номер провадження справи 32/68/20
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.10.2020 Справа № 908/1103/20

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі: головуючий суддя Колодій Н.А., за участю секретаря судового засідання Новасардової І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні господарську справу

За позовом Фізичної особи - підприємця Губи Каріни Сергіївни ( АДРЕСА_1 )

до відповідача Фізичної особи - підприємця Манакова Руслана Вікторовича ( АДРЕСА_2 )

про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 260471,66 грн. завданої внаслідок часткового пошкодження вантажу

За участю представників сторін:

Від позивача -не з`явився

Від відповідача - не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

30.04.2020 до господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Фізичної особи - підприємця Губи Каріни Сергіївни до Фізичної особи - підприємця Манакова Руслана Вікторовича про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 260471,66 грн., завданої внаслідок часткового пошкодження вантажу.

Згідно Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.04.2020 справу № 908/1103/20 за вищевказаною позовною заявою розподілено судді Колодій Н.А.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 05.05.2020 у справі № 908/1103/20 позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 18.05.2020 відкрито провадження у справі № 908/1103/20 в порядку загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 15.06.2020.

Ухвала направлялась на адресу сторін в установленому законом порядку.

Ухвалою суду від 15.06.2020 строк судового розгляду справи № 908/1103/20 було продовжено на строк дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню корона вірусної хвороби (COVID-19) та розгляд справи було відкладено на 14.07.2020.

Ухвалою суду від 14.07.2020 розгляд справи відкладено на 02.09.2020.

Ухвалою суду від 02.09.2020 продовжено строк підготовчого провадження, підготовче засідання відкладено на 29.09.2020.

Ухвалою суду від 908/1103/20 закрито підготовче провадження у справі № 908/1103/20, справу призначено по суті на 12.10.2020.

Позивач в судове засідання 12.10.2020 не з`явився. До господарського суду Запорізької області від позивача надходили клопотання відповідно до яких, підтримав позовні вимоги та просив розглянути справу без його участі.

В судове засідання 12.10.2020 представник відповідача не з`явився. На адресу суду надішло клопотання (вх. № 19991/08-08/20 від 12.10.2020) відповідно до якого, просив суд розглянути справу без його участі та заначив що, позовні вимоги не визнає у повному обсязі, у зв`язку з чим просить суд в позові відмовити.

З урахуванням викладеного, суд вважає за доцільне розглянути справу по суті за наявними в ній матеріалами, яких достатньо для вирішення спору, за відсутністю представників сторін.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи у судовому засіданні, суд

ВСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ґрунтуються на тих обставинах, що на замовлення Фізичної особи - підприємця Губи Каріни Сергіївни (позивач, експедитор) фізичною особою підприємцем Манаковим Русланом Вікторовичем (відповідач, перевізник) було прийнято зобов`язання по перевезенню вантажу, відповідно до умов Договору транспортного експедирування вантажів автомобільним транспортом у міжнародному та внутрішньому сполученні за №311/040619-1 від 04.06.2019 року та Заявки.

Умови перевезення обумовлені в Заявці на перевезення, дані якої містять інформацію про вантажовідправника, вантажоодержувача, автомобіль, яким здійснено перевезення, а саме: MAN державний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 .

По видатковій накладній за № 0000168 від 07.06.2019 року, за підписом водія ОСОБА_1 останнім було прийнято вантаж за товарно--транспортною накладною № ЛЕ-0000052 від 06.06.2019 року. На транспортний засіб відповідача MAN державний номер НОМЕР_1 було завантажено продукцію: Комплект панелей керування краповими електроприводами змінного струму, виконання ТЗ№ 353/79В-2018, на загальну суму 2070000,00 грн.

На виконання умов Договору транспортного експедирування вантажів автомобільним транспортом у міжнародному та внутрішньому сполученні за № 311/040619-1 від 04.06.2019 року, відповідач був зобов`язаний, у строки та на умовах Заявки на перевезеним за № 57231 від 04.06.2019 року, направити в розпорядження Експедитора транспортний засіб у належному, справному технічному і комерційному стані, відповідно вимогам, зазначеним у заявці Експедитора і міжнародним вимогам перевезеним вантажів.

Зобов`язання по організації перевезення вантажу та надання транспортно-експединійних послуг було прийнято позивачем на підставі укладеного Договору на надання транспортно-експедиційних послуг у внутрішньому та міжнародному сполученні за № 308/040319-1 від 04.03.2019 року, укладеного між експедиром -2 ФОП Губою Каріною Сергіївною та Експедитором- 1 ФОП Вербицьким Віктором Валерійовичем. На підставі підписаної Заявки на перевезення за № 57231-1 від 04.06.2019 року (на умовах п. п. 1.1, 2.1. Договору), яка є невід`ємною частиною Договору, позивач мав надати транспортно-експедиційні послуги по організації перевезення вантажу.

