ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"27" жовтня 2020 р. Cправа № 902/972/20

Господарський суд Вінницької області у складі судді Колбасова Ф.Ф., при секретарі судового засідання Вознюк К.В., розглянув в судовому засіданні матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРТЕХНІКА КПК" (вул. Нечуя-Левицького, буд. 14, м. Вінниця, 21032)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ребус Пак" (вул. Некрасова, буд. 127, м. Вінниця, 21000)

про стягнення 20476,53 грн.

Представники правом участі в судовому засіданні не скористались.

В С Т А Н О В И В:

05.10.2020 Товариство з обмеженою відповідальністю "ТОРГТЕХНІКА-КПК" звернулось до Господарського суду Вінницької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ребус Пак" про стягнення заборгованості за Договором №7 від 14.06.2019 на виготовлення та поставку продукції в сумі 20476,53 грн, у т.р. 17612,87 грн основного боргу за товар, 2516,11 грн пені та 347,50 грн 3% річних.

Позовна заява мотивована тим, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Ребус Пак" порушило виконання зобов`язання зі своєчасної оплати вартості поставленої продукції.

Ухвалою суду від 07.10.2020 року відкрито провадження справі № 902/972/20, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. Судове засідання призначено на 27.10.2020.

Разом з тим, 26.10.2020 директором Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГТЕХНІКА-КПК" подано заяву № 59 від 26.10.2020 (вх. № 01-34/9650/20 від 26.10.2020) про розгляд справи без участі представника позивача.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Ребус Пак" повноважного представника в судове засідання також не направило, відзиву на позов не надало. Будь-яких заяв, клопотань чи письмових пояснень від відповідача не надходило. Копія ухвали суду від 07.10.2020 надіслана відповідачу за адресою, вказаною у позовній заяві, яка також є адресою місцезнаходження юридичної особи згідно ЄДР: вул. Некрасова, буд. 127, м. Вінниця, 21000, - повернута до суду органом поштового зв`язку з відміткою про причину повернення: "адресат відсутній за вказаною адресою".

Відповідно до п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Порядок вручення рекомендованих поштових відправлень, в т.ч. рекомендованих листів з позначкою "Судова повістка" врегульовано Правилами надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270 (далі Правила).

Із вказаних Правил надання послуг поштового зв`язку слідує, що невручення рекомендованого поштового відправлення під час доставки є підтвердженням відсутності особи - адресата за адресою, а отже, день проставлення такої відмітки в поштовому повідомленні слід вважати днем вручення судового рішення в порядку, п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України.

Крім того, суд зазначає, що ухвалу суду від 07.10.2020 у справі №902/972/20 офіційно оприлюднено у Єдиному державному реєстрі судових рішень - www.reyestr.court.gov.ua та вказана ухвала знаходиться у вільному доступі.

За вказаних обставин у суду є достатні підстави вважати, що ним вжито належних заходів до повідомлення відповідача про дату, час та місце судового слухання, але останній не скористався правом на участь у судовому засіданні.

Згідно ч.1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України якою передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

При цьому, суд, з урахуванням ч. 2 ст. 11 ГПК України та ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" приймає до уваги припис ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою закріплене право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.

Враховуючи наведені вище обставини та положення закону, суд дійшов висновку, що відсутність представників сторін в судовому засіданні не перешкоджає розгляду справи по суті.

За частиною 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання Товариством з обмеженою відповідальністю "Ребус Пак" відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Аналогічна норма міститься у частині 9 статті 165 ГПК України.

Оскільки Товариство з обмеженою відповідальністю "Ребус Пак" не скористалося своїм правом на подання відзиву, справа розглядається за наявними матеріалами у відповідності до приписів частини 9 статті 165 та частини 2 статті 178 ГПК України.

Відповідно до ст. 219 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті.

