., Суліма В.В.

про самовідвід

поданою за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Трайгон Фармінг Харків»

на рішення Господарського суду Черкаської області від 15.07.2020 (повне рішення складено 24.07.2020)

та за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Трайгон Фармінг Харків»

на додаткове рішення Господарського суду Черкаської області від 20.08.2020

у справі № 925/772/19 (суддя - Довгань К.І.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Трайгон Фармінг Харків» до Лип`янської сільської ради,

Державного реєстратора Лип`янської сільської ради,

Комунального підприємства «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації»

про витребування майна, скасування рішень та зобов`язання анулювати інвентаризаційну справу,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 15.07.2020 в задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погодившись з ухваленим рішенням, ТОВ «Трайгон Фармінг Харків» звернулося з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати рішення Господарського суду Черкаської області від 15.07.2020 та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.09.2020 було відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ «Трайгон Фармінг Харків» на рішення Господарського суду Черкаської області від 15.07.2020. Надано сторонам час для подачі відзиву заперечень та клопотань. Справу призначено до розгляду.

Додатковим рішенням Господарського суду Черкаської області від 20.08.2020 заяву адвоката Лип`янської сільської ради Шполянського району Черкаської області Бабіч Т.Г. про розподіл судових витрат задоволено. Стягнуто з ТОВ «Трайгон Фармінг Харків» на користь Лип`янської сільської ради Шполянського району Черкаської області - 10 500 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Не погодившись з ухваленим додатковим рішенням, ТОВ «Трайгон Фармінг Харків» звернулося з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати додаткове рішення Господарського суду Черкаської області від 20.08.2020.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.09.2020 було відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ «Трайгон Фармінг Харків» на додаткове рішення Господарського суду Черкаської області від 20.08.2020. Надано сторонам час для подачі відзиву заперечень та клопотань. Справу призначено до розгляду.

30.09.2020 розгляд справи було відкладено до 04.11.2020.

20.10.2020 на адресу суду апеляційної інстанції від скаржника надійшли клопотання про призначення експертизи у даній справі та витребування доказів для проведення експертизи.

За приписами ч. 1 ст. 267 ГПК України суддя-доповідач у порядку підготовки справи до апеляційного розгляду, зокрема, визначає характер спірних правовідносин та закон, який їх регулює, з`ясовує обставини, на які посилаються учасники справи як на підставу своїх вимог і заперечень, вчиняє інші дії, пов`язані із забезпеченням апеляційного розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 270 ГПК України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Норма ст. 173 ГПК України передбачає, що в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги). Суд з урахуванням положень частини першої цієї статті може за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи об`єднати в одне провадження декілька справ. Про об`єднання справ в одне провадження суд постановляє ухвалу.

Однією з характеристик ефективного засобу захисту є доступність оскарження рішення у справі. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, ст. 13 Конвенції гарантує на національному рівні доступність засобу юридичного захисту, здатного забезпечити втілення в життя змісту конвенційних прав і свобод, незалежно від того, в якій формі вони закріплені в національному правовому порядку.

Враховуючи викладене, з метою повного, всебічного та об`єктивного дослідження фактичних обставин справи, у зв`язку із пов`язаністю питань апеляційного перегляду оскаржуваних рішення та додаткового рішення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про доцільність об`єднання в одне апеляційне провадження скарг на рішення від 15.07.2020 та додаткове рішення від 20.08.2020 в одне апеляційне провадження, про що постановив усну ухвалу в судовому засіданні 04.11.2020.

У судовому засіданні 04.11.2020 колегія суддів Північного апеляційного господарського суду у складі головуючого Коротун О.М., суддів: Майданевича А.Г., Суліма В.В., з метою дотримання приписів ч. 1 ст. 32 ГПК України щодо визначення складу суду, заявила про самовідвід від розгляду справи №925/772/19, який мотивований наявністю обставин, які виключають можливість розгляду даної справи вказаною колегією та є підставою самовідводу з огляду на таке.

