ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2020 року м. ЧернівціСправа № 926/1675/20

Господарський суд Чернівецької області у складі судді Гурина М.О., за участю секретаря судового засідання Чупрун М.М., розглянувши матеріали справи,

Чернівецького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (58003, вул. Маяковського, 33, м. Чернівці)

до товариства з обмеженою відповідальністю "ЛПГ-Бук" (60410, вул. Черетейська, 30, с. Коровія, Глибоцького району, Чернівецької області)

про стягнення штрафу та пені у сумі 70 грн

Представники сторін:

від позивача Фуркал С.О.;

від відповідача не з`явився;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Чернівецьке обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України звернулось з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "ЛПГ-Бук" про стягнення штрафу, накладеного Рішенням № 12 адміністративної колегії Чернівецького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 02.07.2019 року у справі № 02-27/16 у сумі 70,00 грн, з яких: 35,00 грн штрафу та 35,00 грн пені.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 02.07.2019 року адміністративною колегією Чернівецького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України прийнято рішення № 12, яким визнано дії товариства з обмеженою відповідальністю "ЛПГ-Бук" порушенням, передбаченим п. 13 ст. 50 Закону України Про захист економічної конкуренції у вигляді неподання інформації територіальному органу у встановлений строк. Позивач зазначає, що рішенням № 12 від 02.07.2019 року на відповідача за вчинене порушення накладено штраф у розмірі 35,00 грн.

Оскільки, штрафні санкції у сумі 35,00 грн. відповідачем не сплачувались, позивачем відповідно до ч. 5 ст. 56 Закону України Про захист економічної конкуренції за кожний день прострочення сплати штрафу нарахована пеня у розмірі 35,00 грн.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, позовну заяву передано судді Гурину М.О.

Ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 23.07.2020 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в підготовчому судовому засіданні на 03.08.2020 року.

Ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 03.08.2020 року відкладено підготовче судове засідання на 21.09.2020 року, повідомлено відповідача про дату, час та місце судового засідання шляхом розміщення на сайті Господарського суду Чернівецької області оголошення про виклик.

Ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 21.09.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 08.10.2020 року.

Ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 08.10.2020 року відкладено судове засідання на 20.10.2020 року, повторно повідомлено відповідача про дату, час та місце розгляду справи на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: https://cv.arbitr.gov.ua/sud5027/pres-centr/876/.

Відповідачу надсилалися листи на адресу зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, проте поштова кореспонденція повертається на адресу суду з відміткою за закінченням терміну зберігання, будь-яка інша адреса відповідача суду невідома.

Також, для належного повідомлення відповідача про слухання справи на веб-порталі судової влади України на офіційному веб-сайті Господарського суду Чернівецької області 03.08.2020 року, 22.09.2020 та 12.10.2020 року розміщувалися судом оголошення про виклик до суду відповідача із зазначенням дати, часу і місця розгляду справи. Відповідно до частини 4 статті 122 Господарського процесуального кодексу України з опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи.

Також, з цього приводу, враховуючи позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 23.04.2018 у справі №916/3188/16, суд зазначає, що сам лише факт не отримання стороною справи кореспонденції, якою суд, з дотриманням вимог процесуального закону, надсилав копії судових рішень за належною адресою та яка повернулася в суд у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною неявки в судові засідання, оскільки зумовлений не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на його адресу.

Також, свідоме неотримання судової кореспонденції, яка направляється судом на адресу, вказану у ЄДРЮО може свідчити про зловживання правами учасника справи (постанова КГС ВС від 17.04.2019 № 922/1714/18).

Отже, судом здійснено всі дії щодо належного повідомлення відповідача про час, місце та дату розгляду справи, тому наявні підстави стверджувати, що відповідач є належним чином повідомлений про розгляд даної справи.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті шостої даної Конвенції (§ 66, § 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі Смірнова проти України).

Крім того, судом враховано, що за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом. Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з частинами 1, 2 статті 3 Закону України "Про доступ до судових рішень", для доступу до судових рішень загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (частиною 1 статті 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись з ухвалами суду у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Відповідно до частини 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд зазначає, що в силу вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Відповідно до Листа Верховного Суду України головам апеляційних судів України №1-5/45 від 25 січня 2006, у цивільних, адміністративних і господарських справах перебіг провадження для цілей статті 6 Конвенції розпочинається з моменту подання позову і закінчується винесенням остаточного рішення у справі.

Критерії оцінювання "розумності" строку розгляду справи є спільними для всіх категорій справ (цивільних, господарських, адміністративних чи кримінальних). Це - складність справи, поведінка заявника та поведінка органів державної влади (насамперед, суду). Відповідальність держави за затягування провадження у справі, як правило, настає у випадку нерегулярного призначення судових засідань, призначення судових засідань з великими інтервалами, затягування при передачі або пересиланні справи з одного суду в інший, невжиття судом заходів до дисциплінування сторін у справі, свідків, експертів, повторне направлення справи на додаткове розслідування чи новий судовий розгляд.

Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, а збільшення кількості звернень до Європейського суду з прав людини не лише погіршує імідж нашої держави на міжнародному рівні, але й призводить до значних втрат державного бюджету.

Згідно із частиною 1 статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Разом з цим, згідно з частиною 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без участі повноважного представника відповідача за наявними в ній матеріалами.

Представник позивача у судовому засіданні 20.10.2020 року просив позовні вимоги задоволити у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд Чернівецької області,

ВСТАНОВИВ:

02.07.2019 року адміністративною колегією Чернівецького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету було прийнято рішення № 12 по справі № 02-27/16 "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу". Позивачем розглянуто матеріали справи № 02-27/16 про порушення товариством з обмеженою відповідальністю "ЛПГ-Бук" законодавства про захист економічної конкуренції.

Рішенням встановлено, що ТОВ "ЛПГ-Бук" вчинило порушення, передбачене пунктом 13 статті 50 ЗУ "Про захист економічної конкуренції" у вигляді неподання інформації Чернівецькому обласному територіальному відділенню Антимонопольного комітету України на вимогу в.о. голови територіального відділення від 30.01.2018 № 01-16/195 у встановлений ним строк.

Вказаним рішенням відповідно до частини 2 статті 52 Закону України "Про захист економічної конкуренції" за вчинене порушення законодавства про захист економічної конкуренції накладено на товариство з обмеженою відповідальністю "ЛПГ-Бук" штраф у розмірі 35 (тридцять п`ять) гривень.

Рішення позивача направлено відповідачу листом від 04.07.2019 № 74/13-р/к.

Відповідно до повідомлення про вручення поштового відправлення копію рішення № 12 по справі № 02-27/16 "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу" відповідачем не отримано.

В силу положень пункту 2 частини 1 статті 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» у разі, якщо вручити рішення, розпорядження, немає можливості, зокрема внаслідок: відсутності фізичної особи за останнім відомим місцем проживання (місцем реєстрації); відсутності посадових осіб чи уповноважених представників суб`єкта господарювання, органу адміністративно-господарського управління та контролю за відповідною юридичною адресою, - рішення, розпорядження органів Антимонопольного комітету України вважається таким, що вручене відповідачу, через десять днів з дня оприлюднення інформації про прийняте рішення, розпорядження в офіційному друкованому органі (газета Верховної Ради України «Голос України», газета Кабінету Міністрів України «Урядовий кур`єр», «Офіційний вісник України», друковані видання відповідної обласної ради за останнім відомим місцем проживання чи місцем реєстрації, юридичної адреси відповідача).

Інформацію про прийняте рішення №12 від 02.07.2019 року було оприлюднено в офіційному друкованому органі центральних органів виконавчої влади України «Урядовий кур`єр» від 04.03.2020 №42 (6656).

Враховуючи наведене, рішення Чернівецького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №12 вважається врученим відповідачу 14.03.2020 року.

Відповідно до пункту 13 статті 50 ЗУ "Про захист економічної конкуренції", порушенням законодавства про захист економічної конкуренції є, зокрема, неподання інформації Антимонопольному комітету України, його територіальному відділенню у встановлені органами Антимонопольного комітету України, головою його територіального відділення чи нормативно-правовими актами строки.

Згідно статті 22-1 цього Закону суб`єкти господарювання, об`єднання, органи влади, органи місцевого самоврядування, органи адміністративно-господарського управління та контролю, інші юридичні особи, їх структурні підрозділи, філії, представництва, їх посадові особи та працівники, фізичні особи зобов`язані на вимогу органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення подавати документи, предмети чи інші носії інформації, пояснення, іншу інформацію, в тому числі з обмеженим доступом та банківську таємницю, необхідну для виконання Антимонопольним комітетом України, його територіальними відділеннями завдань, передбачених законодавством про захист економічної конкуренції.

Відповідно до частини 3 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" штраф підлягає сплаті у двомісячний строк з дня одержання цього рішення.

Відповідно до частини восьмої статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" протягом п`яти днів з дня сплати штрафу суб`єкт господарювання зобов`язаний надати до територіального відділення документи, що підтверджують сплату штрафу.

Відповідно до положень частини 1 статті 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції" заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення. Цей строк не може бути відновлено.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідач не скористався наданим законом правом на оскарження рішення Чернівецького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 12 від 02.07.2019 року, у зв`язку з чим, суд дійшов висновку, що на час вирішення спору відповідне рішення є чинним, виконання його в порядку, передбаченому Законом України «Про захист економічної конкуренції», не зупинене, а строк на його оскарження до господарського суду є таким, що сплинув.

У пунктах 2, 21 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства» від 26 грудня 2011 року N 15 зазначено, що при застосуванні частини першої статті 60 Закону України «Про захист економічної конкуренції», а також частини другої статті 47 цього Закону господарським судам слід враховувати, що передбачені вказаними нормами строки оскарження рішень органу Антимонопольного комітету України не може бути відновлено. Таким чином, зазначені строки є присічними. Встановлена Цивільним кодексом України позовна давність до відповідних правовідносин не застосовується, так само як і в оскарженні розпоряджень Антимонопольного комітету України та його органів. Аналогічним чином вирішується й питання щодо строків оскарження рішень органів Антимонопольного комітету України, прийнятих у справах про недобросовісну конкуренцію. Закінчення присічного строку, незалежно від причин його пропуску заінтересованою особою, є підставою для відмови в позові про визнання недійсним рішення (розпорядження) Антимонопольного комітету України та його органів.