06 червня 2019 року, близько 17 годин 30 хвилин на автодорозі м. Запоріжжя - м. Донецьк, навпроти домоволодіння по вулиці Донецька, 35, село Матвіївка Запорізької області, під час дорожнього руху сталася пожежа в транспортному засобі відповідача MAN державний номер НОМЕР_1 , внаслідок якої частково був знищений вантаж, що підтверджується Актом про пожежу від 06.06.2019 р.

Відповідно до довідки за № 3548 Вільнянського ВП Пологівського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області від 12.06.2019 року причиною виникнення пожежі є технічна несправність в електромережі автомобіля.

Внаслідок пожежі, частково знищено вантаж (продукції ТОВ ЗНА «Лідер Електрик») загальну орієнтовну суму 367 832,49 грн. з врахуванням ПДВ., що підтвержується складеним висновком ТОВ ЗНА «Лідер Електрик» про ступінь ушкодження/знищення обладнання під час перевезення від 14.06.2019 р.

ТОВ ЗНА «Лідер Електрик» звернулось до експедитора -1 ОСОБА_2 з претензійною вимогою за № 19/72 від 18.06.2019 року про сплату матеріального збитку на загальну суму 367 832,49 грн.

Експедитор -1 повністю відшкодував збитки ТОВ ЗНА «Лідер Електрик», про що свідчать платіжні доручення, а саме: № 2178 від 06.09.2019 р. на суму 47 000,00 грн., № 2196 від 24.09.2019 р. на суму 45 000,00 грн., № 2197 від 24.09.2019 на суму 30000 грн., № 2254 від 05.11.2019 р. на сум 55500,00 грн., № 2340 від 23.01.2020 насуму 48100 грн., № 2360 від 20.02.2020 на сму 73500 грн., № 2368 від 05.03.2020 на суму 10900 грн., № 2375 від 17.03.2020 на суму 5000 грн., № 2372 від 12.03.2020 на сум 52832,49 грн.

У зв`язку з повним відшкодуванням збитків, Експедитор -1 Вербицький В.В. направив претензію № 1/019 під 19.06.2019 року на адресу позивача, в порядку регресу відповідно до п. 10.3. Договору на надання транспортно -еспедеційних послуг у внутрішньому та міжнародному сполученні за № 308/040319-1 від 04.03.2019 року на відшкодування матеріального збитку в сумі 367832,49 грн.

Позивач в свою чергу направив претензію них. № 20-06/1 від 20.06.2019 року на адресу відповідача про сплату матеріальної шкоди, яка виникла у останнього внаслідок перерахування експедитору відшкодування в сумі 367832,49 грн.

За наслідками розгляду зазначеної претензії між сторонами було підписано Угоду про відшкодування нанесеного матеріального збитку за № 24/07 від 24 липня 2019 року. Сторони домовились, враховуючи тимчасове скрутне фінансове становище відповідача, про відшкодування збитків в сумі 122610,83 грн.

Відповідачем було частково оплачено позивачу матеріальну шкоду на загальну суму 107360, 66 грн., про що свідчать платіжні доручення: № 368 від 31.07.2019 року на суму 15860,00 грн., № 391 від 06.09.2019 року на суму 7250,00 грн., № 395 від 17.09.2019 року на суму 8000,00 грн., № 398 від 27.09.2019 року на суму 15250,00 грн., № 420 від 07.11.2019 року на суму 15250,00 грн., № 436 від 10.12.2019 року на суму 15 250,00 грн., № 464 від 14.01.2020 року на суму 15250,00 грн., № 488 від 18.02.2020 року на суму 15250,00 грн.

Як зазначив позивач, на момент звернення до суду з позовом відповідачем не було здійснено повного розрахунку відповідно до погоджених умов Угоди про відшкодування нанесеного матеріального збитку за № 24/07 від 24 липня 2019 року. Залишок заборгованості складав 15250,00 грн.

Посилаючись на пункт 2 Угоди та на неналежне виконання умов угоди щодо своєчасного погашення боргу, позивач відмовився від надання відповідачу письмового листа-згоду про повний розрахунок та вимогає сплати відповідачем повної суми понесеного матеріального збитку у розмірі 367832,49 грн. Враховуючи часткову сплату відповідачем 107360,66 грн., залишок боргу на момент подачі позову складає 260471,66 грн.

