ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2020 року

м. Київ

Справа № 910/9358/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Ткаченко Н.Г. - головуючого, Жукова С.В., Огородніка К.М.

за участю секретаря судового засідання Громак В.О.

за участю представників: ПрАТ "Геркулес" - адвоката Ципляка П.С., ТОВ "Наш продукт Плюс" - Оплімаха А.В.; приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Мангуша А.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Акціонерного товариства "Банк Кредит Дніпро"

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 03.06.2020

та рішення Господарського суду міста Києва від 24.10.2019

у справі № 910/9358/19

за позовом АТ "Банк Кредит Дніпро"

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Наш продукт Плюс"

2) Приватного акціонерного товариства "Геркулес"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету позову на стороні відповідачів - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Мангуша Андрія Миколайовича

про визнання недійсним договорів

ВСТАНОВИВ:

У липні 2019 року АТ "Банк Кредит Дніпро" звернулося до Господарського суду м. Києва з позовом до ТОВ "Наш продукт Плюс" та ПрАТ "Геркулес" про визнання недійсним укладеного між ПрАТ "Геркулес" та ТОВ "Наш продукт Плюс" договору купівлі-продажу транспортних засобів від 12.03.2016, а також визнання недійсним укладеного між ПрАТ "Геркулес" та ТОВ "Наш продукт Плюс" договору купівлі-продажу транспортних засобів від 15.03.2016.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 24.10.2019 у справі № 910/9358/19 (суддя Привалов А.І.) у задоволені позову відмовлено повністю.

Ухвалюючи рішення про відмову у позові, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не довів належними та допустимими доказами тих обставин, на які він посилається як на підставу своїх позовних вимог, а також у зв`язку з відсутністю фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання оскаржуваних правочинів недійсними та настання відповідних юридичних наслідків.

Крім того, за висновком місцевого господарського суду, позивачем не доведено порушення його права чи інтересу відповідачами шляхом укладення оспорюваних договорів та, відповідно, необхідність його відновлення.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 03.06.2020 (колегія суддів: Поляков Б.М. - головуючий, Верховець А.А., Пантелієнко В.О.) рішення Господарського суду міста Києва від 24.10.2020 у справі №910/9358/19 залишено без змін.

Не погоджуючись з постановою суду апеляційної інстанції АТ "Банк Кредит Дніпро" звернулося до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 24.10.2020 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 03.06.2020 та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Підставами для скасування оскаржуваних судових рішень заявник касаційної скарги зазначає неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Аргументи АТ "Банк Кредит Дніпро", наведені у касаційній скарзі, зводяться до того, що, на думку скаржника, суди попередніх інстанцій не надали належної оцінки тому, що ПрАТ "Геркулес" станом на березень 2016 року було проінформовано про факт порушення позичальником (ПП "Український продукт") умов кредитного договору, та з метою уникнення майнової відповідальності за договором поруки, яким забезпечувались зобов`язання ПП «Український продукт» перед АТ "Банк Кредит Дніпро", уклало оспорювані у даній справі договори; станом на дати укладення спірних договорів купівлі-продажу транспортних засобів діяли обтяження майна та заборони на відчуження майна ПрАТ "Геркулес" у судових справах та виконавчих провадженнях; транспортні засоби перед відчуженням не були зняті обліку в підрозділах Державтоінспекції

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду касаційної скарги АТ "Банк Кредит Дніпро" у справі № 910/9358/19 визначено колегію суддів у складі: Ткаченко Н.Г. - головуючого (доповідача), Жукова С.В., Огородніка К.М., що підтверджується витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями від 07.07.2020.

Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 17.07.2020 касаційна скарга АТ "Банк Кредит Дніпро" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 03.06.2020 та рішення Господарського суду міста Києва від 24.10.2019 у справі № 910/9358/19 була залишена без руху, з наданням строку для усунення недоліків.

У зв`язку з відпусткою судді Огородніка К.М. автоматизованою системою документообігу суду для розгляду касаційної скарги АТ "Банк Кредит Дніпро" у справі № 910/9358/19 визначено колегію суддів у складі: Ткаченко Н.Г. - головуючого (доповідача), Жукова С.В., Пєскова В.Г., що підтверджується витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями від 17.08.2020.

Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.08.2020 у справі № 910/9358/19 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою АТ "Банк Кредит Дніпро" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 03.06.2020 та рішення Господарського суду міста Києва від 24.10.2019 у справі №910/9358/19; призначено розгляд справи за касаційною скаргою АТ "Банк Кредит Дніпро" на 21.10.2020 на 10 год. 45 хв.

До Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від ПрАТ "Геркулес", ТОВ "Наш продукт плюс" і приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Мангуша А.М. надійшли відзиви на касаційну скаргу, в яких відповідачі та третя особа просили постанову Північного апеляційного господарського суду від 03.06.2020 та рішення Господарського суду міста Києва від 24.10.2019 у справі № 910/9358/19 залишити без змін, а касаційну скаргу без задоволення, посилаючись на те, що оскаржувані правочини були укладені з дотриманням вимог чинного законодавства, а тому підстави для визнання їх недійсними відсутні.

При цьому, відповідачі у відзивах на касаційну скаргу послались на правові позиції Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справах за позовами АТ "Банк Кредит Дніпро" до ПрАТ "Геркулес" щодо тотожного предмету спору, в яких було спростовано доводи позивача щодо його права оскаржувати договори купівлі-продажу майна ПрАТ "Геркулес" (постанови від 16.07.2019 у справі № 904/4514/18, від 31.07.2019 у справі № 910/13042/18, від 13.08.2019 у справі № 910/15721/18, від 08.10.2019 у справі № 910/13041/18, від 20.11.2019 у справі № 910/12938/19.

У зв`язку з відпусткою судді Пєскова В.Г. автоматизованою системою документообігу суду для розгляду касаційної скарги АТ "Банк Кредит Дніпро" у справі № 910/9358/19 визначено колегію суддів у складі: Ткаченко Н.Г. - головуючого (доповідача), Жукова С.В., Огородніка К.М., що підтверджується витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями від 20.10.2020.

Від АТ "Банк Кредит Дніпро" до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду надійшло клопотання про розгляд касаційної скарги на постанову Північного апеляційного господарського суду від 03.06.2020 та рішення Господарського суду міста Києва від 24.10.2019 у справі №910/9358/19 за відсутності представника АТ "Банк Кредит Дніпро".

Заслухавши доповідь судді Ткаченко Н.Г., пояснення представників ПрАТ "Геркулес", ТОВ "Наш продукт плюс", приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Мангуша А.М., перевіривши наявні матеріали справи, обговоривши доводи касаційної скарги та доводи відзивів на касаційну скаргу, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судами попередніх інстанцій, 19.06.2013 між ПАТ "Банк Кредит Дніпро" (кредитор) та ПП "Український продукт" (позичальник) було укладено генеральний договір на здійснення кредитних операцій №190613-КЛВТ, відповідно до якого визначаються загальні умови надання банком кредитів (траншів) позичальнику у майбутньому. Конкретний порядок, істотні умови надання кредитів визначається кредитним договором, що укладається сторонами в рамках цього договору і є його невід`ємною частиною (п. 2.2 генерального договору).

Відповідно до п. 2.4 генерального договору, Банк надає позичальнику послуги по здійсненню кредитних операцій в межах загальної суми ліміту кредитування в розмірі 15000000,00 грн; строки користування кожним окремим кредитом визначаються відповідним кредитним договором; заборгованість за кредитами має бути погашена в строки, вказані у відповідних кредитних договорах, але не пізніше 18.06.2014, що відповідає строку дії цього договору.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що в якості забезпечення виконання позичальником зобов`язань за вищевказаним генеральним договором між ПАТ "Банк Кредит Дніпро", як кредитором, та ПррАТ "Геркулес" 19.06.2013 укладено договір поруки №190613-П.