Так, предметом розгляду даної справи є вимога про витребування з незаконного володіння складських приміщень (нерухомого майна) та похідні від неї вимоги: скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав на об`єкт нерухомого майна; скасування рішення про державну реєстрацію; зобов`язання комунального підприємства анулювати інвентаризаційну справу.

Ухвалюючи рішення у даній справі, суд першої інстанції, зокрема, досліджував копію витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку щодо її приналежності до комунальної власності. Також судом досліджувалися кадастровий плану земельної ділянки на предмет розташування спірної будівля та опис меж земельної ділянки стосовно відсутності земельної ділянки, які належать на праві власності або користування позивачеві.

Також суд першої інстанції послуговуючись приписами ст. 120 Земельного кодексу України та практикою Верховного Суду щодо застосування норм ч. 1 ст. 181, ст. 187, ст. 188 Цивільного кодексу України, дійшов висновку, що земельна ділянка і розташована на ній будівля ідентифікуються як окремі речі, які в сукупності є однією річчю.

Земельним кодексом України в статті 2 закріплено, що земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Об`єктами земельних відносин є землі в межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї).

Статтею 3 Земельного кодексу України визначено, що земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

У статті 4 Земельного кодексу України встановлено, що земельне законодавство включає цей Кодекс, інші нормативно-правові акти у галузі земельних відносин.

Завданням земельного законодавства є регулювання земельних відносин з метою забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель.

При цьому главою 31 Земельного кодексу України визначено основні засади регулювання землеустрою.

Крім того, відносини в цій сфері врегульовані й Законом України «Про землеустрій», який має спеціальний характер і визначає правові та організаційні основи діяльності у сфері землеустрою, спрямований на регулювання відносин, які виникають між органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами із забезпечення сталого розвитку землекористування.

За своїм змістом землеустрій - сукупність соціально-економічних та екологічних заходів, спрямованих на регулювання земельних відносин та раціональну організацію території адміністративно-територіальних одиниць, суб`єктів господарювання, що здійснюються під впливом суспільно-виробничих відносин і розвитку продуктивних сил (стаття 181 Земельного кодексу України, стаття 1 Закону України «Про землеустрій»).

За приписами статті 20 Закону України «Про землеустрій» землеустрій проводиться в обов`язковому порядку на землях усіх категорій незалежно від форми власності в разі: а) розробки документації із землеустрою щодо організації раціонального використання та охорони земель; б) встановлення та зміни меж об`єктів землеустрою, у тому числі визначення та встановлення в натурі (на місцевості) державного кордону України; в) надання, вилучення (викупу), відчуження земельних ділянок; г) встановлення в натурі (на місцевості) меж земель, обмежених у використанні і обмежених (обтяжених) правами інших осіб (земельні сервітути); ґ) організації нових і впорядкування існуючих об`єктів землеустрою; д) виявлення порушених земель і земель, що зазнають впливу негативних процесів, та проведення заходів щодо їх відновлення чи консервації, рекультивації порушених земель, землювання малопродуктивних угідь, захисту земель від ерозії, підтоплення, заболочення, вторинного засолення, висушення, ущільнення, забруднення промисловими відходами, радіоактивними і хімічними речовинами та інших видів деградації, консервації деградованих і малопродуктивних земель.

Отже, оскільки, предметом розгляду даної справи є витребування нерухомого майна, нероздільно пов`язаного із земельною ділянкою, на якій воно розташовано та наявністю спору щодо того, на чиїй земельній ділянці розташоване спірне нерухоме майно (позивача чи відповідача 1), що передбачає необхідність визначення меж таких ділянок, зазначені правовідносини за своїм змістом стосуються права власності на нерухоме майно, з`ясування чого, в свою чергу, випливає із земельних правовідносин (відносин землеустрою). До того ж, суд апеляційної інстанції враховує, що, вирішуючи даний спір (витребування нерухомого майна), по суті буде вирішено і питання права власності самої земельної ділянки під спірною будівлею в порядку ст. 120 Земельного кодексу України, що безпосередньо свідчить про пов`язаність (похідний характер) із земельними правовідносинами.

