ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"30" вересня 2020 р.м. Одеса Справа № 916/1651/20

Господарський суд Одеської області у складі судді Бездолі Ю.С.

при секретарі судового засідання: Кожухарь Є.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕР-ЗАПОРІЖЖЯ» (69095, Запорізька обл., м. Запоріжжя, Олександрівський р-н., вул. Українська/вул. Шкільна, буд. 39/6, )

до відповідача Приватного підприємства «Агрофірма «БУДАКИ» (67792, Одеська обл., Білгород-Дністровський р-н., с. Приморське, вул. Центральна, буд. 76, )

про стягнення 19535,62 грн., -

за участю представників сторін:

від позивача: Солтіс І.В., адвокат, діє на підставі ордеру

від відповідача: не з`явився

Суть спору: Товариство з обмеженою відповідальністю «ІНТЕР-ЗАПОРІЖЖЯ» звернулось до господарського суду Одеської області з позовом до Приватного підприємства «Агрофірма «БУДАКИ» про стягнення 19535,62 грн. з яких: 11157,30 грн. основного боргу, 1292,04 грн. інфляційних втрат, 6467,89 грн. пені та 618,39 грн. 3% річних.

Позовні вимоги ТОВ «ІНТЕР-ЗАПОРІЖЖЯ» обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором поставки товару №06/78 від 01.06.2016.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 15.06.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; визначено здійснювати розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження; призначено розгляд справи на 14.07.2020 об 11:30. Ухвалою суду від 14.07.2020 відкладено розгляд справи на 02.09.2020 о 16:15. У судовому засіданні 02.09.2020 судом у протокольній формі винесено ухвалу в порядку ст. 202 ГПК України про відкладення розгляду справи на 17.09.2020 о 14:30. Ухвалою 17.09.2020 відкладено розгляд справи на 30.09.2020 о 12:45.

У судові засідання відповідач не з`явився. Судом були вжиті всі можливі заходи належного повідомлення відповідача про розгляд судом господарської справи, час та місце судових засідань, про що свідчать відповідні поштові повідомлення. Суд виходить з того, що учасники справи в господарському процесі мають вчиняти належні дії щодо ефективного використання належних їм процесуальних прав та виконання належних обов`язків, а господарський суд, повідомляючи учасників справи шляхом надсилання поштових повідомлень за офіційними, відомими суду, адресами зі свого боку забезпечує їм належні процесуальні гарантії на участь у розгляді справи.

Справа №916/1651/20 розглядалась судом в період оголошеного загальнодержавного карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, під час якого законодавцем змінювався порядок обчислення процесуальних строків при розгляді господарської справи.

Згідно з п.2 Прикінцевих положень Закону України від 18.06.2020 №731-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)", який набрав чинності 17.07.2020, процесуальні строки, які були продовжені, зокрема відповідно до пункту 4 розділу X "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України, в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" №540-IX від 30 березня 2020 року, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.

У визначений Законом України від 18.06.2020 №731-IX строк (до 06.08.2020 включно) відповідач не звернувся до місцевого господарського суду з відповідною заявою, не повідомив про намір вчиняти процесуальні дії у даній справі та/або про неможливість вчинення якихось процесуальних дій у зв`язку з оголошеним загальнодержавним карантином.

Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надійшов, з огляду на що суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за наявними матеріалами в порядку ч.9 ст. 165 ГПК України.

У судовому засіданні 30.09.2020 представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив суд їх задовольнити.

Відповідно до ст. 240 ГПК України в судовому засіданні 30.09.2020 оголошено вступну та резолютивну частини рішення, а також повідомлено, що повний текст рішення буде складено 05.10.2020.

Між тим, з 05.10.2020 суддя Бездоля Ю.С. перебувала на лікарняному, з якого вийшла 26.10.2020, у зв`язку з чим повний текст рішення складається після виходу судді з лікарняного.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача, господарський суд встановив:

01.06.2016 між ТОВ «ІНТЕР-ЗАПОРІЖЖЯ» (постачальник, позивач у справі) та ПП «Агрофірма «БУДАКИ» (покупець, відповідач у справі) укладений договір поставки товару №06/78, відповідно до умов якого постачальник зобов`язується передати покупцеві у власність, а покупець зобов`язується в порядку та на умовах, визначених цим договором, прийняти й оплатити наступний товар: кормові добавки та ветеринарні препарати (товар).

Згідно з п.2.1 договору постачальник зобов`язується передати товар покупцеві протягом 5 календарних днів з моменту здійснення попередньої оплати за товар; передання товару покупцеві здійснюється відбувається на наступних умовах: ЕХЦ склад постачальника; товар вважається переданим покупцеві з моменту його надання у розпорядження покупця у повному обсязі у місці поставки, згідно умов поставки; у разі передання покупцеві товару, якість якого не відповідає вимогам, що визначені у цьому договорі, постачальник зобов`язується за письмовою вимогою покупця у розумний строк, безоплатно усунути відповідні недоліки товару, а якщо порушення вимог щодо якості товару носить істотний характер, то постачальник зобов`язується за письмовою вимогою покупця у розумний строк, замінити відповідний товар.