Предметом зазначеного договору поруки є зобов`язання поручителя перед кредитором солідарно відповідати за виконання зобов`язань ПП "Український продукт" за генеральним договором на здійснення кредитних операцій №190613-КЛВТ від 19.06.2013 (зі змінами та доповненнями) або які можуть виникнути на підставі нього в майбутньому, укладеного між кредитором та позичальником, та з кредитних договорів, які будуть укладені в майбутньому в рамках генерального договору а саме:

- по поверненню кредитів в сумі 15000000,00 грн відповідно до п. 2.4 генерального договору зі строком повернення отриманих кредитів у строки, вказані у відповідних договорах про надання кредиту (траншу), але не пізніше 18 червня 2014 року, відповідно до п. 2.4 генерального договору, зі строком дії генерального договору до 18 червня 2014 року, відповідно до п.п. 2.4, 5.1 генерального договору;

- по сплаті пені, комісії і штрафних санкцій відповідно до п. 2.9, 3.4.3, 6.1 генерального договору, розділу 6 генерального договору, а також здійснювати всі інші платежі в порядку та на умовах, що визначені генеральним договором та кредитним договором, та/або цим договором (далі - основне зобов`язання ) (п. 1.1 договору поруки).

Місцевим та апеляційним судами встановлено, що між ПрАТ "Геркулес" та ТОВ "Наш продукт Плюс" 12.03.2016 укладено договір купівлі-продажу транспортних засобів, який посвідчений приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Мангуш А.М. та зареєстрований в реєстрі нотаріальних дій за №597.

Крім того, 15.03.2016 між ПрАТ "Геркулес" та ТОВ "Наш продукт Плюс" укладено договір купівлі-продажу транспортних засобів, який посвідчений приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Мангуш А.М. та зареєстрований в реєстрі нотаріальних дій за №640.

Предметом даного судового розгляду є вимоги АТ "Банк Кредит Дніпро" про визнання недійсними укладених між ПАТ "Геркулес" та ТОВ "Наш продукт Плюс" договорів купівлі-продажу транспортних засобів від 12.03.2016 та від 15.03.2016.

Так, у позовній заяві АТ "Банк Кредит Дніпро" послався на те, що станом на дату укладання оскаржуваних договорів купівлі-продажу на майно ПрАТ "Геркулес" було накладено арешти:

- Амур-Нижньодніпровським відділом ДВС Дніпропетровського управління юстиції від 11.03.2016 ВП 46979093 (згідно листа РСЦ в м. Києві МВС України №31/26-957аз від 22.11.2018);

- Міністерством юстиції України від 09.06.2015 (згідно листа РСЦ в м. Києві МВС України №30/26-5695вх. від 22.04.2016);

- Краматорським міським судом Донецької області від 26.11.2016 (згідно листа РСЦ в м. Києві МВС України №30/26-5695вх. від 22.04.2016);

- Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області від 26.11.2016 (згідно листа РСЦ в м. Києві МВС України №30/26-5695вх. від 22.04.2016);

- постановою відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України від 25.05.2015 в рамках виконавчого провадження №47644372 та постановою відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України від 04.11.2015 року в рамках виконавчого провадження №49282498.

В обґрунтування позовних вимог АТ "Банк Кредит Дніпро" зазначив, що нотаріусом посвідчено зазначені договори купівлі-продажу транспортних засобів під час дії заборони відчуження майна ПрАТ "Геркулес", що є порушенням норм чинного законодавства. Окрім цього, на думку позивача, відповідачами були порушені норми чинного законодавства при укладенні спірних договорів, оскільки транспортні засоби не були зняті з обліку в підрозділах Державтоінспекції.

Разом тим, за твердженнями АТ "Банк Кредит Дніпро", оспорювані ним правочини укладені ПрАТ "Геркулес" виключно з метою уникнення майнової відповідальності, оскільки ПрАТ "Геркулес" є поручителем за зобов`язаннями ПП "Український продукт" перед Банком з повернення кредиту, і йому було відомо про виникнення прострочення забезпеченого зобов`язання.

За змістом ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 ст. 202 ЦК України передбачено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст. ст. 6, 627 та 628 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості; зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін та погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до норм ч. 1 ст. 203, ч. 1 ст. 215 ЦК України зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, а недодержання стороною (сторонами) правочину в момент його вчинення цих вимог є підставою для визнання правочину недійсним.

Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

При цьому правом оспорювати правочин ЦК України наділяє не лише сторону (сторони) правочину, але й інших осіб, що не є сторонами правочину, визначаючи статус таких осіб як «заінтересовані особи».

