ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"26" жовтня 2020 р.м. Одеса Справа № 916/2461/20

Господарський суд Одеської області у складі судді Щавинської Ю.М.

секретар судового засідання Драганова А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Одеська обласна енергопостачальна компанія" (65007, м. Одеса, вул. Мала Арнаутська, буд.88)

до відповідача: Приватного акціонерного товариства "Ізмаїльський завод таропакувальних виробів "Дунай-пак" (68600, Одеська область, місто Ізмаїл, Аеродромне шосе, буд. 2б)

про стягнення 95 587,24 грн

за участю:

від позивача: Ашихмін І.М. довіреність №44/21/12 від 21.12.2019р.

від відповідача: Вишневський О.Л. довіреність №б/н від 01.03.219р.

Історія справи.

1. Короткий зміст позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Одеська обласна енергопостачальна компанія".

20.04.2020р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Одеська обласна енергопостачальна компанія" (далі - ТОВ "Одеська обласна енергопостачальна компанія") звернулося до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства "Ізмаїльський завод таропакувальних виробів "Дунай-пак" (далі - ПрАТ "Ізмаїльський завод таропакувальних виробів "Дунай-пак"), в якій просить суд стягнути з відповідача штраф за дострокове припинення дії договору про постачання електричної енергії споживачу у розмірі 95 587,24 грн, а також судовий збір.

2. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 25.08.2020р. відкрито провадження у справі №916/2461/20 за правилами спрощеного позовного провадження із призначенням судового засідання для розгляду справи по суті на "16" вересня 2020 р. об 11 год. 30 хв.

9.09.2020р. до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (а.с.35-38).

У судовому засіданні 16.09.2020р. судом оголошено протокольну ухвалу про перерву при розгляді справи по суті на 12.10.2020р. о 15 год. 00 хв, а також продовжено позивачу строк для надання до суду відповіді на відзив до 24.09.2020р. та встановлено відповідачу строк для надання заперечень на відповідь на відзив до 07.10.2020р.

25.09.2020р. до суду від позивача надійшла відповідь на відзив (а.с.52-57).

12.10.2020р. до суду від відповідача надійшли заперечення (а.с.65-66).

У судовому засіданні 12.10.2020р. представником позивача було надано суду клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження (а.с.71), а також клопотання про залучення додаткових документів до матеріалів справи.

Розглянувши подане позивачем клопотання, судом було відмовлено у його задоволенні, оскільки за критерієм ціни позову (малозначна справа) дана справа може бути розглянута виключно в спрощеному позовному провадженні.

Вислухавши вступні слова сторін, судом було оголошено протокольну ухвалу про перерву при розгляді справи по суті до 26.10.2020р. о 13 год. 45 хв.

Представник позивача у судовому засіданні 26.10.2020р. позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд задовольнити позов. Крім того, представник позивача також просив суд залучити до матеріалів справи пояснення. Водночас, враховуючи стадію судового розгляду, судом не було надано представнику позивача дозволу на подання пояснень.

Представник відповідача у судовому засіданні 26.10.2020р. проти позову заперечував, з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву та запереченнях, просив суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

3. Позиція учасників справи.

3.1. Доводи Товариства з обмеженою відповідальністю "Одеська обласна енергопостачальна компанія".

ПрАТ "Ізмаїльський завод таропакувальних виробів "Дунай-пак", шляхом підписання зави-приєднання, приєдналося до договору про постачання електричної енергії споживачу, у зв`язку з чим йому було відкрито особовий рахунок №22-46.

В подальшому між сторонами було підписано комерційну пропозицію №3-ПВЦ "Попередня оплата-Комплекс 1" строком дії з 01.07.2019р. по 30.09.2019р. Приєднання відповідачем до умов публічного договору підтверджується також оплатою виставлених рахунків за спожиту електричну енергію.

Пунктом 13 узгодженої сторонами комерційної пропозиції строк договору визначено до 31.12.2019р.

27.08.2019р. ТОВ "Одеська обласна енергопостачальна компанія" отримано від відповідача лист, яким позивача було повідомлено про зміну з 17.09.2019р. ПрАТ "Ізмаїльський завод таропакувальних виробів "Дунай-пак" електропостачальника та, як наслідок, розірвання договору про постачання електричної енергії споживачу №22-46-ПВЦ з 16.09.2019р.

