ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" жовтня 2020 р. Справа№ 910/6238/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Агрикової О.В.

суддів: Мальченко А.О.

Чорногуза М.Г.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження

без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу

Акціонерного товариства "Страхова компанія "КРАЇНА"

на рішення Господарського суду міста Києва від 05.07.2020 року (повний текст рішення складено 05.02.2020 року)

у справі №910/6238/20 (суддя Борисенко І.І.)

За позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія Аско Донбас-Північний"

до Акціонерного товариства "Страхова компанія "КРАЇНА"

про стягнення 15 187,25 грн., -

В С Т А Н О В И В :

У 2020 році Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія Аско Донбас-Північний" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства "Страхова компанія "КРАЇНА" про стягнення 15 187,25 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач, як страховик винної в ДТП особи, всупереч вимогам Цивільного кодексу України та Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" не відшкодував позивачу матеріальну шкоду, завдану страхувальником відповідача внаслідок ДТП.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 05.07.2020 року позовні вимоги задоволено повністю. Присуджено до стягнення з Акціонерного товариства "Страхова компанія "Країна" на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АСКО-Донбас Північнй" 15 187 грн. 25 коп. основного боргу та 2 102 грн. 00 коп. судового збору.

Не погодившись із прийнятим рішенням, Акціонерне товариство "Страхова компанія "КРАЇНА" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 05.07.2020 року та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що рішення суду першої інстанції прийняте з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.08.2020 року сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Агрикова О.В., судді Мальченко А.О., Чорногуз М.Г.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 31.07.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Страхова компанія "КРАЇНА" на рішення Господарського суду міста Києва від 05.07.2020 року у справі №910/6238/20, розгляд справи вирішено здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Статтею 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 17.07.2019 року ПрАТ "СК АСКО ДС" з одного боку (Страховик) і ОСОБА_1 з іншого боку (Страхувальник) уклали Договір добровільного страхування автотранспортних засобів №352868, згідно з яким майнові інтереси, пов`язані з експлуатацією автомобіля FORD FUSION державний номер НОМЕР_1 , застраховані в ПрАТ "СК АСКО ДС".

07.11.2019 року в м. Сєвєродонецьк сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля FORD FUSION д/н НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля GELLY СК д/н НОМЕР_2 яким керував під час скоєння ДТП ОСОБА_2 .

Про вказані вище обставини учасниками ДТП було складено повідомлення про ДТП (Європротоколу).

Із даного Європротоколу вбачається, що дорожньо-транспортна пригода сталась 07.11.2019 о 09 год. 30 хв. у м. Северодонецьк, вул. Богдана Лещини, за участю автомобіля FORD FUSION д/н НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля GELLY СК д/н НОМЕР_2 яким керував під час скоєння ДТП ОСОБА_2 , в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження, винною особою, відповідно до европротоколу, було визнано ОСОБА_2 .

Відповідно до ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення особа, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, звільняється від адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, за умови, що учасники дорожньо-транспортної пригоди скористалися правом спільно скласти повідомлення про цю пригоду відповідно до Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

У зв`язку з тим, що між учасниками ДТП спільно складено Повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, отже, водій, винний у вчиненні ДТП, звільняється від адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Суд першої інстанції, за змістом Європротоколу встановив обставини скоєння ДТП та особу, відповідальну за заподіяну шкоду, якою є ОСОБА_2 .

Таким чином, через пошкодження внаслідок ДТП застрахованого транспортного засобу у позивача виник обов`язок виплатити страхове відшкодування згідно з умовами договору добровільного страхування №352868.

Відповідно до страхового акту №309/19 від 28.11.2019 року позивач визнав дорожньо-транспортну пригоду страховим випадком та прийняв рішення про сплату страхового відшкодування у розмірі 37 606,70 грн. з вирахуванням ПДВ.

Позивачем було виплачено страхове відшкодування на користь власника пошкодженого т.з. ОСОБА_3 відповідно до договору страхування автотранспортних засобів В№352868 від 17.07.2019 року, в розмірі 37 606,70 грн., що підтверджується наявним в матеріалах справи платіжним дорученням №696 від 28.11.2019 року. (а.с.33)

Таким чином, позивач виконав свої зобов`язання страховика за договором добровільного страхування наземних транспортних засобів перед страхувальником у повному обсязі.

