ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.10.2020 Справа № 904/4683/20

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Кеся Н.Б.

за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця", м.Київ в особі Регіональної філії "Львівська залізниця", м.Львів

до Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат", м.Кривий Ріг Дніпропетровська область

про стягнення 53010,00 грн

Представники сторін в судове засідання не викликались

СУД ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог

Акціонерне товариство "Українська залізниця", м.Київ в особі Регіональної філії "Львівська залізниця" (далі-Позивач) 27.08.2020 року звернулося з позовом до Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" (далі-Відповідач), в якому просить суд стягнути з Відповідача на свою користь неустойку в сумі 53010,00 грн та судові витрати по даному спору;

визнати справу малозначною та розглядати її в порядку спрощеного провадження без виклику сторін.

В обґрунтування позову Позивач посилається на те, що під час здійснення перевезень ним було виявлено невідповідність маси вантажу даним накладної, що оформлюється відправником. Вказані обставини є підставою для стягнення неустойки в сумі 53010,00 грн.

2. Процесуальні питання, вирішені судом

31.08..2020 ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі.

Розгляд справи №904/4683/20 відбувався за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Відповідач заперечення щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження не подав, про відкриття провадження у справі повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням (арк.с. 35),

З огляду на наведене, суд вважає, що Відповідач вважається повідомленим про відкриття провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, оскільки судом було виконано всі покладені на нього обов`язки з повідомлення про розгляд справи.

3. Позиції інших учасників справи

Відповідач позов не визнав, 24.09.2020 Відповідач подав відзив на позов (арк.с. 36), в якому вказує про те, що у Відповідача з`являється питання справності 150-ти тонних електронних тензометричних вагонних ваг, а саме:

в технічному паспорті на тензометричні ваги модифікації ТВВ-150-20,5(12) відсутні дані про міжповірочний інтервал повірки (періодична повірка) ваг за грудень 2018 року та за грудень 2019 року;

Запис, від не зрозумілої дати після запису про прийняття в експлуатацію ваги №У 1921-15, вказані контрольні числа фіскальної реєстрації регулювання ЗВВТ: платформа №1 - 0,091998, платформа №2 - 0,091889, платформа №3 - 0,091900 які мають виправлення, окрім платформи №3, але в записі від 14.12.2018 року під час профілактичного обслуговування вказаної ваги контрольні числа фіскальної реєстрації регулювання ЗВВТ такі: платформа №1 - 0,091998, платформа №2 - 0,091989, платформа №3 - 0,091900. Записи говорять про те, що це є порушенням вимог пункту абзацу 10 пункту 3.47. Інструкції про порядок застосування засобів ваговимірювальної техніки на залізничному транспорті України, затвердженої наказом Міністерства інфраструктури України від 31.07.2012 №442, це порушення забороняє експлуатацію ЗВВТ: "Не допускається зважування вантажів, що перевозяться залізницями, на ЗВВТ, у яких:

під час огляду-перевірки ЗВВТ виявлено відхилення фактичних значень метрологічних характеристик від нормованих";

під час оформлення Технічного паспорту ЗВВТ №052-Е в останньому абзаці від 27.12.2017 допущені виправлення, які не засвідчені підписом осіб, зазначених у пункті 5 розділу II цієї Інструкції про порядок застосування засобів ваговимірювальної техніки на залізничному транспорті України;

сертифікат (Серія В, ЖЮ8057) відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу №ІІА-МІ/2-4837-2015 виданий Міністерством економічного розвитку і торгівлі України 18.09.2015 року, дійсний до 31.09.2018 року на ЗВВТ тензометричні модифікації ТВВ-150-50-20,5(12) під номером, внесеним до Державного реєстру ЗВВТ України У 1921-15 - не дійсний у зв`язку з закінченням терміну дії сертифікату.