Оскільки повідомлення про припинення договору здійснено відповідачем за 20 календарних днів до передбачуваної дати дострокового припинення терміну (строку) дії договору, а не за 21 календарний день, як того вимагає пункт 14 обраної споживачем комерційної пропозиції, ПрАТ "Ізмаїльський завод таропакувальних виробів "Дунай-пак" на підставі означеного пункту нараховано штраф у сумі 95 587,24 грн.

Штраф розраховано, виходячи з прогнозованого договірного обсягу споживання електричної енергії, наведеного в угоді "Про обсяги розподілу та споживання електричної енергії" від 30.11.2018р., за місяць, коли було повідомлено про дострокове припинення дії договору, та тарифу, який діяв станом на момент припинення дії договору та визначений комерційною пропозицією.

Сплата відповідачем 26.06.2019р. виставленого рахунку за активну електричну енергію на умовах передоплати за липень 2019р. у розмірі 104 115,98 грн свідчить про акцептування останнім здійснення розрахунків згідно заявлених обсягів на 2019рік, що передбачені угодою "Про обсяги розподілу та споживання електричної енергії" від 30.11.2018р.

3.2. Доводи Приватного акціонерного товариства "Ізмаїльський завод таропакувальних виробів "Дунай-пак".

Обставина щодо укладення сторонами та дострокового розірвання договору визнається.

Лист, яким повідомлено позивача про розірвання договору, було доставлено особисто головою наглядової ради ПрАТ "Ізмаїльський завод таропакувальних виробів "Дунай-пак" та передано співробітникам ТОВ "Одеська обласна енергопостачальна компанія" 23.08.2019р.

Водночас, враховуючи святкові дні та скорочений робочий день, зареєстровано такого листа було лише 27.08.209р.

При цьому, навіть якщо вважати, що листа було доставлено 27.08.2019р., все одно відповідне повідомлення було здійснено за 21 календарний день до дати, що зазначена у листі, а саме: 17.09.2019р.

Твердження позивача про розірвання договору з 16.09.2019р. не відповідає дійсності, оскільки у листі-повідомленні зазначена дата з 17.09.2019р.

Враховуючи дотримання встановленого договором строку надсилання повідомлення про розірвання договору, правові підстави для нарахування штрафу відсутні.

Відсутні підстави для нарахування штрафу в означеному позивачем розмірі, оскільки сторонами не погоджувався та не підписувався додаток №3 "Обсяги постачання електричної енергії споживачу", про який йде мова у п. 14 комерційної пропозиції.

В свою чергу угода "Про обсяги розподілу та споживання електричної енергії" від 30.11.2018р. укладена не з позивачем, та останній не є правонаступником АТ "Одесаобленерго", а отже правовідносини між сторонами даної справи не регулюються зазначеною угодою, що також має наслідком відсутність підстав стверджувати про узгодження сторонами договору від 01.01.2019р. обсягів договірних величин електроспоживання.

Позовні вимоги обумовлені твердженнями (хибними) про наявність з боку відповідача суто формального порушення на один день строку направлення повідомлення про розірвання договору.

Позивачем жодним чином не зазначено про виникнення для нього будь-яких негативних наслідків, викликаних діями відповідача. Затримка, про яку вказує позивач, жодним чином не могла спричинити збитків у сумі, співмірній із сумою нарахованого штрафу.

5. Позиція суду.

5.1. Щодо правовідносин сторін.

Відповідно до ст.275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Окремим видом договору енергопостачання є договір постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору постачання електричної енергії споживачу встановлюються Законом України "Про ринок електричної енергії".

Приписами ч. 1-2 ст. 56 Закону України "Про ринок електричної енергії" передбачено, що постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу. Договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником. Постачання електричної енергії споживачам здійснюється за вільними цінами.

Згідно до п. 1.2.15. Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018р. за №312 (далі ПРРЕЕ), на роздрібному ринку не допускається споживання (використання) електричної енергії споживачем без укладення відповідно до цих Правил договору з електропостачальником та інших договорів, передбачених цими Правилами.