Як правомірно встановлено судом першої інстанції, що на момент скоєння ДТП 07.11.2019 року, цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу GELLY СК д/н НОМЕР_2 , застрахована у АТ "СК "КРАЇНА" відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АО/1650571. Вказаним договором (полісом) передбачено, що ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну третіх осіб становить 100 000 грн., франшиза - 2 000, 00 грн.

Отже, відповідач є особою, на яку полісом № АО/1650571 покладено обов`язок з відшкодування шкоди, завданої під час експлуатації автомобіля GELLY СК д/н НОМЕР_2 , на час спірної ДТП.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Як встановлено вище, позивач на підставі договору добровільного страхування транспортного засобу, укладеного між ним та потерпілою в ДТП особою, здійснив виплату страхового відшкодування та тим самим відшкодував завдану потерпілому у ДТП майнову шкоду.

Таким чином, після виплати позивачем своєму страхувальнику страхового відшкодування за шкоду, завдану 07.11.2019 року внаслідок ДТП автомобілю FORD FUSION, д/н НОМЕР_1 , до позивача в порядку суброгації перейшло право зворотної вимоги відшкодування збитків, яке страхувальник позивача мав до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відповідно до Звіту №07/11 про оцінку транспортного засобу від 15.11.2019 р. вартість матеріального збитку спричиненого власнику автомобіля FORD FUSION д/н НОМЕР_1 складає 45 128,04 грн.(а.с. 20-24)

Відповідальність за шкоду, заподіяну діями винної особи несе AT "СК"КРАЇНА", обов`язок відшкодувати ПрАТ "СК АСКО ДС" виплачене страхове відшкодування покладається на AT "СК"КРАЇНА"

Так, позивач звернувся до відповідача з заявою вих.№161 від 31.01.2020 року про виплату страхового відшкодування відшкодування в порядку суброгації у розмірі 35606,70 грн.(а.с. 34).

Позовні вимоги мотивовані тим, що виплативши страхувальнику відповідно до договору страхування страхове відшкодування в розмірі, позивач зазнав збитків та набув, відповідно до статті 993 Цивільного кодексу України та статті 27 Закону України "Про страхування", право зворотної вимоги до відповідальної за заподіяний збиток особи, якою є відповідач, як страховик цивільно-правової відповідальності винної у вчиненні ДТП особи, та який зобов`язаний відповідно до вимог Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" відшкодувати позивачу понесені збитки у розмірі виплаченого страхового відшкодування.

Відповідач сплатив страхове відшкодування частково в розмірі 20 419,45 грн., що підтверджується платіжним доручення №1997 (36 а.с.)., відповідно до фізичного зносу пошкодженого транспортного засобу та посилаючись на ненадання позивачем доказів фактичного здійснення ремонту автомобіля та інформації щодо статусу платника ПДВ надавача послуг з ремонту автомобіля.

Відповідач здійснюючи розрахунок суми страхового відшкодування застосував коефіцієнт фізичного зносу в розмірі 0,537.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з мотивів наявності у відповідача обов`язку відшкодувати позивачу шкоду в межах ліміту його відповідальності за страховим випадком і в межах суми фактичних затрат, право на вимогу якої перейшло до позивача у зв`язку з виплатою страхового відшкодування.

Оскаржуючи зазначене рішення відповідач вважає, що суд дійшов невірного висновку про необхідність включення до розрахунку позовних вимог суми ПДВ.

Колегія суддів вважає зазначені доводи не обґрунтованими з огляду на наступне.

Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, ЦК України, Законом України "Про страхування", Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них.

За змістом статті 980 Цивільного кодексу України, статті 4 Закону України "Про страхування" залежно від предмета договору страхування може бути особистим, майновим, а також страхуванням відповідальності.

Згідно з положеннями статті 999 Цивільного кодексу України і статей 6, 7 Закону України "Про страхування" за вольовою ознакою страхування може бути добровільним і обов`язковим, тому кожен вид страхування має свої особливості правового регулювання.