Після виходу суду з нарадчої кімнати, у судовому засіданні 27.10.2020 судом долучено вступну та резолютивну частину рішення до матеріалів справи без її проголошення, в зв`язку з неявкою представників сторін.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

14.06.2019 між позивачем - Товариством з обмеженою відповідальністю "ТОРТЕХНІКА КПК" та відповідачем - Товариством з обмеженою відповідальністю "Ребус Пак" було укладено Договір № 7 на виготовлення та поставку продукції - виробів з гофрокартону. Поставка товару, у відповідності з п. 6.1. розділу 6 Договору №7 від 14.06.2019 "Порядок постачання та прийняття товару", здійснювалась Позивачем на умовах EXW (Франко завод): Вінницька область, м.Вінниця, вул. Нечуя-Левицького, будинок 14, у відповідності до вимог Міжнародних правил щодо тлумачення термінів "Інкотермс" (в редакції 2010 року).

На виконання умов вказаного договору, Товариством з обмеженою відповідальністю "ТОРТЕХНІКА КПК" здійснено поставку Товариству з обмеженою відповідальністю "Ребус Пак" гофролистів 870x1070 ТВ24 "В" білих в кількості 3538 шт. на загальну суму 33412,87 грн (в т.ч. ПДВ - 5568,81 грн). Поставка вказаного товару відповідачу стверджується видатковою накладною №3140 від 25.11.2019. Товариству з обмеженою відповідальністю "Ребус Пак" також був виставлений рахунок № 3038 від 25.11.2019 для оплати отриманого товару на суму 33412,87 грн.

Пунктом 5.4. Договору поставки №7 від 14.06.2019 передбачено, що оплата товару здійснюється на умовах комерційного кредиту з відтермінуванням платежу на строк 30 календарних днів з дати поставки. Дата поставки - дата прийняття товару замовником, зазначена у відповідних товаророзпорядчих документах згідно базисних умов поставки, визначених цим Договором.

Оплата за поставлений товар була здійснена Товариством з обмеженою відповідальністю "Ребус Пак" частково, на загальну суму 15800,00 грн, згідно наступних платіжних доручень: № 490 від 20.01.2020 на суму 4000,00 грн, № 497 від 29.01.2020 на суму 3000,00 грн, № 510 від 19.02.2020 на суму 3000,00 грн, № 544 від 26.03.2020 на суму 1000,00 грн, № 547 від 09.04.2020 на суму 1000,00 грн, № 554 від 23.04.2020 на суму 1000,00 грн, № 570 від 03.06.2020 на суму 1000,00 грн, № 574 від 16.06.2020 на суму 1000,00 грн, № 583 від 21.08.2020 на суму 500,00 грн, № 593 від 11.09.2020 на суму 300,00 грн.

Враховуючи часткове погашення заборгованості, Товариством з обмеженою відповідальністю "ТОРТЕХНІКА КПК" надіслано Товариству з обмеженою відповідальністю "Ребус Пак" лист-претензію за №44 від 26.08.2020, в якій вимагалось погашення решти заборгованості в сумі 18412,87 грн.

Як зазначено Товариством з обмеженою відповідальністю "ТОРТЕХНІКА КПК" к позовній заяві, станом на дату подачі позову до суду сума основного боргу Товариству з обмеженою відповідальністю "Ребус Пак" за поставлений по договору №7 від 14.06.2019 товар складає 17612,87 грн. Оскільки Товариством з обмеженою відповідальністю "Ребус Пак" не здійснено погашення заборгованості в добровільному порядку, Товариство з обмеженою відповідальністю "ТОРТЕХНІКА КПК" звернулося з даним позовом до суду за її примусовим стягненням.

З урахуванням встановлених обставин справи суд дійшов наступних висновків.

Частинами 1 та 2 ст. 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, відповідно до ст. 11 ЦК України є, зокрема, договори. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст.626 ЦК України). Згідно зі ст. 174 Господарського кодексу України (далі - ГК України) однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

В силу ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 662 ЦК України, продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Згідно положень ч. 1 ст. 692 цього ж Кодексу, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України, ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання свого зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

Матеріали справи підтверджують належне виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "ТОРТЕХНІКА КПК" зобов`язань щодо поставки товару за договором №7 від 14.06.2019.

.Граничний день оплати поставленого товару настав 26.12.2019, а не 25.12.2019, як зазначив позивач у позовній заяві. 25.12.2019 є святковим неробочим днем (Католицьке Різдво), а тому останній день виконання відповідачем зобов`язання з оплати товару переноситься на наступний робочий день - 26.12.2019.

