РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.10.2020Справа № 910/871/20
Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Трофименко Т.Ю., при секретарі судового засідання Бабич М.А., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс будівельників України"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно-монтажна компанія "Ресурс"

про стягнення 101 653, 43 грн

Представники сторін:

від позивача: не з`явився

від відповідача: Педенко Д.В., Рижков Д.Л.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс будівельників України" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно-монтажна компанія "Ресурс" про стягнення 113 448,15 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань відповідно до договору поставки №АБУ/261018/1319/КТВ від 26.10.2018.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.01.2020 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс будівельників України" залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

31.01.2020 через загальний відділ діловодства суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.02.2020 відкрито провадження у справі №910/871/20, вирішено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (без проведення судового засідання).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.02.2020 справу №910/871/20 вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження зі стадії відкриття провадження у справі, підготовче засідання призначено на 04.05.2020.

04.05.2020 на електронну пошту суду надійшло клопотання відповідача про відкладення підготовчого засідання, обґрунтоване введенням Кабінетом Міністрів України карантинних заходів.

В підготовче засідання 04.05.2020 представники сторін не з`явилися.

З метою попередження виникнення та запобігання поширення гострої респіраторної хвороби, спричиненої коронавірусом COVID-19, зважаючи на період карантину, визначений постановою Кабінету Міністрів України "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" від 11.03.2020 №211 із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України від 16.03.2020 № 215, від 25.03.2020 № 239 та від 22.04.2020 № 291, з урахуванням Указу Президента України №87/2020 від 13.03.2020 щодо введення в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 березня 2020 року "Про невідкладні заходи щодо забезпечення національної безпеки в умовах спалаху гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" та з урахуванням рішення Уряду про заборону пасажирських перевезень та обмеження кількості учасників масових заходів, суд визнав за доцільне задовольнити клопотання позивача та відклав підготовче засідання поза межі встановленого періоду карантину на 01.06.2020.

19.05.2020 від позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог. Відповідно до даної заяви позивач просить стягнути з відповідача 101 653, 43 грн, із яких: 73 456,29 грн - основний борг, 5 387,46 грн - пеня, 772,80 грн - 3% річних, 22 036,88 грн - штраф.

В судовому засіданні 01.06.2020 суд, не виходячи до нарадчої кімнати, ухвалив заяву про зменшення розміру позовних вимог прийняти до розгляду, клопотання відповідача про відкладення підготовчого засідання задовольнити, відкласти підготовче засідання на 01.07.2020, встановити позивачу строк для надання відповіді на відзив протягом 5 днів з дня отримання відзиву.

01.07.2020 від відповідача до суду надійшов письмовий відзив на позов.

В судовому засіданні 01.07.2020 суд, не виходячи до нарадчої кімнати, ухвалив продовжити строк підготовчого провадження на 30 днів, клопотання представника позивача про відкладення підготовчого засідання задовольнити, відкласти підготовче засідання на 03.08.2020.

В підготовче засідання 03.08.2020 представник відповідача не з`явився.

Суд, не виходячи до нарадчої кімнати, ухвалив закрити підготовче провадження у справі та призначити справу до судового розгляду по суті на 02.09.2020.

В судове засідання 02.09.2020 представники сторін не з`явилися.

01.09.2020 від представника позивача до суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.09.2020 відкладено розгляд справи на 28.09.2020.

В судове засідання 28.09.2020 з`явився представник позивача.

Суд, не виходячи до нарадчої кімнати, ухвалив оголосити в судовому засіданні перерву до 26.10.2020.

26.10.2020 через загальний відділ діловодства суду від позивача надійшли додаткові пояснення та клопотання про розгляд справи за відсутності позивача.

В судове засідання 26.10.2020 з`явилися представники відповідача. Позивач в судове засідання уповноваженого представника не направив, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Представник відповідача подав клопотання про витребування оригіналів документів та призначення судової почеркознавчої експертизи.

Суд, не виходячи до нарадчої кімнати, ухвалив у задоволенні вказаного клопотання представника відповідача відмовити у зв`язку з безпідставністю.