Статтею 993 Цивільного кодексу України та статтею 27 Закону України "Про страхування" визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Перехід права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика називається суброгацією. Під час суброгації нового зобов`язання із відшкодування збитків не виникає - відбувається заміна кредитора: потерпілий, яким є страхувальник або вигодонабувач, передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Внаслідок цього страховик виступає замість потерпілого.

Отже сутність розглядуваного спору полягає у спонуканні відповідача до примусового виконання грошових зобов`язань у деліктному зобов`язанні з оплати страхового відшкодування в розмірі 35 606,70 грн., сплаченого позивачем за договором добровільного страхування наземних транспортних засобів.

Як встановлено судом першої інстації та не заперечується відповідачем, останній станом на дату виникнення ДТП - 07.11.2019 року був страховиком цивільно-правової відповідальності ОСОБА_2 - водія автомобіля GELLY СК д/н НОМЕР_2 , винного у вчиненні ДТП, та, відповідно, був та залишається відповідальним за шкоду, заподіяну майну третіх осіб внаслідок експлуатації його страхувальником зазначеного автомобіля згідно з полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів серії АО №1650571 та на підставі вимог Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

За змістом пункту 2.1. статті 2 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону.

Спеціальні норми Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлюють певні умови для визначення розміру шкоди (збитків), яка підлягає відшкодуванню страховиком особи, яка завдала цю шкоду, і яка застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, а саме: відшкодовується оцінена шкода, розмір шкоди обмежується лімітом відповідальності, встановленим в полісі (пункт 22.1. статті 22 Закону); розмір шкоди обмежується вартістю відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством (стаття 29 Закону); розмір шкоди зменшується на суму франшизи, встановленої в полісі (статті 9, 12 Закону). Крім того, страховик або МТСБУ не відшкодовує шкоду, заподіяну майну, яке знаходилося у забезпеченому транспортному засобі, який спричинив ДТП; шкоду, пов`язану із втратою товарного вигляду транспортного засобу (пункти 32.4., 32.7. статті 32 Закону).

Однак, колегія суддів не погоджується з доводами апелянта, що суд першої інстанції під час визначення розміру шкоди, що підлягає стягненню з відповідача, неправильно застосував до спірних правовідносин положення пункту 36.2. статті 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів" та не зменшив на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість.

Згідно з абзацом другим пункту 36.2 статті 36 Закону "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника) сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту.

Таким чином, вартість ремонту автомобіля з урахуванням ПДВ виплачується страховою компанією винної сторони або стягується судом після дослідження обставин фактично проведеного ремонту та чи є надавач послуг з ремонту автомобіля, який був пошкоджений під час ДТП з вини іншої особи, платником податку на додану вартість.

Судом першої інстанції встановлено, що розрахунок страхового відшкодування було здійснено позивачем на підставі рахунку №696 від 28.11.2019 року на ім`я ОСОБА_3 , як власника пошкодженого автомобіля FORD FUSION д/н НОМЕР_1 , на суму 37 606, 70 грн. з вирахуванням ПДВ.

З огляду на викладене, сума, що відповідає оціненій шкоді, зменшена на суму податку на додатну вартість та врахована позивачем при здійсненні розрахунку, про що останнім вказано в своїй позовній заяві.

Отже доводи апеляційної скарги щодо правомірності утримання частини страхового відшкодування у розмірі суми податку на додану вартість та зменшення грошової суми, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача є безпідставними.

Згідно з частиною першою статті 990 Цивільного кодексу України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Відповідно до п.1 ст.1166 Цивільного кодексу України шкода, завдана майну юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Крім того, апелянт зазначає, що в обґрунтування прийнятого рішення суд першої інстанції посилається на Звіт про оцінку транспортного засобу Ford Fusion д/н НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_3 , в той час коли під час ДТП було пошкоджено транспортний засіб Ford Fusion д/н НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_4 .

Дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази, слід зазначити, що у вказаних вище обставинах має місце технічна помилка в зазначенні VIN коду під час складення Звіту про оцінку транспортного засобу. Відповідно до марки, а також державного номеру у колегії суддів не має сумнівів щодо ідентичності транспортного засобу FORD FUSION д/н НОМЕР_1 вказаного у Звіті.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду з приводу необґрунтованості розрахунку фізичного зносу наданого відповідачем, виходячи з наступного.