Відповідно до п.1.2.8. ПРРЕЕ (в редакції станом на момент виникнення правовідносин) постачальник універсальних послуг здійснює постачання електричної енергії на підставі договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, який розробляється постачальником універсальних послуг на основі Типового договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг та укладається в установленому цими Правилами порядку. Постачальник універсальної послуги не може відмовити побутовому та малому непобутовому споживачу, електроустановки якого розташовані на території діяльності постачальника універсальної послуги, в укладенні такого договору.

Пунктом 3.1.7. ПРРЕЕ встановлено, що договір між електропостачальником та споживачем укладається, як правило, шляхом приєднання споживача до розробленого електропостачальником договору на умовах комерційної пропозиції, опублікованої електропостачальником. У разі офіційного оприлюднення комерційної пропозиції електропостачальник не має права відмовити споживачу у приєднанні до договору на умовах цієї комерційної пропозиції, якщо технічні засоби вимірювання та обліку електричної енергії забезпечують виконання сторонами умов комерційної пропозиції. На вимогу споживача електропостачальник має надати письмовий примірник договору, підписаний з його боку.

Якщо сторони досягли згоди щодо укладення договору на інших умовах, відмінних від тих, які містяться у комерційних пропозиціях, розміщених на офіційному сайті електропостачальника, договір укладається у паперовій формі. При цьому сторони можуть за взаємною згодою оформлювати додатки до договору, в яких узгоджуються організаційні особливості постачання електричної енергії. Такі додатки оформлюються у паперовій формі та підписуються обома сторонами.

При цьому, п.2 Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018р. за №312 визначено, що укладення договорів між споживачами та іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії відповідно до вимог ПРРЕЕ здійснюється до 01 грудня 2018 року шляхом приєднання споживачів до публічних договорів приєднання (договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, відповідних договорів про постачання електричної енергії) на умовах чинних договорів про постачання електричної енергії та про користування електричною енергією, укладених з відповідними постачальниками електричної енергії за регульованим тарифом, шляхом подання заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку до цієї постанови.

Пунктом 4 даної постанови передбачено, що під умовами чинних договорів розуміється індивідуальні характеристики об`єкта потужність, клас надійності, ідентифікаційні коди, особливості обліку тощо.

Як встановлено судом, правовідносини між ТОВ "Одеська обласна енергопостачальна компанія" та ПрАТ "Ізмаїльський завод таропакувальних виробів "Дунай-пак" виникли в силу договору про постачання електричної енергії споживачу з комерційною пропозицією №3-ПВЦ "Попередня оплата-Комплекс1" (а.с.17-20, 23-24), який укладено шляхом підписання відповідачем заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії споживачу з 1.01.2019р. (а.с.22).

Договір про постачання електричної енергії споживачу (далі - договір) є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії як товарної продукції споживачу постачальником електричної енергії та укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом приєднання споживача до умов цього договору.

Цей договір є публічним договором приєднання, якщо укладений шляхом приєднання Споживача до розробленого постачальником договору, що розміщений на його сайті та на умовах комерційної пропозиції, що опублікована на сайті Постачальника (публічна комерційна пропозиція (п.1.1 договору).

Відповідно до пункту 2.1 договору за цим договором постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

Згідно п. 2.2. договору обов`язковою умовою для постачання електричної енергії споживачу є наявність укладеного в установленому порядку з постачальником АТ "Одесаобленерго", що діє на підставі ліцензії на право провадження господарської діяльності з розподілу електричної енергії, виданої згідно Постанови НКРЕКП від 06.11.2018р. №1345 "Про видачу АТ "Одесаобленерго" ліцензії з розподілу електричної енергії та анулювання ліцензії з передачі електрично енергії місцевими (локальними) електричними мережами і постачання електричної енергії за регульованим тарифом", договору про надання послуг з розподілу, на підставі якого споживач набуває право отримувати послугу з розподілу електричної енергії.

За умовам п.3.1. договору початком постачання електричної енергії споживачу є дата, зазначена у заяві-приєднання, яка є додатком 1 до цього договору.

Відповідно до п. 13.1. договору останній укладається на строк, зазначений в комерційній пропозиції, яку обрав споживач, та набирає чинності з моменту погодження (акцептування) споживачем заяви-приєднання, яка є додатком 1 до цього договору, та/або сплаченого рахунку (квитанції) постачальника.