Натомість Товариством з обмеженою відповідальністю "Ребус Пак" оплату продукції у граничний визначений Договором строк не здійснено, як і не надано суду доказів оплати.

Виходячи з викладеного, суд вважає вимогу Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРТЕХНІКА КПК" про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ребус Пак" 17612,87 грн основного боргу за договором №7 від 14.06.2019 правомірною та обґрунтованою, з огляду на що задовольняє її в повному обсязі.

Розглянувши позовну вимогу Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРТЕХНІКА КПК" про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ребус Пак" 2516,11 грн пені, суд відзначає наступне.

Розділом 7 договору №7 від 14.06.2019 погоджено відповідальність сторін за порушення Договору.

Згідно положень п. 7.1 Договору №7 від 14.06.2019, у випадку порушення строків оплати (грошового зобов`язання) Замовник на вимогу Постачальника зобов`язаний сплатити останньому пеню, яка обчислюється від суми простроченого платежу у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день такого прострочення.

У відповідності до п. 3 ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно ч. 1 ст. 550 Цивільного кодексу України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.

Відповідно до п.п. 1, 2 ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Статтею 230 Господарського кодексу України, встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно до ч.ч. 4, 6 ст. 231 ГК України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг). Штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Частиною першою ст. 548 Цивільного кодексу України встановлено, що виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

У відповідності до ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ч. 1 ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано (ч. 6 ст. 232 ГК України).

Окрім того, п. 7.3. договору поставки передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання припиняється через шість місяців, коли зобов`язання мало бути виконано. Строк позовної давності за цим Договором в частині стягнення неустойки (пені, штрафу) встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно розрахунку пені доданого до позовної заяви, нарахування пені позивачем здійснено за період з 26.12.2019 по 01.10.2020.

Як встановлено судом, позивачем при здійсненні розрахунку пені невірно визначено строк початку її нарахування 26.12.2019, оскільки граничний день оплати Товариством з обмеженою відповідальністю "Ребус Пак" поставленого товару настав 26.12.2019, а не 25.12.2019. Тому період прострочення боргу починається з 27.12.2019, і нарахування пені здійснюється з цієї дати, і припиняється через шість місяців - 27.06.2020.

Правильним періодом нарахування пені є з 27.12.2019 по 27.06.2020, а не по 01.10.2020, як розраховано позивачем.

Продовжуючи у п. 7.3. Договору строки позовної давності, сторони не домовились про збільшення термінів нарахування пені, котрі визначені ч. 6 ст. 232 ГК України.

Тому, в межах предмету позову, який позивачем самостійно визначено шляхом нарахування пені з 26.12.2019 року, слід вважати обґрунтованими заявлені позовні вимоги щодо стягнення пені за період з 27.12.2019 по 27.06.2020.

Здійснивши за допомогою інтегрованого в систему інформаційно-правового забезпечення "Ліга:Закон Еліт 9.1.5" калькулятора обрахунок пені у вірному періоді, судом визначено пеню за період з 27.12.2019 по 27.06.2020 в сумі 2485,61 грн, яка є меншою ніж та, що заявлена позивачем 2516,11 грн. Сума пені 2485,61 грн є обґрунтованою та підлягає до стягнення з відповідача.

Отже, у задоволенні решти вимог про стягнення пені в сумі 30,50 грн, позивачу слід відмовити за нижченаведеним розрахунком суду.