Представник відповідача заявив усне клопотання про відкладення розгляду справи з метою надання можливості провести почеркознавчу експертизу договору поставки № АБУ/261018/1319/КТВ від 26.10.2018 і поновлення строку для подання доказів.

Суд, не виходячи до нарадчої кімнати, ухвалив у задоволенні вказаного клопотання представника відповідача відмовити у зв`язку з безпідставністю.

Згідно з ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Зважаючи на те, що позивача було належним чином повідомлено про дату, час та місце судового засідання, а його неявка не перешкоджає всебічному, повному та об`єктивному розгляду всіх обставин справи, суд вважає за можливе розглянути справу по суті в цьому судовому засіданні за відсутності представника позивача.

В судовому засіданні представники відповідача заперечили проти позовних вимог, просили відмовити у їх задоволенні.

Відповідно до статті 233 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

В судовому засіданні 26.10.2020 оголошено вступну та резолютивну частини рішення на підставі статті 240 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

26.10.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Альянс будівельників України" (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Будівельно-монтажна компанія "Ресурс" (покупець) укладено договір поставки №АБУ/261018/1319/КТВ (надалі також - договір), за умовами п. 1.1 якого Постачальник зобов`язується поставляти Покупцю, а Покупець приймати та оплачувати будівельні матеріали (надалі Товар). Вид, одиниця виміру, ціна, умови та строки поставки яких визначені Сторонами у Специфікаціях та/або видаткових накладних, що мають силу Специфікацій, які є невід`ємною частиною даного Договору.

Згідно з п. 3.1 договору, поставка Товару здійснюється на підставі письмових або усних замовлень Покупця.

Відповідно до п. 4.3 договору, приймання-передача Товару здійснюється на підставі товарно-транспортних накладних.

Згідно з п. 4.7 договору, право власності на товар та ризики виникають у Покупця в момент передачі Товару Покупцю, що фіксується у товарно-транспортних накладних, та підтверджують момент передачі та отримання Товару покупцем.

Як встановлено у пунктах 5.1-5.3 договору, ціна Товару встановлюється в національній валюті України. Ціна вказується в специфікаціях та/або видаткових накладних, рахунках-фактурах Постачальника.

Сума Договору визначається загальною вартістю поставленого Товару, відповідно до видаткових накладних, що додаються до Договору і є його невід`ємною частиною.

Розрахунки за Товар здійснюються на підставі рахунків-фактур Постачальника, які є невід`ємними частинами цього Договору у безготівковій формі, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Постачальника. Здійснюючи оплату за Товар, Покупець зобов`язується в платіжному дорученні в розділі «Призначення платежу» вказати: «Оплата за Товар згідно Договору поставки № АБУ/261018/1319/КТВ від « 26» жовтня 2018 року».

У випадку якщо Покупець протягом 5-ти (п`яти) робочих днів з моменту надіслання Постачальником видаткових накладних та/або Акта звіряння взаєморозрахунків не підпише видаткові накладні та/або Акт звіряння взаєморозрахунків та/або не надасть Постачальнику свої мотивовані (обґрунтовані) та документально підтверджені заперечення, видаткові накладні та/або Акт звіряння взаєморозрахунків підписані лише Постачальником, вважаються повністю погодженими обома Сторонами. (п. 5.5 договору).

За приписами пунктів 6.1, 6.2 договору, розрахунки за Товар здійснюються на підставі цього Договору, у безготівковій формі, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Постачальника.

Поставка Товару здійснюється за умови 100 (сто) відсоткової передоплати. Факт приймання - передачі Товару підтверджується підписами представників Сторін на товарно-транспортних накладних.