Також Відповідач 24.09.2020 подав заяву про зменшення розміру штрафу на 50% до розміру 26505,00 грн, оскільки матеріали справи не містять доказів, що Позивач поніс збитки внаслідок навантаження вагону №65285868 понад норму (арк.с. 40).

05.10.2020 Позивач подав відповідь на відзив (арк.с. 43-45).

4. Обставини, встановлені судом під час розгляду справи по суті

09 березня 2020 року згідно залізничної накладної №46396917 Приватним акціонерним товариством "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" зі станції Терни Придніпровської залізниці на адресу Arcelor Mittal Poland S.A. Oddzial w Krakowie UI станція призначення Краков Нова Хута Польща, було відправлено вагон №63367031 з вантажем - руды и концетраты железные, кроме обожженного пирита агломерированные.

10 березня 2020 року на станції Здолбунів Львівської залізниці на підставі показників тензометричної ваги та актів загальної форми №148, №8019 вагон №65285868 було відчеплено для контрольного комісійного зважування (арк.с. 10, 11).

Результати комісійного зважування було зафіксовано у комерційному акті №350002/12 від 11.03.2020 (арк.с. 12), де зазначено, що працівниками станції Здолбунів Львівської залізниці проведено комісійне зважування маси вантажу на 150 т. залізничних вагах:

- у вагоні №65285868 було відправлено вантаж руды и концетраты железные, кроме обожженного пирита агломерированные, маса нетто 68950 кг, тара 23250 кг, вантажопідйомність вагону - 69000 кг, в дійсності виявилось: маса нетто 73500 кг, маса брутто - 96750 кг, що більше проти документа на 4550 кг та вантажопідйомності на 4500 кг.

Про виявлення даного факту начальником станції Здолбунів направлено повідомлення №ДС-2/963 у митний пост "Рівне", з проханням надати згоду на відвантаження лишків у інший вагон.

Для усунення перевантаження у вагоні понад вантажопідйомність, з дозволу начальника митного поста "Рівне" Поліської митниці Держмитслужби, вантаж у кількості 5700 кг із вагону №65285868 перевантажено у вагон №63645998, оформлено досильний перевізний документ (арк.с. 8, 9) та відправлено на станцію призначення.

Відповідно до показників ваги даний вагон навантажено понад норму, що в свою чергу загрожувало безпеці руху у відповідності до Правил технічної експлуатації вагонів розділ 15 п.15.27.

У відповідності до п. 1.1 Інструкції про взаємодію посадових осіб митних органів, що здійснюють митні процедури з товарами (вантажами), переміщуваними залізничними вантажними поїздами, і працівників залізниць України (далі Інструкція), затвердженої наказом Державної митної служби Міністерства транспорту та зв`язку від 18.09.2008 року № 1019/1143 цю Інструкцію розроблено з метою узгодження дій посадових осіб митних органів, що здійснюють митні процедури з товарами (вантажами), переміщуваними залізничними вантажними поїздами, і працівників залізниць України, визначення їх прав, функціональних обов`язків і відповідальності.

При цьому, положенням пункту 2.16 Інструкції визначено, що працівники залізниць не мають права видавати товари (вантажі), що перебувають під митним контролем, виконувати з ними будь-які операції (навантаження, вивантаження, перевантаження, усунення пошкоджень упаковки, розпакування, упакування, перепакування або зміну ідентифікаційних знаків чи маркування, нанесених на упаковку) без дозволу митниці.

Відповідно до § 3 статті 16 Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення (СМГС) відправник сплачує перевізнику неустойку, якщо після укладення договору перевезення перевізник виявить неправильність, неточність або неповноту вказаних відправником в накладній даних і при цьому встановлює, що: 3) при завантаженні вантажу відправником було допущено перевантаження вагона його вантажопідйомність.

У статті 29 СМГС передбачено, що перевізник складає комерційний акт, якщо перевірці вантажу під час його перевезення або видачі констатує відповідність маси вантажу відомостям, зазначеним в накладній.