Враховуючи наявні в матеріалах справи докази, а саме: заяву-приєднання (а.с.23), договір (а.с.18-21), комерційну пропозицію (а.с.24-25), суд вважає доведеним факт укладання між сторонами по справі договору про постачання електричної енергії споживачу.

5.2. Щодо надіслання повідомлення та розірвання договору.

Згідно зі статтею 202 ГК України господарське зобов`язання припиняється: виконанням, проведеним належним чином; зарахуванням зустрічної однорідної вимоги або страхового зобов`язання; у разі поєднання управненої та зобов`язаної сторін в одній особі; за згодою сторін; через неможливість виконання та в інших випадках, передбачених цим Кодексом або іншими законами. Господарське зобов`язання припиняється також у разі його розірвання або визнання недійсним за рішенням суду. До відносин щодо припинення господарських зобов`язань застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

У разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються (частина 2 статті 653 ЦК України).

Відповідно до статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з частинами першою і другою статті 598 цього Кодексу зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Отже, у зазначеній нормі наведено основне правило щодо можливості припинення зобов`язання лише на підставі договору або закону. При цьому припинення зобов`язання на вимогу однієї зі сторін можливе, якщо такі дії вчинені відповідно до вимог закону або передбачені умовами договору.

Відповідно до частин 1 і 4 статті 188 ГК України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. У разі, якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Згідно зі статтею 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

За загальним правилом зміна та розірвання господарських договорів допускається лише за згодою сторін в порядку, встановленому статтею 188 ГК України. Зміна та розірвання господарських договорів (припинення зобов`язання) саме в односторонньому порядку допускаються виключно з підстав, прямо передбачених відповідним законом або договором.

Відповідно до п.3.2. договору споживач має право вільно змінювати постачальника відповідно до процедури, визначеної ПРРЕЕ, та умов цього договору.

Пунктом 6.1. договору до прав споживача віднесено, зокрема, право вільно обирати іншого електропостачальника та розірвати цей договір у встановленому цим договором та чинним законодавством порядку; перейти на постачання електричної енергії до іншого електропостачальника, у разі відсутності припинення постачання електричної енергії внаслідок наявності заборгованості за постачання електричної енергії перед діючим постачальником, та/або достроково призупинити чи розірвати цей договір у встановленому ним порядку. Згідно зі статтею 58 Закону України "Про ринок електричної енергії" споживач має право змінювати електропостачальника на умовах, визначених цим Законом та правилами роздрібного ринку.

Відповідно до статті 59 Закону України "Про ринок електричної енергії" зміна електропостачальника споживачем здійснюється на безоплатній основі у порядку, визначеному правилами роздрібного ринку. Зміна електропостачальника за ініціативою споживача має бути завершена у строк не більше трьох тижнів з дня повідомлення таким споживачем про намір змінити електропостачальника.

Споживач має право в установленому цими Правилами порядку на зміну електропостачальника шляхом укладення нового договору про постачання електричної енергії споживачу (постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг) з новим електропостачальником (пункт 6.1.1 ПРРЕЕ).

За умовами п.10.1. договору споживач має право в будь-який момент часу змінити постачальника шляхом укладення нового договору про постачання електричної енергії з новим електропостачальником, принаймні за 21 день до такої зміни вказавши дату або строки, в які буде відбуватись така зміна (початок дії нового договору про постачання електричної енергії).

Зміна постачальника електричної енергії здійснюється згідно з порядком, встановленим ПРРЕЕ та цим договором.

Відповідно до п. 13.5. договору дія цього договору також припиняється у разі зміни електропостачальника.

Як свідчать матеріали справи, відповідачем було вручено позивачу листа, яким повідомлено про дострокове припинення дії договору про постачання електричної енергії з 17.09.2019р. з підстав зміни електропостачальника (а.с.73).

Як свідчить надана позивачем копія листа, останній було зареєстровано на підприємстві 27.08.2019р. за №587/02-2309.

Суд зазначає, що зміна відповідачем електропостачальника до закінчення строку дії строкового договору за своєю суттю є достроковим розірванням договору з ініціативи відповідача.