Даний Договір набуває чинності з моменту підписання обома сторонами і діє на протязі одного календарного року із дня підписання Сторонами, а в частині грошових розрахунків - до повного виконання сторонами своїх зобов`язань згідно умов даного Договору. (п. 9.1 договору)

В обґрунтування позову відповідно до заяви про зменшення розміру позовних вимог, позивач зазначає, що на виконання умов договору ним було поставлено товар та надано супутні послуги відповідачу на загальну суму 2 010 274,99 грн, з яких відповідачем оплачено лише 1 936 818,70 грн, у зв`язку з чим заборгованість відповідача за договором становить 73 456,29 грн. Окрім того, ураховуючи прострочення оплати, позивач просить суд стягнути з відповідача також 772,80 грн 3% річних, 5 387,46 грн пені та 22 036,88 грн штрафу.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, відповідач зазначає, що позивач передчасно звернувся до суду з цим позовом, з огляду на передбачений п. 7.6 договору обов`язковий претензійний порядок вирішення спорів. Крім того, як стверджує відповідач, позивач не надав жодних доказів на підтвердження ухилення відповідача від підписання первинних документів, а також не довів факту поставки товару.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд зазначає таке.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 ст. 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч. 2 статті 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 662 Цивільного кодексу України зазначено, що продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1 ст. 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України).

Згідно зі статтями 73, 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору сторонами у двосторонньому порядку підписано та скріплено печатками видаткові накладні №10538 від 27.10.2018, №10537 від 29.10.2018, №11170 від 02.11.2018, №11809 від 21.11.2018, № 12638 від 22.11.2018, № 12755 від 24.11.2018, №12756 від 24.11.2018, № 13129 від 04.12.2018, №13186 від 05.12.2018, №13200 від 06.12.2018, № 13201 від 06.12.2018, №13278 від 12.12.2018, №13431 від 21.12.2018, №13432 від 21.12.2018, №13437 від 21.12.2018, №13433 від 24.12.2018, №13434 від 24.12.2018, №42 від 04.01.2019, №142 від 15.01.2019, №301 від 18.01.2019, №3510 від 17.05.2019, №3700 від 20.05.2019, №9946 від 16.10.2019, №11060 від 24.10.2019, №11064 від 24.10.2019, №11267 від 02.11.2019, №11268 від 02.11.2019, а також акти надання послуг № 13437 від 21.12.2018, №9900 від 03.10.2019, №9927 від 04.10.2019, №9951 від 05.10.2019, №9950 від 16.10.2019, №11069 від 24.10.2019, №11265 від 01.11.2019.

Отже, сума фактично визнаних відповідачем поставок та послуг за договором відповідно до вказаних накладних та актів становить 845 738,45 грн.

Крім того, разом з листом № 144 від 19.06.2019 позивач направив відповідачу для підписання та скріплення печатками, окрім видаткових накладних №11809, №12638, №12755, №12756, №13129, №13186, №13200, №13201, №13278, №13432, №13431, №13437, №13433, №13434, №142, №301, також договір поставки №АБУ/261018/1319/КТВ від 26.10.2019, видаткові накладні №3700 від 20.05.2019, №3510 від 17.05.2019, №3385 від 15.05.2019, №3217 від 11.05.2019, №3132 від 08.05.2019, № 3129 від 08.05.2019, №11806 від 12.11.2018, №11807 від 13.11.2018, №11808 від 15.11.2018, №13435 від 26.12.2018, №13436 від 27.12.2018, №18 від 09.01.2019, №123 від 11.01.2019, №387 від 28.01.2019, №432 від 31.01.2019, №484 від 01.02.2019, №496 від 03.02.2019, №486 від 01.02.2019, що підтверджується описом вкладення у цінний лист, накладною та фіскальним чеком від 20.06.2019.

Надалі, разом з листом №271 від 21.12.2019 позивач направив відповідачу для підписання та скріплення печатками договір про надання послуг спецтехнікою, механізмами № АБУ/181119/1523/КТВ від 18.11.2019, видаткові накладні №13014 від 03.12.2019, №13097 від 05.10.2019, №18 від 09.01.2019, №123 від 11.01.2019, №387 від 28.01.2019, №432 від 31.01.2019, №484 від 01.02.2019, №485 від 01.02.2019, №496 від 03.02.2019, №3129 від 08.05.2019, №3132 від 08.05.2019, №3217 від 11.05.2019, №3385 від 15.05.2019, №11743 від 07.11.2019, №12184 від 16.11.2019, №12230 від 18.11.2019, №12686 від 30.11.2019, а також акти надання послуг №13097 від 05.12.2019, №13214 від 06.12.2019, №12423 від 21.11.2019, що підтверджується описом вкладення у цінний лист, накладною та фіскальним чеком від 21.12.2019.