Крім того, під час апеляційного провадження скаржником було заявлено клопотання про призначення експертизи, на вирішення якої просив винести питання, які, зокрема, віднесено і до основних завдань земельно-технічної експертизи.

Отже, спір у справі випливає із земельних відносин та такий, що стосується витребування нерухомого майна.

При цьому колегія суддів враховує висновок Верховного Суду, здійснений у постанові від 15.10.2020 справа № 910/8902/19, в якій викладено близький за змістом висновок щодо наявності земельних правовідносин у контексті обставин справи, які на перший погляд і не відносяться до таких.

Рішенням зборів суддів Північного апеляційного господарського суду, зокрема, затверджено персональну спеціалізацію суддів судових палат. Перша судова палата Північного апеляційного господарського суду, до складу якої колегія суддів: Коротун О.М., Майданевич А.Г., Сулім В.В. не входять, розглядає, зокрема, спори, що виникають із земельних відносин.

Справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на нерухоме майно (крім землі), зокрема, щодо оренди згідно з Персональною спеціалізацією суддів судових палат Північного апеляційного господарського суду віднесено до розгляду першої та другої судової палати. Водночас, вказана категорія справ містить виключення, а саме спори про речові права крім землі.

Згідно із загальним класифікатором спеціалізацій суддів та категорій справ затвердженого у додатку до класифікатору, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України № 622 від 21.12.2018 (з наступними змінами) справи у спорах, що виникають із земельних відносин відповідають коду 202000000.

Згідно з персональною спеціалізацією суддів судових палат Північного апеляційного господарського суду, затвердженою рішенням зборів суддів від 02.10.2018 (з наступними змінами) розгляд справ за кодом (загального класифікатора спеціалізацій суддів та категорій) 202000000 віднесено до першої судової палати.

Згідно з ч. 1 ст. 32 ГПК України визначення судді, а в разі колегіального розгляду - судді-доповідача для розгляду конкретної справи здійснюється Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою під час реєстрації документів, зазначених в частині другій статті 6 цього Кодексу, а також в інших випадках визначення складу суду на будь-якій стадії судового процесу, з урахуванням спеціалізації та рівномірного навантаження для кожного судді, за принципом випадковості та в хронологічному порядку надходження справ.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 35 ГПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо було порушено порядок визначення судді для розгляду справи.

Згідно зі ст. 39 ГПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу. З урахуванням приписів ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, суд дійшов висновку про розгляд заяви на цій стадії апеляційного провадження.

Північний апеляційний господарський суд, з огляду на положення ст. 35, 38 ГПК України, враховуючи наявність обставин, які виключають можливість розгляду даної справи вказаною колегією суддів, заяву про самовідвід суддів задовольняє.

За таких обставин, справа підлягає передачі для здійснення визначення складу судової колегії автоматизованою системою відповідно до положень ст. 32 ГПК України. З огляду на викладене передачі для визначення складу нової судової колегії підлягає як апеляційна скарга на рішення Господарського суду Черкаської області від 15.07.2020, так і апеляційна скарга на додаткове рішення від 20.08.2020 (передана за витягом з протоколу передачі судової справи (апеляційної скарги, заяви, картки додаткових матеріалів) раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу)(складу суду), які об`єднано в одне апеляційне провадження.

Керуючись ст. ст. 32, 35, 38, 39, 234 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

УХВАЛИВ:

1. Заяву суддів Коротун О.М., Майданевича А.Г., Суліма В.В. про самовідвід від розгляду справи № 925/772/19 за апеляційними скаргами Товариства з обмеженою відповідальністю «Трайгон Фармінг Харків» на рішення Господарського суду Черкаської області від 15.07.2020 та на додаткове рішення Господарського суду Черкаської області від 20.08.2020 - задовольнити.

2. Матеріали справи № 925/772/19 передати для здійснення визначення складу судової колегії автоматизованою системою відповідно до положень ст. 32 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя О.М. Коротун

Судді В.В. Сулім

А.Г. Майданевич