З огляду на зазначені приписи, правила статей 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист, у тому числі судовий, свого цивільного права, а також цивільного інтересу, що може розумітися як передумова для виникнення або обов`язковий елемент конкретного суб`єктивного права, як можливість задовольнити свої вимоги за допомогою суб`єктивного права та виражатися в тому, що особа має обґрунтовану юридичну заінтересованість щодо наявності/відсутності цивільних прав або майна в інших осіб.

Оспорювати правочин може також особа (заінтересована особа), яка не була його стороною. Власний інтерес заінтересованої особи полягає в тому, щоб предмет правочину перебував у власності конкретної особи, оскільки від цього залежить подальша можливість законної реалізації заінтересованою особою її прав.

Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постанові Великої палати Верховного Суду від 18.04.2018 № 439/212/14-ц.

Отже, оскільки позивач не є стороною оспорюваних договорів, не надав суду доказів, що спірні транспортні засоби перебувають у його власності, звертаючись до суду з позовом про визнання договорів недійсними, АТ "Банк Кредит Дніпро" мав зазначити, які його права чи інтереси порушенні відповідачами шляхом укладення таких договорів та, відповідно, необхідність його відновлення.

Надавши оцінку доводам АТ "Банк Кредит Дніпро" та наявним у справі доказам - генеральному договору на здійснення кредитних операцій №190613-КЛВТ від 19.06.2013 і договору поруки №190613-П від 19.06.2013, судами першої та апеляційної інстанцій правильно встановлено, що ПрАТ "Геркулес" є фінансовим поручителем ПП "Український продукт", а не майновим, оскільки відповідає перед кредитором - АТ "Банк Кредит Дніпро" солідарно за виконання зобов`язань ПП "Український продукт" за вказаним генеральним договором.

Крім того, попередніми судовими інстанції досліджено та встановлено, що матеріали справи не містять доказів того, що спірні транспортні засоби заходяться в заставі Банку, або наявність інших правочинів, укладених відносно транспортних засобів між АТ "Банк Кредит Дніпро" та ПрАТ "Геркулес", за якими у Банку б виникало право на них.

Підставою для звернення до суду є наявність порушеного права, і таке звернення здійснюється особою, якій це право належить, і саме з метою його захисту. Відсутність обставин, які підтверджували б наявність порушення права особи, за захистом якого вона звернулася, є підставою для відмови у задоволенні такого позову.

Враховуючи викладене, надавши оцінку наявним у справі доказам, доводам та запереченням сторін, місцевий та апеляційний господарські суди правильно встановили, що АТ "Банк Кредит Дніпро" не довів порушення його права чи інтересу відповідачами шляхом укладення оспорюваних договорів та, відповідно, необхідність його відновлення.

Разом з тим, дійшовши висновку про необґрунтованість та недоведеність доводів позивача щодо укладення оспорюваних правочинів під час дії заборони відчуження майна ПрАТ "Геркулес" та не зняття транспортних засобів з обліку в підрозділах Державтоінспекції, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, виходив з наступного.

Так, як вбачається з матеріалів справи, в обґрунтування своїх позовних вимог АТ "Банк Кредит Дніпро", зокрема, послався на ч. 4 пункту 8 та пункт 42 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затверджений Постановою КМУ від 07.09.1998 №1388, та наголосив, що за змістом вказаного порядку перед відчуженням транспортні засоби повинні бути зняті з обліку в підрозділах Державтоінспекції.

За твердженням позивача, ПрАТ "Геркулес" порушено норми чинного законодавства під час укладення оспорюваних договорів купівлі-продажу транспортних засобів, оскільки нотаріусом посвідчено оспорювані договори в той час, коли транспортні засоби не були зняті з обліку в підрозділах Державтоінспекції.

Водночас, як правильно зазначено судом першої інстанції, нормативним документом, який регулює порядок вчинення нотаріусами України нотаріальних дій, та який застосовується до спірних правовідносин, є Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений Наказом Мінюсту від 22.02.2012 №296/5 (в редакції наказу Міністерства юстиції України від 26.12.2012 №1951/5 "Про затвердження змін до Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України")

Згідно з п. 6.1. Глави 2 Розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій (в редакції на дату вчинення правочинів) договори про відчуження транспортних засобів, інших самохідних машин і механізмів (далі - транспортні засоби) посвідчуються за умови подання документів, які підтверджують право власності цього майна на ім`я відчужувачів, та перевірки відсутності обтяжень за даними Державного реєстру обтяжень рухомого майна. У разі перебування транспортних засобів у податковій заставі договір про їх відчуження посвідчується за умови письмової згоди відповідного податкового органу.