Таким чином, враховуючи зміст надісланого відповідачем позивачу повідомлення, суд зазначає про розірвання укладеного між сторонами договору з ініціативи відповідача, який скористався правом на зміну електропостачальника, внаслідок чого укладений між сторонами договір припинив свою дію, починаючи з 17.09.2019р., тобто останнім днем дії договору було 16.09.2019р. За таких обставин, суд вважає необґрунтованими твердження позивача щодо припинення дії договору з 16.09.2019р.

5.3. Щодо вимог про стягнення штрафу.

Відповідно до п.13.3. договору за умови дострокового розірвання договору за ініціативою споживача, споживач зобов`язаний сплатити постачальнику передбачені обраною споживачем комерційною пропозицією штрафні санкції чи іншу фінансову компенсацію за дострокове припинення договору.

Пунктом 14 комерційної пропозиції сторони передбачили, що у разі дострокового припинення (розірвання) договору про постачання електричної енергії за ініціативою споживача, споживач зобов`язаний сплатити постачальнику штраф у розмірі вартості електричної енергії, замовленої споживачем, як прогнозований договірний обсяг споживання в місяці, в якому постачальником було отримано повідомлення про дострокове припинення (розірвання) договору. Штраф сплачується в тому випадку, коли повідомлення споживача про дострокове припинення договору здійснено пізніше ніж за 21 календарний день до передбачуваної дати дострокового припинення терміну (строку) дії чинного договору.

Суд зауважує, що за приписами частини першої статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Частина 2 ст. 549 Цивільного кодексу України визначає, що штрафом є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Отже, зі змісту наведених положень Закону вбачається, що міра відповідальності у вигляду штрафу може бути застосована лише у разі порушення боржником зобов`язання, в даному випадку, враховуючи погоджені сторонами умови договору, у разі надіслання повідомлення про дострокове припинення договору за межами визначеного договором строку (21 календарний день до передбачуваної дати дострокового припинення дії чинного договору).

Враховуючи висновки суду щодо припинення дії договору з 17.09.2019р., суд зауважує, що відповідне повідомлення відповідачем мало бути здійснено не пізніше 27.08.2019р., тобто саме в той день, коли відповідачем було вручено позивачу відповідного листа.

При цьому, суд зауважує, що навіть у разі, якщо датою припинення договору вважати 16.09.2019р., з урахуванням положень ст. 254 ЦК України, якими визначено, що у разі, якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день, а також того, що 26 серпня 2019р. визначено вихідним днем у зв`язку із святкуванням Дня Незалежності України, останнім днем строку, визначеного договором для повідомлення про припинення дії договору, є 27.08.2019р., тобто перший за 26.08.2019р. робочий день.

Враховуючи наведене у сукупності, суд зазначає про дотримання відповідачем визначеного договором строку для повідомлення позивача про припинення дії договору, що, в свою чергу, виключає можливість застосування до відповідача штрафних санкції, передбачених п.14 комерційної пропозиції, та свідчить про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

При цьому, суд зауважує, що при наданні оцінки всім доводам учасників судового процесу судом враховано, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи (ч.5 ст.236 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до п.3 ч.4 ст.238 Господарського процесуального кодексу України у мотивувальній частині рішення зазначається, зокрема, мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, крім випадку, якщо аргумент очевидно не відноситься до предмета спору, є явно необґрунтованим або неприйнятним з огляду на законодавство чи усталену судову практику.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006р. у справі Проніна проти України, в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Враховуючи зазначене, з урахуванням встановлення судом відсутності факту порушення відповідачем зобов`язання з повідомлення позивача про припинення дії договору, суд не надає оцінки іншим доводам відповідача, наведеним в обґрунтування заперечень проти позову.

Приймаючи до уваги відмову в задоволенні позовних вимог, підстави для відшкодування витрат на оплату судового збору за рахунок відповідача відсутні.

Керуючись ст.ст. 129,232,233,236-238,240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову відмовити.

2. Судові витрати зі сплати судового збору покласти на позивача.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню до Південно-західного апеляційного господарського суду в порядку ст.256 ГПК України.

Повний текст складено 02 листопада 2020 р.

Суддя Ю.М. Щавинська