РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

04.11.2020Справа № 910/12784/20
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕЛДУ"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ол-Сервіс Груп"

про стягнення 85509,10 грн.

Суддя Сташків Р.Б.

Без виклику представників сторін (судове засідання не проводилось).

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передано указану позовну заяву про стягнення з Відповідача на користь Позивача боргу та санкцій за договором поставки №В-182 від 12.03.2018, разом у сумі, що дорівнює вказаній вище ціні позову, у зв`язку з неналежним виконанням Відповідачем своїх зобов`язань вчасно та повністю оплатити поставлений йому товар.

Відповідач ухвалу про відкриття провадження у справі отримав 11.09.2020, що підтверджено залученим до справи зворотним повідомленням про вручення поштового відправлення, проте у встановлений строк відзиву на позов не подав. Також відзив на позов не надійшов від Відповідача станом на час розгляду даного спору та винесення рішення у справі. Відтак, оскільки Відповідач повідомлений про відкриття провадження у справі належним чином, але відзиву не подав, то суд вирішує справу за наявними матеріалами на підставі ч. 9 ст. 165 ГПК України та ч. 2 ст. 178 ГПК України.

При цьому, враховано, що до суду не надходили передбачені п. 4 Прикінцевих положень ГПК України заяви про поновлення або продовження процесуальних строків.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

На підставі договору №В-182 від 12.03.2018 укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "ВЕЛДУ" (Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Ол-Сервіс Груп" (Покупець) Позивач зобов`язався поставляти та передавати у власність Відповідачу товар, асортимент, кількість та ціна якого визначаються шляхом формування замовлення на кожну партію товару у рахунках-фактурах, а також товаросупровідних документах (накладних), що складаються на підставі замовлень Відповідача.

Відповідно до п. 4.3 Договору датою узгодження Позивачем заявки Відповідача на поставку Товару вважається дата виписки Позивачем рахунку-фактури на оплату замовленого Товару.

Датою поставки вважається дата зазначена у відповідній накладній, підписаній представниками Сторін (п.4.5 Договору).

За період з 17.04.2020 по 03.06.2020 включно Позивач відвантажив Відповідачеві 6-ть партій Товару на загальну суму 82 974,72 грн., що підтверджується рахунками-фактурами на оплату виписаними Позивачем та видатковими накладними, підписаними уповноваженими представниками сторін, які містяться у матеріалах справи.

Чинність Договору наразі презюмується на підставі ст. 204 ЦК України.

Відповідно до п. 3.1 Договору, Відповідач мав розрахуватись за поставлений Товар протягом 7 (семи) календарних днів від дати поставки Товару шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок Позивача.

Разом з тим, Відповідач лише частково розрахувався за поставлену 1-шу партію товару у сумі 2383,34 грн., про що Позивачем зазначено у своєму позові.

У встановлений Договором строк Відповідач за отриманий товар повністю не розрахувався; матеріали справи не містять доказів протилежного, і також не містять доказів наявності у Відповідача претензій по кількості, якості та/або комплектності поставленого Позивачем та описаного у наведених вище накладних товару.

Правом на судовий захист Відповідач не скористався, та обставин, на які посилається Позивач в обґрунтування своїх позовних вимог не спростував; досудову вимогу Позивача, надіслану засобами поштового зв`язку (копії у справі), Відповідач не задовольнив.

Наявність у Відповідача не погашеної заборгованості станом на момент звернення Позивача до суду з даним позовом у сумі 80591,38 грн. за поставлений по Договору товар Позивачем належним чином відповідно до ст.ст. 525, 526, 530, ЦК України та ст. 193 ГК України доведена, документально підтверджена і Відповідачем не спростована; розрахунок заборгованості судом перевірено та визнано обґрунтованим.

Згідно з п.7.1 Договору у випадку порушення строків оплати товару, визначених п.3.1 Договору, Відповідач, має сплатити Позивачу пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від своєчасно несплаченої суми, за період прострочення платежу, а при простроченні платежу більш ніж на 30 робочих днів Позивач має право вимагати від Відповідача сплати 24% річних за користування чужими грошовими коштами.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи викладене вище, через несвоєчасне погашення заборгованості та виходячи з положень ст.ст. 610, 611, 612, 625 ЦК України, ч. 2 ст. 193 ГК України, Відповідач є порушником грошового зобов`язання, що є підставою для застосування до нього правових наслідків, встановлених договором або законом, та зокрема у вигляді нарахування та стягнення інфляційних збитків за весь час прострочення, пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за 30 робочих днів прострочення оплати за товар, а також 24% річних від простроченої суми за період прострочення оплати понад 30 робочих днів (за умовами п. 7.1 Договору).

Розрахунок пені, 24% річних та інфляційних втрат судом також перевірено та визнано обґрунтованим і арифметично правильним, а саме, оскільки розраховані Позивачем суми не перевищують дозволені до стягнення згідно з законом за заявлений у позові період нарахування, а їх розмір є доведеним залученими Позивачем до справи вищеописаними доказами, а також відсутністю їх спростування з боку Відповідача.

З огляду на наведене позовні вимоги про стягнення 1494,89 грн. пені, 3109,78 грн. 24% річних та 313,05 грн. інфляційних втрат визнаються судом обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Судові витрати, у які Позивачем включено витрати по оплаті судового збору та витрати на правову допомогу, судом перевірено та визнано документально обґрунтованими, тому понесені Позивачем судові витрати у сумах 2102 грн. судового збору та 11649 грн. витрат на професійну правничу допомогу відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на Відповідача. При цьому, судом враховано, що клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу Відповідач не заявляв (ч.ч. 5, 6 ст. 126 ГПК України).

Керуючись статтями ст.ст. 86, 129, ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178, ст.ст. 232, 233, 237, 238, 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ол-Сервіс Груп" (вул. Оранжерейна, будинок 3-Е, м. Київ, 04112; ідентифікаційний код 40695518) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕЛДУ" (вул. Машинобудівна, 50, м. Київ, 03067; ідентифікаційний код 40935145) 80591 (вісімдесят тисяч п`ятсот дев`яносто одну) грн. 38 коп. боргу, 1494 (одну тисячу чотириста дев`яносто чотири) грн. 89 коп. пені, 3109 (три тисячі сто дев`ять) грн. 78 коп. 24% річних, 313 (триста тринадцять) грн. 05 коп. інфляційних втрат, а також 2102 (дві тисячі сто дві) грн. судового збору та 11649 (одинадцять тисяч шістсот сорок дев`ять) грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 ГПК України, і може бути оскаржено в порядку та строк встановлені статтями 254, 256, 257 ГПК України.

Суддя Р.Б. Сташків