Відповідно до ст. 46 Закону України "Про нотаріат" нотаріус має право витребувати від фізичних та юридичних осіб відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальних дій. Такі відомості та (або) документи повинні бути подані в строк, визначений нотаріусом. Цей строк не може перевищувати одного місяця. Неподання відомостей та документів на вимогу нотаріуса є підставою для відкладення, зупинення вчинення нотаріальної дії або відмови у її вчиненні. Документи, на підставі яких вчинено нотаріальну дію, та документи або копії (витяги) з них, необхідні для вчинення нотаріальної дії, обов`язково долучаються до примірника правочину, свідоцтва тощо, які залишаються у справах нотаріуса (пункт 1 - 3 Глави 7 Розділу І Порядку вчинення нотаріальних дій).

Крім того, у Порядок державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затверджений Постановою КМУ від 07.09.1998 №1388, яким АТ "Банк Кредит Дніпро" обґрунтувало свої позовні вимоги, постановою КМУ від 27.06.2012 № 600 були внесені зміни та, зокрема, виключено вимогу про зняття транспортного засобу з обліку в підрозділах Державтоінспекції

перед відчуженням.

Надавши оцінку наявним у справі доказам, доводам сторін та третьої особи, місцевим господарським судом встановлено, що на дати укладання між ПрАТ "Геркулес" та ТОВ "Наш продукт плюс" договорів купівлі-продажу транспортних засобів від 12.03.2016 та 15.03.2016, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мангушем А.М. було отримано витяги з державного реєстру обтяжень рухомого майна щодо відсутності обтяжень як за суб`єктом (продавцем - ПрАТ "Геркулес"), так і за кожним об`єктом (транспортним засобом) окремо (копії витягів наявні в матеріалах справи).

Отже, з урахуванням викладеного, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, дійшов правильного висновку про відсутність порушення відповідачами норм чинного законодавства при укладенні спірних договорів купівлі-продажу, оскільки на дату їх укладення зняття з обліку в підрозділах Державтоінспекції транспортних засобів не вимагалось.

Крім того, спростовуючи твердження АТ "Банк Кредит Дніпро" про те, що приватним нотаріусом посвідчено оспорювані договори купівлі-продажу транспортних засобів під час дії заборони відчуження майна ПрАТ "Геркулес" у судових справах та виконавчих провадженням, судом першої інстанції встановлено, що:

- у справі №904/2301/15 було винесено рішення від 18.11.2015, яке набрало законної сили, яким було відмовлено у стягненні з ПрАТ «Геркулес» 3 691 019,32 доларів США та скасовано заходи забезпечення цього позову;

- виконавче провадження №47644372 було закінчене постановою від 07.08.2015;

- арешт, накладений в межах ВП №49282498, був знятий постановою від 25.01.2016;

- справу №904/2200/16 було порушено вже після укладення оспорюваних правочинів, а зняття арешту з транспортних засобів є предметом спору по справі №905/7492/19 (рішенням суду від 11.06.2019 позов задоволено повністю).

- рішення у справі №905/1051/16 не набуло законної на момент вчинення оспорюваних правочинів; заходи забезпечення позову по справі не вживались.

Згідно зі ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 цього Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Господарський суд, відповідно до ст. 86 ГПК України, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Наведена норма зобов`язує суд у кожному конкретному випадку оцінювати наявні докази в їх сукупності, з урахуванням повноти встановлення всіх обставин справи, які необхідні для правильного вирішення спору.

Отже, надавши оцінку наявним у справі доказам та встановивши, що позивачем не доведено порушення його права чи інтересу відповідачами шляхом укладення оспорюваних договорів, не доведено належними та допустимими доказами тих обставин, на які він посилається як на підставу своїх позовних вимог, а також у зв`язку з відсутністю фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання оскаржуваних правочинів недійсними, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, дійшов правильного висновку про відсутність підстав для визнання недійсними укладених між ПАТ "Геркулес" та ТОВ "Наш продукт Плюс" договорів купівлі-продажу транспортних засобів від 12.03.2016 та від 15.03.2016.

Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція не вправі встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази, а лише на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права (ст. 300 ГПК України).

Таким чином, виходячи з аналізу наведених вище норм, встановлених судами попередніх інстанцій обставин справи, з огляду на визначені ст.300 ГПК України межі розгляду справи судом касаційної інстанції, колегія суддів погоджується з висновком місцевого та апеляційного судів про відсутність правових підстав для задоволення позову.

При цьому, матеріали справи свідчать про те, що дотримуючись приписів ст. 86 ГПК України, місцевий та апеляційний господарські суди всебічно, повно і об`єктивно дослідили матеріали справи в їх сукупності, дали вірну юридичну оцінку обставинам справи, і правильно, з дотриманням норм процесуального права та правильним застосуванням норм матеріального права вирішили спір у справі.

Доводи АТ "Банк Кредит Дніпро", викладені у касаційній скарзі, не спростовують законних і обґрунтованих висновків судів, фактично зводяться до викладення змісту позовної заяви та незгоди з наданою судами попередніх інстанцій оцінкою наявних у матеріалах справи доказів, необхідності вирішення питання про перевагу одних доказів над іншими та додаткової перевірки доказів, що виходить за межі перегляду справи в суді касаційної інстанції.

Посилання заявника касаційної скарги на те, що оскаржувані судові рішення прийняті без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних судових справах про визнання недійсним нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу транспортних засобів, викладених у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 17.07.2019 у справі № 299/396/17, постановах Верховного Суду України від 18.01.2017 у справі № 554/410/15ц та від 19.10.2016 у справі № 6-1873цс16, відхиляються колегією суддів, оскільки у справі, що розглядається, та в наведенх АТ "Банк Кредит Дніпро" справах, вирішуючи спори про визнання правочинів недійсними, суди встановили різні фактичні обставини та прийняли відповідні рішення, що не свідчить про різне застосування одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (рішення у справах "Пономарьов проти України" та "Рябих проти Російської Федерації", у справі "Нєлюбін проти Російської Федерації") повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду, перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію. Повноваження вищих судів щодо скасування чи зміни тих судових рішень, які вступили в законну силу та підлягають виконанню, мають використовуватися для виправлення фундаментальних порушень.

Згідно зі ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відтак, наведені АТ "Банк Кредит Дніпро" у касаційній скарзі доводи не можуть бути підставами для скасування судових рішень та ухвалення нового рішення про задоволення позову відповідно до вимог ст. 311 ГПК України, оскільки вони спростовуються встановленими у справі обставинами та не доводять порушення або неправильного застосування місцевим та апеляційним судами норм матеріального та процесуального права, а колегія суддів не встановила фундаментальних порушень судами першої та апеляційної інстанції при розгляді спору у даній справі.

При цьому, аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд касаційної інстанції виходить з того, що Європейським судом з прав людини у рішенні Суду у справі Трофимчук проти України № 4241/03 від 28.10.2010 зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін.

Водночас, колегія суддів погоджується з доводами, викладеними відповідачами та третьою особою у відзивах на касаційну скаргу, оскільки вони ґрунтуються на встановлених у справі обставинах та нормах чинного законодавства.

Враховуючи викладене, колегія суддів Касаційного господарського суду дійшла висновку, що постанова Північного апеляційного господарського суду від 03.06.2020 та рішення Господарського суду міста Києва від 24.10.2019 у справі № 910/9358/19 прийняті судами у відповідності до фактичних обставин та у відповідності до вимог матеріального права і процесуального права, підстав для їх зміни або скасування не вбачається.

Оскільки суд дійшов висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає і підстав для скасування оскаржуваних судових рішень не вбачається, судові витрати відповідно до ст.129 ГПК України покладаються на заявника касаційної скарги.

Керуючись ст. ст. 300, 301, 314, 315, 317 ГПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Акціонерного товариства "Банк Кредит Дніпро" залишити без задоволення.

Постанову Північного апеляційного господарського суду від 03.06.2020 та рішення Господарського суду міста Києва від 24.10.2019 у справі № 910/9358/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий, суддя Ткаченко Н.Г.

Судді Жуков С.В.

Огороднік К.М.