Згідно п.7.38 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів значення Ез (коефіцієнт фізичного зносу) приймається таким, що дорівнює нулю, для нових складників та складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує: 5 років - для легкових КТЗ виробництва країн СНД; 7 років - для інших легкових КТЗ; 3 роки - для вантажних КТЗ, вантажопасажирських КТЗ, причепів, напівпричепів, спеціальних КТЗ, спеціалізованих КТЗ, автобусів виробництва країн СНД; 4 роки - для інших вантажних КТЗ, вантажопасажирських КТЗ, причепів, напівпричепів, спеціальних КТЗ, спеціалізованих КТЗ, автобусів;5 років - для мототехніки.

Згідно з п.7.39. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів

Винятками стосовно використання зазначених вимог є:

а) КТЗ експлуатується в інтенсивному режимі (фактичний середньорічний пробіг щонайменше вдвічі більший за середньорічний нормативний);

б) складові частини кузова та оперення кузова, кабіни, рами КТЗ відновлювали ремонтом (крім випадків, що однозначно свідчать про усунення експлуатаційних пошкоджень (наприклад, усунення сколів ЛФП на лицьових поверхнях кузова, усунення деформації методом видалення вм`ятин без пофарбування складової частини);

в) складові частини каркасу кузова, оперення кузова, кабіни та рами мають наскрізну корозію, що призвело до зниження витривалості і міцності матеріалу виготовлення цієї складової частини (складових частин) КТЗ;

г) складові частини кузова, кабіни, рами КТЗ мають пошкодження у вигляді деформації, за винятком таких, що підпадають під визначення експлуатаційних пошкоджень відповідно до пункту 1.6 розділу І цієї Методики;

ґ) КТЗ експлуатувався в умовах, визначених у пункті 4 таблиці 4.1 додатка 4 до цієї Методики.

Відповідач зазначає, що т/з FORD FUSION д/н НОМЕР_1 було придбано на території США шляхом участі в онлайн аукціоні у пошкодженому стані та подано роздруківку для підтвердження.

Доводи апелянта на те, що судом першої інстанції проігноровані докази відновлення транспортного засобу відновлювальним ремонтом, колегією суддів визнано безпідставними, оскільки, п. 7.40. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів зазначено, що якщо під час відновлення були використані нові складники іншої модифікації КТЗ взамін пошкоджених (розукомплектованих), значення процента їх фізичного зносу приймається таким, що дорівнює нулю.

Отже, автомобіль FORD FUSION д/н НОМЕР_1 , 2013 року випуску був в експлуатації 6 років, відтак коефіціент фізичного зносу деталей дорівнював нулю, а розрахунок шкоди визначений позивачем є обґрунтованим.

З огляду на зазначене, обґрунтованим є висновок суду першої інстанції про задоволення позовних вимог, а стягненню підлягає сума у розмірі 15 187, 25 грн. (35 606,70 грн. сума страхового відшкодування - 20 419,45 грн. вже сплачена відповідачем сума).

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду вважає, що місцевим господарським судом повно та всебічно досліджено обставини справи та надано цим обставинам відповідну правову оцінку, рішення Господарського суду міста Києва від 05.07.2020 у справі №910/6238/20 відповідає фактичним обставинам справи, ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, а відтак передбачених законом підстав для зміни та скасування оскаржуваного рішення немає.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що доводи скаржника в обґрунтування підстав скасування оскаржуваного рішення Господарського суду міста Києва від 05.07.2020 року не знайшли свого підтвердження, спростовуються матеріалами справи та фактичними обставинами.

Враховуючи вимоги ст. 129 ГПК України, судовий збір за подання апеляційної скарги покладається на апелянта.

Керуючись ст. ст. 253-254, 269, 272, п.1 ч.1 ст. 275, 281-284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Страхова компанія "КРАЇНА" на рішення Господарського суду міста Києва від 05.07.2020 ркоу у справі №910/6238/20 залишити без задоволення.

2.Рішення Господарського суду міста Києва від 05.07.2020 у справі №910/6238/20 залишити без змін.

3.Повернути до Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/6238/20.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та в строк передбаченими ст.ст. 287 - 289 ГПК України.

Головуючий суддя О.В. Агрикова

Судді А.О. Мальченко

М.Г. Чорногуз