У відповідності до п.2.2 договору покупець зобов`язується забезпечити своєчасне і належне приймання товару, що відповідає вимогам, визначеним щодо нього у цьому договорі, і який був поставлений в порядку та на умовах, визначених у цьому договорі; покупець зобов`язується вчинити дії, які відповідно до вимог, що звичайно ставляться до аналогічних дій, необхідні з його боку для забезпечення передання та приймання товару; приймання товару (за кількістю і якістю) здійснюється в порядку та на умовах, визначених цим договором, та у відповідності до чинного законодавства України; у разі виявлення відхилень від вимог цього договору щодо кількості та (або) якості товару покупець зобов`язаний невідкладно із урахуванням можливостей технічних засобів зв`язку повідомити про це постачальника; покупець зобов`язується зробити предоплату за товар у розмірі 100% не пізніше ніж за 5 календарних днів до дати поставки товару, шляхом переказу відповідних грошових коштів на поточний рахунок постачальника, який визначений у цьому договорі. Датою поставки товару вважається дата видаткової накладної.

За п.п. 3.1, 3.3 договору сторони несуть відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов цього договору відповідно до чинного законодавства України. За несвоєчасний розрахунок покупець сплачує продавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення розрахунку.

У відповідності до п.п. 6.1-6.3 договору останній вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та його скріплення печатками сторін. Строк цього договору починає свій перебіг у момент, визначений у п.6.1 цього договору та закінчується 31.12.2018. Договір автоматично пролонгується на кожен календарний рік, якщо жодна із сторін не повідомить про зміну або розірвання договору в письмовій формі за 14 календарних днів до дати закінчення терміну дії договору. Кількість таких пролонгацій не обмежена. Закінчення строку цього договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії цього договору.

На виконання умов договору поставки товару №06/78 від 01.06.2016 позивачем було поставлено відповідачу товар на загальну суму 11157,30 грн., що підтверджується видатковими накладними №2785 від 25.06.2018 на сумі 4207,50 грн., №3664 від 27.08.2018 на суму 6949,80 грн.

Позивачем виставлено відповідачу рахунки №2500 від 25.06.2018 на суму 4207,50 грн. та №3293 від 27.08.2018 на суму 6949,80 грн. на оплату поставленого товару.

Як вбачається з наявного в матеріалах справи акту звірки взаємних розрахунків за період 01.01.2019-11.09.2019, складеного та підписаного уповноваженими представниками сторін, підписи яких скріплено печатками, станом на 11.09.2019 заборгованість відповідача склала 11157,30 грн.

Несплата відповідачем наявного боргу стала підставою для звернення позивача до господарського суду з відповідним позовом.

Проаналізувавши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов висновку про повне задоволення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

За ст. 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини (п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України).

Згідно з ч.1 ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За вимогами ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до вимог ч.1, ч.7 ст. 193 ГК України, які кореспондуються з вимогами ст. 526 ЦК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

У відповідності до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В силу вимог ст. 610, ч.2 ст. 615 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У відповідності до ч.1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з вимогами ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 рішення Європейського суду з прав людини у справі Салов проти України від 06.09.2005).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі Надточий проти України від 15.05.2008 зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Приймаючи до уваги наявні в матеріалах справи докази, господарським судом встановлено, що відповідач не виконав належним чином своїх зобов`язань за договором поставки товару №06/78 від 01.06.2016, внаслідок чого у нього утворився борг перед позивачем у розмірі 11157,30 грн.

Іншого відповідачем не доведено.

Щодо заявлених до стягнення інфляційних втрат, пені та 3% річних слід зазначити наступне.

Відповідно до ст.ст. 546, 549 ЦК України виконання зобов`язань за договором можуть забезпечуватися неустойкою (штрафом, пенею). Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Водночас вимогами п.3 ч.1 ст. 611 ЦК України передбачено, що одним із наслідків порушення зобов`язання є сплата неустойки, а в силу вимог ч.2 ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюються договором або актом цивільного законодавства.

Згідно зі ч.1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями в цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання зобов`язання.

У ч.6 ст. 231 ГК України встановлено, що штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до ч.6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Сплата відповідачем пені передбачена п.3.3 договору поставки товару №06/78 від 01.06.2016.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи факт прострочення сплати відповідачем боргу за поставлений товар, перевіривши розрахунки позивача та встановивши їх обґрунтованість та відповідність умовам договору та вимогам чинного законодавства, а також приймаючи до уваги відсутність контррозрахунків нарахованих сум з боку відповідача, господарський суд дійшов висновку про правомірність, підставність та необхідність задоволення заявлених позовних вимог про стягнення з відповідача 1292,04 грн. інфляційних втрат, 6467,89 грн. пені та 618,39 грн. 3% річних.

За таких обставин господарський суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі.

Іншого відповідачем не доведено.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1.Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕР-ЗАПОРІЖЖЯ» задовольнити повністю.

2.Стягнути з Приватного підприємства «Агрофірма «БУДАКИ» (67792, Одеська обл., Білгород-Дністровський р-н., с. Приморське, вул. Центральна, буд. 76, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕР-ЗАПОРІЖЖЯ» (69095, Запорізька обл., м. Запоріжжя, Олександрівський р-н., вул. Українська/вул. Шкільна, буд. 39/6, ) 11157 /одинадцять тисяч сто п`ятдесят сім/ грн. 30 коп. основного боргу, 1292 /одну тисячу двісті дев`яносто дві/ грн. 04 коп. інфляційних втрат, 6467 /шість тисяч чотириста шістдесят сім/ грн. 89 коп. пені, 618 /шістсот вісімнадцять/ грн. 39 коп. 3% річних та 2102 /дві тисячі сто дві/ грн. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня складання повного рішення.

Враховуючи перебування судді Бездолі Ю.С. з 05.10.2020 на лікарняному, повний текст рішення складено та підписано після виходу судді Господарського суду Одеської області Бездолі Ю.С. з лікарняного - 26 жовтня 2020 р.

Суддя Ю.С. Бездоля