ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

19.10.2020 Справа № 920/1268/19
м. Суми

Господарський суд Сумської області у складі судді Джепи Ю.А. за участі секретаря судового засідання Галашан І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Господарського суду Сумської області матеріали справи № 920/1268/19 в порядку загального позовного провадження

за позовом: Сумської міської ради (майдан Незалежності, буд. 2, м. Суми, 40030, ідентифікаційний код 23823253),

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «СП Стройселміати» (вул. Скрябіна, буд. 5, м. Суми, 40022, ідентифікаційний код 32603144),

за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Стройселмі-ЛТД» (м. Суми, вул. Скрябіна, буд. 5, ідентифікаційний код 22976248),

про визнання договору оренди земельної ділянки укладеним,

за участю представників учасників справи:

позивача: не з`явився,

відповідача: в.о. директора Мартиненко О.В. згідно наказу № 006 від 10.04.2020,

третьої особи: Садиков В.В. згідно ордеру серії ВМ № 1006353 від 12.06.2020.

ВСТАНОВИВ:

21.12.2019 Сумська міська рада звернулась до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «СП Стройселміати», в якому просить суд визнати укладеним між Сумською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю «СП Стройселміати» з моменту набрання рішенням суду законної сили договір оренди земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: м. Суми, вул. Скрябіна, 5, кадастровий номер: :03:001:0046, в наведеній позивачем у позовній заяві редакції.

Позовні вимоги обгрунтовані ухиленням відповідачем від укладення з позивачем договору оренди вищезазначеної земельної ділянки на виконання рішення Сумської міської ради від 27.03.2019 № 4810-МР «Про надання в оренду земельної ділянки Товариству з обмеженою відповідальністю «СП Стройселміати» за адресою: м. Суми, вул. Скрябіна, 5».

Ухвалою Господарського суду Сумської області від 28.12.2019 у справі № 920/1268/19 позовну заяву залишено без руху у зв`язку з наявністю недоліків.

03.01.2019 позивачем усунуто недоліки позовної заяви.

Ухвалою від 03.01.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 920/1268/19 в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 18.02.2020, 10:30.

03.02.2020 представником відповідача подано до суду відзив від 31.01.2020 б/н (вх. № 861 від 03.02.2020), в якому представник відповідача проти позову заперечує та просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки на земельній ділянці за адресою: м. Суми, вул. Скрябіна, 5 знаходиться не лише нерухоме майно відповідача, а також нерухоме майно Товариства з обмеженою відповідальністю «Стройселмі-ЛТД», що підтверджується копією договору про поділ нежитлових приміщень від 30.01.2020 б/н, інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських фомувань та копіями витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 31.01.2020 № 198444087 та № 198442375.

У відповіді на відзив від 14.02.2020 № 112/20юр представник позивача зазначає, що відповідач у справі є єдиним власником нерухомого майна, що знаходиться за адресою: м. Суми, вул. Скрябіна, 5, яке розташовано на земельній ділянці загальною площею 0,6226 га, кадастровий номер: :03:001:0046. А тому позивач вважає доводи відповідача, викладені у відзиві необґрунтованими та наполягає на задоволенні позовних вимог.

Ухвалою суду від 18.02.2020 у справі № 920/1268/19 постановлено відкласти підготовче засідання на 10.03.2020, 11:30, а ухвалою суду від 10.03.2020 у цій справі постановлено відкласти підготовче засідання на 02.04.2020, 12:30.

10.03.2020 від представника відповідача до суду надійшли письмові заперечення б/д, б/н (вх. № 2211 від 10.03.2020), де останній зазначає, що відповідно до договору купівлі-продажу 3/100 часток нежитлових приміщень (складу) від 17.01.2018 відповідач передав у власність покупця - ТОВ «Стройселмі-ЛТД» склад (літера С-І), що знаходиться за адресою: м. Суми, вул. Скрябіна. 5, загальною площею 94,1 кв.м на праві приватної спільної часткової власності. У пункті 1 цього договору вказується, що склад (літера С-І) розташований на неприватизованій земельній ділянці Сумської міської ради загальною площею 0,6226 га, кадастровий номер :03:001:0046. На підставі договору купівлі-продажу 3/100 часток нежитлових приміщень (складу) від 17.01.2018 між відповідачем і ТОВ «Стройселмі-ЛТД» укладено договір про поділ нежитлових приміщень від 30.01.2020. Згідно з пунктом 4 якого у власність ТОВ «Стройселмі-ЛТД» переходить виділений об`єкт склад літ. «С-І» площею 94,1 кв.м.

Таким чином, як зазначає представник відповідача, нерухоме майно склад літ. «С-І» площею 94,1 кв.м за адресою: м. Суми, вул. Скрябіна, 5, яке не належить відповідачу, знаходиться на земельній ділянці загальною площею 0,6226 га, кадастровий номер :03:001:0046, який зареєстрований за відповідачем.

На підставі наведеного представник відповідача просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

02.04.2020 розгляд зазначеної справи не відбувся у зв`язку з відпусткою судді Джепи Ю.А., що унеможливлювало розгляд справи, однак не було підставою для проведення повторного автоматизованого розподілу справи.

Відповідно частини тринадцятої статті 32 Господарського процесуального кодексу України справа, розгляд якої розпочато одним суддею чи колегією суддів, повинна бути розглянута тим самим суддею чи колегією суддів, за винятком випадків, які унеможливлюють участь судді у розгляді справи, та інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи факт виходу судді Джепи Ю.А. з відпустки та положення частини тринадцятої статті 32 ГПК України, судом постановлено ухвалу від 07.04.2020 про призначення справи № 920/1268/19 до розгляду в підготовчому засіданні на 14.04.2020, 12:30, з повідомленням (викликом) учасників справи.

