УХВАЛА

м. Київ

04.11.2020Справа № 910/16816/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Пукшин Л.Г., розглянувши заяву Національного банку України про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Арленд" штрафних санкцій у розмірі 7 403,40 грн

ВСТАНОВИВ:

30.10.2020 до Господарського суду міста Києва звернувся Національний банк України із заявою про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Арленд" штрафних санкцій у розмірі 7 403,40 грн за договором №102219 від 17.06.2020.

Розглянувши подану Національним банком України заяву про видачу судового наказу, суд дійшов висновку про відмову у його видачі, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 148 Господарського процесуального кодексу України, судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з ч.2 ст.148 Господарського процесуального кодексу України особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Як вбачається із заяви, в її обґрунтування заявник зазначає, що між сторонами був укладений договір №102219 від 17.06.2020, за умовами якого Товариство з обмеженою відповідальністю "Арленд" зобов`язалось поставити Банку протягом 3 робочих днів, з дати підписання договору, рукавиці захисні нітрилові на загальну суму 49 356,00, без ПДВ. Однак, за доводами заявника, постачальник порушив взяті на зобов`язання щодо строків виготовлення та поставки товару, що стало наслідком нарахування останньому штрафних санкцій у розмірі 7 403,40 грн на підставі п. 10.4. договору.

Водночас, згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

В силу приписів ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Грошовим зобов`язанням за договором слід вважати будь-яке зобов`язання, що складається з правовідношення, в якому право кредитора вимагати від боржника виконання певних дій кореспондує обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора. Зокрема, грошовим зобов`язанням за договором є правовідношення, в якому одна сторона зобов`язана оплатити поставлену продукцію, виконану роботу чи надану послугу в грошах, а друга сторона вправі вимагати від першої відповідної оплати, тобто, в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, що визначено у договорі.

З вищевикладеного вбачається, що наказне провадження передбачає можливість стягнення неоспорюваної заборгованості за договором, за заявою особи, якій належить право вимоги про стягнення неоспорюваної грошової заборгованості за договором, яка не перевищує 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З укладеного між сторонами договору вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Арленд" є зобов`язаною стороною договору в частині поставки товару, а Національний банк України в частині здійснення розрахунків.

Невиконання зобов`язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) ст. 610 Цивільного кодексу України кваліфікує як порушення зобов`язання.

Статтею 230 Господарського кодексу України визначено, що порушення зобов`язання є підставою для застосування господарських санкцій (неустойка, штраф, пеня). Штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Статтею 549 Цивільного кодексу України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Отже, з аналізу вказаних норм закону слідує, що неустойка за своєю правовою природою є не грошовою заборгованістю за договором, а видом штрафних санкцій, яку сторона сплачує у разі невиконання/неналежного виконання свого зобов`язання.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст.152 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 148 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Розглянувши подані заявником матеріали, суд зазначає, що в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги щодо стягнення штрафних санкцій, які за своєю правовою природою не є вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором та не підлягають розгляду в порядку наказного провадження.

За наведених обставин, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу на підставі п. 3 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України.

Суд звертає увагу, що відповідно до ч. 2 ст. 153 Господарського процесуального кодексу України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 152 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Керуючись ст. 148, 152, 153, 154 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

Відмовити Національному банку України в задоволені заяви про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Арленд" штрафних санкцій у розмірі 7 403,40 грн.

Ухвала набирає законної сили 04.11.2020 та може бути оскаржена в порядку передбаченому ст. 256 ГПК України.

Суддя Л. Г. Пукшин