На підтвердження заявлених вимог позивач надав суду платіжні доручення на суму 367832,49 грн., перерахованих на підставі претензії за № 1/019 від 19.06.2019 року, а саме: № 663 від 01.04.2020 року на суму 149300,00 грн., № 688 від 02.04.2020 року на суму 149300,00 гри. та № 692 від 03.04.2020 року на суму 69232,49 грн.

Предметом спору у даній справі є стягнення з відповідача 260471,66 грн. матеріальної шкоди (збитків), спричинених внаслідок пошкодження вантажу під час його перевезення.

Проаналізувавши фактичні обставини справи, оцінивши представлені докази, суд зазначає наступне.

Статтею 22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); та доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно частини 2 статті 224 Господарського суду України (далі - ГК України) під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також неодержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Для застосування такої міри цивільно-правової відповідальності, як відшкодування збитків, необхідною є наявність всіх чотирьох умов відповідальності, а саме:

- протиправна поведінка боржника, яка проявляється у невиконанні або неналежному виконанні ним зобов`язання;

- наявність збитків;

- причинний зв`язок між протиправною поведінкою та завданими збитками, що означає, що збитки мають бути наслідком саме даного порушення боржником зобов`язання, а не якихось інших обставин, зокрема дій самого кредитора або третіх осіб;

- вина боржника.

Відповідно до статті 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

При цьому відповідальність за завдану шкоду може наставати лише за наявності підстав, до яких законодавець відносить: наявність шкоди; протиправну поведінку заподіювача шкоди; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вину. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

На позивача покладається обов`язок довести наявність збитків (шкоди), протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяними збитками. В свою чергу, відповідач повинен довести, що в його діях відсутня вина у заподіянні збитків. При цьому, важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та збитками потерпілої сторони. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які завдано особі, - наслідком такої протиправної поведінки.

Крім застосування принципу вини при вирішенні спорів про відшкодування шкоди необхідно виходити з того, що шкода підлягає відшкодуванню за умови безпосереднього причинного зв`язку між неправомірними діями особи, яка завдала шкоду, і самою шкодою. Встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою потерпілої сторони є важливим елементом доказування наявності шкоди. При цьому, доведенню підлягає те, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а шкода, яка завдана особі, - наслідком такої протиправної поведінки. А відтак, доводячи склад цивільного правопорушення у діях відповідача, позивач мав довести, що поведінка відповідача була неправомірною та протиправною. Протиправною поведінкою є різновид правової поведінки, що характеризується як соціальне відхилення від норми, зловживання правом та правопорушенням. Протиправною поведінка вважається тоді, коли суб`єкт права свідомо порушує норму права.

Звернувшись до суду з вимогою про стягнення майнової шкоди, що пошкодження вантажу під час його перевезення є підставою для застосування відповідальності у вигляді відшкодування шкоди. На думку позивача, сплачені ним грошові кошти в сумі 367832,49 грн. експедитору 1- ФОП Вербицькому В.В. є реальними збитками, понесених внаслідок виних дій відповідача.

Позивач зазначає, що оскільки на момент звернення з позовом до суду відповідачем не було здійснено повного розрахунку відповідно до погоджених умов Угоди про відшкодування нанесеного матеріального збитку за № 24/07 від 24 липня 2019 року, та у строк до 29 лютого 2020 року не було сплачено суму 15250 гривень 00 копійок., він відмовляється від надання відповідачу письмового листа-згоду про повний розрахунок та вимогає сплати відповідачем повної суми понесеного матеріального збитку в сумі 367832,49 грн., за виключенням 107360,66 грн. раніше сплачених відповідачем.

Відповідач проти позову заперечив, мотивуючи тим, що на підставі укладеної Угоди № 24/07 сторони домовилися про розмір збитків, які підлягають відшкодуванню перевізнику.

Проаналізувавши фактичні обставини справи, суд встановив, що 24.07.2019 між фізичною особою - підприємцем Губою Каріною Сергіївною та Фізичною особою - підприємцем Манаковим Русланом Вікторовичем укладено Угоду № 24/07-мз про відшкодування нанесеного матеріального збитку (надалі- Угода). Сторони домовилися, що в зв`язку з наявністю претензійного урегулювання по заявці на перевезення за № 57231 від 04.06.2019 року, сторони погодили графік погашення відшкодування матеріальної шкоди, завданої в наслідок пошкодження вантажу, що сталося під час пожежі.

Крім того, пунктом 2 Угоди сторони визначили розмір збитків який підлягає відшкодуванню в сумі 122610,83 грн. до 29 лютого 2020 року наступним чином:

- 15860,83 гривень до 31 липня 2019 року;

- 15250,00 гривень до 31 серпня 2019 року;

- 15250,00 гривень до 30 вересня 2019 року;

- 15250,00 гривень до 31 жовтня 2019 року;

- 15250,00 гривень до 30 листопада 2019 року;

- 15250,00 гривень до 31 грудня 2019 року;

- 15250,00 гривень до 31 січня 2019 року;

- 15250,00 гривень до 29 лютого 2020 року.