Відповідно до частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно статті 1 Закону України «Про Антимонопольний комітет України», статті 4 Закону України «Про захист економічної конкуренції» Антимонопольний комітет України є державним органом із спеціальним статусом, метою діяльності якого є зокрема здійснення державного контролю за додержанням законодавства про захист економічної конкуренції.

Відповідно до статті 19 Закону України «Про Антимонопольний комітет України" під час розгляду заяв і справ про узгоджені дії, концентрацію, про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, в тому числі під час проведення розслідування, дослідження, прийняття розпоряджень, рішень за заявами і справами, здійснення інших повноважень у сфері контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції, контролю за узгодженими діями, концентрацією органи та посадові особи Антимонопольного комітету України та його територіальних відділень керуються лише законодавством про захист економічної конкуренції і є незалежними від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб та суб`єктів господарювання, а також політичних партій та інших об`єднань громадян чи їх орган.

Отже, законом чітко визначено, що Антимонопольний комітет України є єдиним органом державної влади, до повноважень якого віднесено здійснення державного контролю за додержанням законодавства про захист економічної конкуренції, та відповідно, виявлення, фіксація порушень норм цього законодавства, а також вжиття передбачених законом заходів щодо їх усунення, в тому числі шляхом прийняття обов`язкових до виконання рішень з цього приводу. Чинні рішення органів Антимонопольного комітету України, ухвалені за результатами розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, строк оскарження яких минув, згідно з частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України є єдиними належними доказами вчення особою відповідного правопорушення.

Статтею 5 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» встановлено, що Антимонопольний комітет України здійснює свою діяльність відповідно до Конституції України, законів України "Про захист економічної конкуренції", Про захист від недобросовісної конкуренції", цього Закону, інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до цих законів.

Згідно пункту 5 частини 1 статті 7, пункту 6 частини 1 статті 17 цього Закону, у сфері здійснення контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції Антимонопольний комітет України має право при розгляді заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, проведенні перевірки та в інших передбачених законом випадках вимагати від суб`єктів господарювання, об`єднань, органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю, їх посадових осіб і працівників, інших фізичних та юридичних осіб інформацію, в тому числі з обмеженим доступом.

Статтею 22 цього Закону встановлено, що розпорядження, рішення та вимоги органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимоги уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення в межах їх компетенції є обов`язковими для виконання у визначені ними строки, якщо інше не передбачено законом. Невиконання розпоряджень, рішень та вимог органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимог уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення тягне за собою передбачену законом відповідальність.

Відповідно до частин 2, 3, 7 статті 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» рішення та розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень є обов`язковими до виконання. Особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу. У разі несплати штрафу у строки, передбачені рішенням, та пені органи Антимонопольного комітету України стягують штраф та пеню в судовому порядку.

Пунктом 5 статті 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» встановлено, що за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України. Нарахування пені припиняється з дня прийняття господарським судом рішення про стягнення відповідного штрафу.

Розрахунок позивача по пені в сумі 35,00 грн. за період з 15.05.2020 по 20.07.2020 року є вірним.

Заперечень проти розрахунків позивача відповідачем суду не надано.

Доказів сплати боргу по штрафу та пені у добровільному порядку відповідачем у справу не подано.

Правомірність позовних вимог позивачем доведено зібраними у справі доказами, тому з відповідача на користь позивача слід стягнути 35,00 грн штрафу та 35,00 грн пені за порушення строків його сплати на підставі рішення Чернівецького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 02.07.2019 року № 12 "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу".

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 4, 5, 123, 129, 220, 222, 232, 233, 236, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

1. Позов задоволити.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "ЛПГ-Бук" (60410, вул. Черетейська, 30, с. Коровія, Глибоцького району, Чернівецької області, код 36751728) штраф у сумі 35,00 грн та пеню у сумі 35,00 грн на користь держави за такими реквізитами: код 21081100 Адміністративні штрафи та інші санкції, МФО 899998 в Казначействі України, рахунок UA0024040, одержувач Глибоцьке УК/Глибоцький район / 21081100, ідентифікаційний код - 36751529.

3. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "ЛПГ-Бук" (60410, вул. Черетейська, 30, с. Коровія, Глибоцького району, Чернівецької області, код 36751728) на користь Чернівецького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (58003, місто Чернівці, вул. Маяковського, 33, ) судовий збір у сумі 2102,00 грн.

4. З набранням судовим рішенням законної сили видати накази.

Повний текст рішення складено та підписано 27.10.2020 року.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене в Західному апеляційному господарському суді в порядку, визначеному розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Суддя М.О. Гурин

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://cv.arbitr.gov.ua/sud5027/.