Неустойка по пункту 3 стягується відповідно до статті 31 "Плата провізної плати та неустойки" СМГС у п`ятикратному розмірі провізної плати за перевезення надлишку маси вантажу. Таким чином розмір штрафу становить 53010, 00 грн (арк.с. 5).

З метою досудового врегулювання строку Позивачем було направлено на адресу Відповідача претензію вих.№ДН-3-03/519 від 10.07.2020 із пропозицією сплатити штраф у добровільному порядку (арк.с. 18, 19), яка останнім була залишена без відповіді та задоволення.

5. Норми права та мотиви, з яких виходить господарський суд при прийнятті рішення

Відповідно до положень ч. 5 ст. 306 ГК України спірні відносини сторін, які виникли при перевезенні вантажів залізницею, регулюються Статутом залізниць України, який визначає обов`язки, права і відповідальність залізниці, а також підприємств, організацій, установ, які користуються залізничним транспортом.

Відповідно до ч.5 ст. 307 ГК України, які кореспондуються з вимогами ч.4 ст. 909, ч.1 ст. 920 ЦК України, умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначається транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до статті 2 Статуту залізниць України обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій і громадян, які користуються залізничними транспортом визначає Статут залізниць України.

Статтею 4 Статуту залізниць України встановлено, що перевезення залізницями вантажів, пасажирів, багажу і вантажобагажу у міжнародному сполученні здійснюється відповідно до угод про залізничні міжнародні сполучення.

Перевезення вантажів у міжнародному сполученні здійснюється, зокрема, відповідно до Угоди про Міжнародне залізничне вантажне сполучення, яка є чинною для України відповідно до Закону України "Про правонаступництво в Україні" та, Віденської конвенції про правонаступництво держав щодо договорів".

А умовами параграфу 1 статті 14 Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення (СМГС), у відповідності з договором перевезення перевізник зобов`язується за плату перевезти ввірений йому відправником вантаж до станції призначення по маршруту, узгодженому відправником і договірним перевізником, і видати його отримувачу, §3 цієї ж статті передбачає, що укладення договору перевезення підтверджується накладною.

Відповідно до параграфу 1 статті 15 (СМГС) в накладній повинні міститись певний перелік відомостей в тому числі і найменування вантажу та його маса,

Відповідно до § 3 статті 16 Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення (СМГС) відправник сплачує перевізнику неустойку, якщо після укладення договору перевезення перевізник виявить неправильність, неточність або неповноту вказаних відправником в накладній даних І при цьому встановлює, що: при завантаженні вантажу відправником було допущено перевантаження вагона поза його вантажопідйомність.

Неустойка по пункту 3 стягується відповідно до статті 31 "Плата провізної плати та неустойки" СМГС у п`ятикратному розмірі провізної плати за перевезення надлишку маси вантажу.

Відповідно до ст.12. Закону України "Про транспорт" підприємства транспорту зобов`язані забезпечувати: безпеку перевезень; безпечні умови перевезень; запобігання аваріям і нещасним випадкам, усунення причин виробничого травматизму. В свою чергу підприємства транспорту мають право вимагати: відправників і одержувачів вантажів виконання вимог кодексів (статутів) окремих видів транспорту та інших нормативних актів України, що регулюють діяльність транспорту.

У відповідності до ст.11 Закону України "Про залізничний транспорт" залізниці та підприємства залізничного транспорту загального користування забезпечують безпеку життя і здоров`я громадян, які користуються його послугами, а також безпеку руху поїздів, охорону навколишнього природного середовища згідно з чинним законодавством України.

В силу положень ст. 16 ЦК України та ст. 20 ГК України держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб`єктів господарювання та споживачів, зокрема, шляхом присудження до стягнення штрафу.

Що стосується заперечень Відповідача проти позову з посиланням на те, що вагон зважувався вагами, які не відповідають вимогам чинного законодавства, суд зазначає таке.