Вказані первинні документи відповідач не підписав, заперечення проти їх підписання позивачу не надав.

Отже, загальна вартість товару з послугами за надісланими відповідачу та не підписаними ним накладними і актами становить 1 164 536,54 грн.

Відповідно до наявних у справі платіжних доручень, протягом 2018-2019 р.р. відповідач здійснював на користь позивача оплати за договором №АБУ/261018/1319/КТВ від 26.10.2018, а загалом на суму 1 936 818,70 грн. Ця обставина також підтверджується сторонами спору.

Враховуючи наведене, відповідно до позову (з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог) позивач здійснив математичний розрахунок заборгованості відповідача у розмірі 73 456,29 грн таким способом: 845 738,45 грн + 1 164 536,54 грн - 1 936 818,70 грн.

Однак, суд вважає безпідставним включення до складу вказаної заборгованості відповідача борг за актами надання послуг №12423 від 21.11.2019, №12335 від 27.11.2018, №13097 від 05.12.2019, №13214 від 06.12.2019 на загальну суму 79 560,00 грн, з огляду на таке.

Так, у п. 5.5 договору вказано, що у випадку, якщо Покупець протягом 5-ти (п`яти) робочих днів з моменту надіслання Постачальником видаткових накладних та/або Акта звіряння взаєморозрахунків не підпише видаткові накладні та/або Акт звіряння взаєморозрахунків та/або не надасть Постачальнику свої мотивовані (обґрунтовані) та документально підтверджені заперечення, видаткові накладні та/або Акт звіряння взаєморозрахунків підписані лише Постачальником, вважаються повністю погодженими обома Сторонами.

Суд зазначає, що вказане положення договору стосується виключно видаткових накладних щодо поставки товару та актів звіряння взаєморозрахунків, однак, не може бути застосоване до актів надання послуг (послуги бетононасосу), на які посилається відповідач. У зв`язку з чим надіслані позивачем акти суд не може визнати такими, що автоматично вважаються погодженими відповідачем згідно з п. 5.5 договору.

Більше того, суд звертає увагу, що сторони, хоч і підписували в межах договору №АБУ/261018/1319/КТВ від 26.10.2018 акти надання послуг (послуги екскаватора, послуги бетононасосу, подача техніки) та відповідач їх оплачував, однак, договір не містить жодних умов, які б передбачали порядок надання та оплати будь-яких послуг, окрім поставки товару - будівельних матеріалів.

Поряд з викладеним суд також зазначає, що акти надання послуг №12423 від 21.11.2019 на суму 29 660,00 грн та №13214 від 06.12.2019 на суму 22 600,00 грн складені на підставі договору № АБУ/181119/1523/КТВ від 18.11.2019, виконання якого жодним чином не стосується даного спору.

Крім того, у переліку надісланих відповідачу документів листами № 144 та № 271 акт надання послуг № 12335 від 27.11.2018 на суму 20 200,00 грн відсутній.

Суд також вважає слушними доводи відповідача, що на підтвердження поставки товару позивач не надав жодних інших доказів, зокрема, заявок на кожну окрему партію товару, рахунків на оплату.

Отже, враховуючи безпідставне включення до складу виконаних позивачем зобов`язань за договором суми актів надання послуг №12423 від 21.11.2019, №12335 від 27.11.2018, №13097 від 05.12.2019, №13214 від 06.12.2019, загалом на суму 79 620,00 грн, суд дійшов висновку, що у відповідача відсутній борг перед позивачем за договором поставки №АБУ/261018/1319/КТВ від 26.10.2018.

Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

На підставі викладеного вище, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс будівельників України" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно-монтажна компанія "Ресурс" про стягнення суми основного боргу у розмірі 73 456,29 грн не обґрунтовані, документально не підтверджені, а отже, задоволенню не підлягають, як і не підлягають задоволенню похідні позовні вимоги про стягнення 3% річних, пені та штрафу.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236 - 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання та підписання повного тексту рішення: 30.10.2020

Суддя Т. Ю. Трофименко