Реквізити для здійснення оплати матеріального збитку за претензією вих. № 20-06/1 від 20.06.2019: ФО-П Губа Каріна Сергіївна, ІПН НОМЕР_2 , АДРЕСА_3 ; р/р НОМЕР_3 в ПАТ «Кредобанк», МФО 325365 (п. 3 Угоди).

Пуктом 4 Угоди сторони встановили, що після виконання перевізником останнього платежу, у підтвердження якого є платіжне доручення про сплату, або інший банківський документ, що підтверджує оплату, у строк, що не перевищує три календарні дні, з моменту здійснення кінцевого розрахунку, експедитор зобов`язаний надати на перевізнику та лист- згоду про повний розрахунок та відмову від жодних майнових претензій щодо отриманої суми відшкодування понесених матеріальних збитків, в сумі 122610,83 грн. та претензії в цілому до первізника, надіславши оригінал листа-згоди на адресу перевізника.

Суд погоджується з доводами відповідача і вважає, що підписавши Угоду сторони дійшли згоди, щодо розміру та порядку відшкодування збитків.

Матеріалами справи підтверджено, що на виконання умов Угоди відповідач перерахував матеріальну шкоду в сумі 107360,83 грн., що підтверджується платіжними дорученнями: № 2178 від 06.09.2019 р., на суму 47000 грн., № 2196 від 24.09.2019 р. на суму 45000 грн., № 2197 від 24.09.2019 р. на сму 30000 грн., № 2254 від 05.11.2019 р. на 55500 грн., № 2340 від 23.01.2020 на суму 48100 грн., № 2360 від 20.02.2020 на суму 73500 грн., № 2368 від 05.03.2020 на суму 10900 грн., № 2372 від 12.03.2020 на суму 52832,49 грн.

Статтею 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Суд вважає не обґрунтованими доводи позивача про необхідність сплати 367832,49 грн., оскільки Угодою між сторонами визначено інший розмір збитків. Посилання на ті обставини, що у разі несвоєчасного погашення боргу у строк визначений угодою (тобто до 29.02.2020 р) відповідач повинен буде сплатити інший розмір збитків не підтверджується наявними матеріалами справи.

В пункті 4 Угоди № 24/07-мз про відшкодування нанесеного матеріального збитку сторони визначили, що після виконання перевізником останнього платежу, у підтвердження якого є платіжне доручення про сплату, або інший банківський документ, що підтверджує оплату, у строк, що не перевищує три календарні дні, з моменту здійснення кінцевого розрахунку, експедитор надає перевізнику лист- згоду про повний розрахунок та відмову від жодних майнових претензій. Жодних умов про зміну розміру відшкодування або відмови від договору у разі несвоєчасної сплати боргу Угода не передбачає.

Відповідно до статті 188 ГК України зміна або розірвання договору в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом.

Зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту ( стаття 654 ЦК України).

Позивачем не було надано суду належних доказів, які б свідчили про розірвання сторонами Угоди в двосторонньому порядку.

Таким чином суд вважає, що спірні правовідносини сторін слід регулювати умовами Угоди № 24/07-мз про відшкодування нанесеного матеріального збитку, яка є чинною на момент розгляду даної справи.

З урахуванням часткового погашення заборгованості за Угодою відповідачем розмір несплачених збитків на момент звернення до суду складає 15250 грн.

Відповідач в судовому засіданні 14.07.2020 надав суду докази сплати матеріальної шкоди в повному обсязі, про що свідчить квитанція № 0.0. від 14.07.2020 на суму 15250 грн. (копія долучена до матеріалів справи).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Оскільки відповідачем після надходження позовної заяви до суду здійснено оплату 15250 грн. матеріальної шкоди, провадження у справі в цій частині підлягає закриттю на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

Щодо стягнення матеріальної шкоди в сумі 245221,83 грн. суд відмовляє в задоволенні позовних вимог, як таких що заявлені безпідставно та необґрунтовано.

За приписами ст. ст. 13 та 74 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

У відповідності до ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 86 ГПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Керуючись ст. ст. 233, 236, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Закрити провадження у справі № 908/1103/20 в частині стягнення матеріальної шкоди в розмірі 15250,00 грн.

2. В решті позовних вимог відмовити.

Повний текст рішення оформлено і підписано "04" листопада 2020.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку, передбаченому ст.ст. 254-256 ГПК України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Відповідно до ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення, а у разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н.А. Колодій