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за період прострочення
33412.8727.12.2019 - 19.01.20202413.5000 %0.074 %*593.19
29412.8720.01.2020 - 28.01.2020913.5000 %0.074 %*195.28
26412.8729.01.2020 - 30.01.2020213.5000 %0.074 %*38.97
26412.8731.01.2020 - 18.02.20201911.0000 %0.060 %*301.66
23412.8719.02.2020 - 12.03.20202311.0000 %0.060 %*323.69
23412.8713.03.2020 - 25.03.20201310.0000 %0.055 %*166.32
22412.8726.03.2020 - 08.04.20201410.0000 %0.055 %*171.46
21412.8709.04.2020 - 22.04.20201410.0000 %0.055 %*163.81
20412.8724.04.2020 - 02.06.2020408.0000 %0.044 %*356.95
19412.8703.06.2020 - 11.06.202098.0000 %0.044 %*76.38
19412.8712.06.2020 - 15.06.202046.0000 %0.033 %*25.46
18412.8716.06.2020 - 27.06.2020126.0000 %0.033 %*72.44

Згідно з приписами частини 1 статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді відсотків річних та відсотків за користування товарним кредитом виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Приписи ст. 625 Цивільного кодексу України про розмір процентів, що підлягають стягненню за порушення грошового зобов`язання, є диспозитивними та застосовуються, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України нарахування процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації (плати) від боржника за утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Отже, проценти, визначені ст. 536 Цивільного кодексу України є платою за користування чужими грошовими коштами, яка, за відсутності іншої домовленості сторін, сплачується боржником за весь період користування грошовими коштами, у тому числі після настання терміну їх повернення.

Згідно розрахунку позивача розмір заявлених ним до стягнення 3% річних складає 347,55 грн за період з 26.12.2019 по 26.06.2020.

Як уже було вище зазначено судом, граничний день оплати Товариством з обмеженою відповідальністю "Ребус Пак" поставленого товару настав 26.12.2019, а не 25.12.2019. Тому період прострочення боргу починається з 27.12.2019.

Здійснивши за допомогою інтегрованого в систему інформаційно-правового забезпечення "Ліга:Закон Еліт 9.1.5" калькулятора обрахунок 3% річних у вірному періоді прострочення сплати боргу, з 27.12.2019 по 26.06.2020 (останній день нарахування, визначений позивачем в розрахунку) судом визначено розмір 3% річних - 356,53 грн, який є на 8,98 грн більшим, ніж той, який заявлено Товариством з обмеженою відповідальністю "ТОРТЕХНІКА КПК" до стягнення 347,55 грн.

Тому позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРТЕХНІКА КПК" про стягнення 3% річних судом задовольняються в повному обсязі, в межах заявлених вимог, на суму 347,55 грн.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Проте, всупереч наведеним вище нормам та вимогам ухвали суду від 07.10.2020, відповідач не подав до суду належних доказів в спростування позовних вимог позивача щодо стягнення основного боргу, пені, 3% річних, у тому рахунку доказів проведення розрахунків (платіжні доручення, виписки банківських установ щодо руху коштів, квитанції до прибуткових касових ордерів).

За таких обставин суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову на суму 20446,03 грн, з урахуванням вищевикладених мотивів щодо відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення пені в сумі 30,50 грн.

Судові витрати зі сплати судового збору підлягають віднесенню на відповідача відповідно до ст. 129 ГПК України, пропорційно задоволеним позовним вимогам, у розмірі 2098,87 грн. При цьому судові витрати зі сплати судового збору за подачу позову в сумі 3,13 грн слід залишити за позивачем.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 76-79, 91, 123, 129, 233, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково, на суму 20446,03 грн.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ребус Пак" (адреса: вул. Некрасова, буд. 127, м. Вінниця, 21000; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРТЕХНІКА КПК" (адреса: вул. Нечуя-Левицького, буд. 14, м. Вінниця, 21032; ) 17612,87 грн основного боргу, 2485,61 грн пені, 347,55 грн 3% річних та 2098,87 грн на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. В стягненні 30,50 грн пені відмовити.

5. Згідно з приписами ч.1 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

6. Відповідно до положень ч.1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

7. Примірник повного судового рішення надіслати сторонам рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Повне рішення складено 30 жовтня 2020 р.

Суддя Колбасов Ф.Ф.

віддрук. 3 прим.:

1 - до справи

2 - Товариству з обмеженою відповідальністю "ТОРТЕХНІКА КПК" (вул. Нечуя-Левицького, буд. 14, м.Вінниця, 21032)

3 - Товариству з обмеженою відповідальністю "Ребус Пак" (вул. Некрасова, буд. 127, м. Вінниця, 21000)