Відповідно до записів в технічному паспорті, первинну повірку ваги проведено 22.12.2017, 14.12.2018 та наступну 12.12.2019, про що є запис в технічному паспорту. Отже, термін повірки не прострочений, тому згідно з п.3.47 Інструкції про порядок застосування засобів ваговимірювальної техніки на залізничному транспорті України, яка затверджена наказом №442 Міністерства інфраструктури України від 31.07.2012, зважування на таких вагах допускається;

згідно з записом в технічному паспорті від 14.06.2019 про виконання огляду-перевірки вказані контрольні числа фіскальної реєстрації регулювання ЗВВТ відрізняються від тих що були 27.12.2017 і жодним чином не впливають на факт зважування вантажу спірного вагону. Під час оформлення Технічного паспорту ЗВВТ №052-Е в останньому абзаці від 27.12.2017 допущені виправлення, які не засвідчені підписом осіб, зазначених у п.5 розділу II Інструкції про порядок застосування засобів ваговимірювальної техніки на залізничному транспорті України;

згідно з п.3.47 Інструкції про порядок застосування засобів ваговимірювальної техніки на залізничному транспорті України не допускається зважування вантажів, що перевозяться залізницями, на ЗВВТ у яких «в останніх записах в технічному паспорті про повірку, огляд-перевірку зроблені виправлення, не засвідчені підписом осіб, зазначених у п. 2.5 розділу II цієї інструкції». Оскільки контрольне комісійне зважування спірного вагону проводилось 11.03.2020, в останньому записі технічного паспорту 12.12.2019 виправлення відсутні, тому використання ваг згідно з п.3.47 Інструкції про порядок застосування засобів ваговимірювальної техніки на залізничному транспорті України допускається.

Отже, за обставинами справи підтверджується факт неправильного зазначення маси вантажу, що було встановлено за допомогою ваг, які відповідають вимогами чинного законодавства. Факт неправильного зазначення маси на станції Здолбунів Львівської залізниці засвідчений належним чином в комерційному акті №350002/13 від 11.03.2020.

В силу положень ст. 16 ЦК України та ст. 20 ГК України держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб`єктів господарювання та споживачів, зокрема, шляхом присудження до стягнення штрафу.

6. Висновки господарського суду за результатами вирішення спору

Оскільки наявність підстав для стягнення з Відповідача встановленою ст. 16 Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення неустойки доводиться матеріалами справи, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Водночас суд не знаходить підстав для задоволення заяви Відповідача про зменшення суми штрафу до 26505,00 грн з таких підстав.

Статтею 233 ГК України встановлено, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Частиною 3 ст.551 ЦК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Так, суд погоджується із аргументами Позивача, який вказує на те, що в заяві Відповідача жодних обставин, які мають істотне значення та які суд повинен врахувати при зменшенні розміру штрафу, не зазначено. Відповідачем в обґрунтування своїх вимог та заперечень, не надано суду належних доказів щодо свого майнового становища, поважності причин неналежного виконання зобов`язань та причинних наслідків, винятковості даного випадку та невідповідності розміру штрафу наслідкам порушення. Отже, суд погоджується з Позивачем , що підстави для зменшення розміру штрафу відсутні.

За результатами вирішення спору судові витрати щодо судового збору у справі покладаються на Відповідача відповідно до ст. 129 ГПК України.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

В И Р І Ш И В:

Відмовити Приватному акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" в задоволенні заяви про зменшення розміру штрафних санкцій.

Позов Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" до Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" (50079, Дніпропетровська область, м.Кривий Ріг, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" 03680, м.Київ, вул.Тверська, 5, код ЄДПРОУ 40075815) в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (49602, м.Дніпро, пр.Дмитра Яворницького, буд. 108, ) неустойку в сумі 53010,00 грн та 2102,00 грн судового збору.

Видати наказ після набрання законної сили рішення.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 ГПК України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 30.10.2020

Суддя Н.Б. Кеся