Ухвалою суду від 14.04.2020 у справі № 920/1268/19 постановлено, зокрема, відкласти підготовче засідання на 19.05.2020, 11:30.

15.05.2020 до суду від представника відповідача надійшло клопотання від 15.05.2020 № 73 (вх. № 3796) про долучення додаткових пояснень та доказів у справі, відповідно до якого представник відповідача зазначає, що відповідно до проекту землеустрою за адресою: м. Суми, вул. Скрябіна, 5, а також договорів-приєднання ТОВ «СП Стройселміати» та ТОВ «Стройселмі-ЛТД», за рахунок земельної ділянки відповідача, кадастровий номер :03:001:0046, виділяється нова земельна ділянка для третьої особи - власника нерухомого майна. Зазначений проект землеустрою погоджено відповідно до вимог чинного законодавства. Проте позивачем не затверджено цей проект землеустрою та не сформовано нові земельні ділянки згідно погодженого проекту землеустрою.

Що стосується проекту договору оренди земельної ділянки, який пропонується позивачем визнати укладеним у судовому порядку, представник відповідача зазначає, що за наявності заперечень щодо окремих умов договору відповідач, згідно статті 181 Господарського кодексу України, склав і направив позивачу протокол розбіжностей, в якому зокрема вказав, що неможливість підписання договору полягає в тому, що на момент укладення договору земельна ділянка кадастровий номер :03:001:0046 обмежена правами (перебуває в користуванні) третіх осіб. У позовній заяві позивач зазначає, що ним враховано протокол розбіжностей, але як зазначає представник відповідача, це зроблено лише в частині корегування нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Представник відповідача звертає увагу суду на те, що відповідач жодним чином не ухилявся від укладення договору оренди, а навпаки, вказав на вагомі підстави, після усунення яких буде за можливе укласти договір оренди. Переоформлення права користування земельною ділянкою шляхом її передачі у нове користування в існуючих межах, сформованих і відображених у договорі оренди земельної ділянки від 05.09.2006 реєстр. № 4391 не відповідає фактичним обставинам і вимогам законодавства.

Також представник відповідача зазначає про недоведеність позивачем, що укладання нового договору оренди земельної в межах існуючої земельної ділянки - 0,6226 га, кадастровий номер :03:001:0046, є законним, можливим та не порушує прав та інтересів інших осіб.

На підставі викладеного, представник відповідача просить суд врахувати при ухваленні рішення у справі наведенні пояснення та долучити до матеріалів цієї справи копії наступних доказів: податкових декларацій з плати за землю за 2016, 2017, 2018, 2019, 2020 р.р.; платіжних доручень з орендної плати за землю за 2016, 2017, 2018, 2019, 2020 р.р.; довідки ГУ ДПС у Сумській області від 11.09.2019 № 68856; довідки ГУ ПДС у Сумській області від 27.04.2020 № 38525; довідки ГУ ПДС у Сумській області від 15.05.2020 № 42295; сторінок 1-3, 8, 12, 15, 17, 63 Проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в м. Суми, вул. Скрябіна, 5 на території Сумської міської ради м. Суми Сумської області; експертного висновку про розгляд проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки від 01.03.2019 № 2174/82-19, складеного Головним управлінням Держгеокадастру у Чернігівській області; висновку Управління архітектури та містобудування Сумської міської ради від 29.03.2019 № 198/08.01-14 по проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості; та договору оренди земельної ділянки від 05.09.2006 реєстр. № 4391 з додатками.

Суд відповідно до ст. 42 ГПК України долучив зазначені письмові докази до матеріалів справи.

Ухвалою суду від 19.05.2020 у справі № 920/1268/19 постановлено, зокрема, залучити до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариство з обмеженною відповідальністю «Стройселмі-ЛТД» (м. Суми, вул. Скрябіна, буд. 5, ідентифікаційний код 22976248); відкласти підготовче засідання на 17.06.2020, 11:00.

15.06.2020 від представника третьої особи до суду надійшли письмові пояснення від 15.06.2020 б/н (вх. № 4789/20), де останній зазначає про необгрунтованість позовних вимог, оскільки позивач просить суд визнати укладеним договір оренди земельної ділянки, сформованої у 2006 році, не враховуючи, що на зазначеній земельній ділянці розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать різним суб`єктам господарювання.

06.07.2020 від представника позивача надійшли письмові пояснення від 06.07.2020 № 514/20юр, в яких представник позивача наполягає на задоволенні позовних вимог, зазначаючи, що відповідач та третя особа мають скористатися процедурою складання технічної документації із землеустрою, а не шляхом складання проекту відведення земельної ділянки, яка вже сформована і є об`єктом цивільних прав.

29.07.2020 від директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумиагропромінвест» надійшла заява від 29.07.2020 б/н (вх. № 2402к) про залучення до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумиагропромінвест», в якій представник останнього зазначає, що 09.10.2018 року ТОВ «Сумиагропромінвест» звернулося до Сумської міської ради із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, якій передбачає відведення земельної ділянки за рахунок земельних ділянок за адресою: м. Суми, вул. Скрябіна, 5, під кадастровим номером :03:001:0045 (землекористувач - ТОВ «Стройселмі-ЛТД») та під кадастровим номером :03:001:0046 землекористувач «ТОВ «СП Стройселміати»). Розроблено проект землеустрою на земельні ділянки з цільового призначення: «Для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості в м. Суми, вул. Скрябіна, 5 на території Сумської міської ради м. Суми Сумської області». Вказаний проект погоджено відповідно до вимог чинного законодавства та отримано позитивний екстериторіальний незалежний експертний висновок про розгляд проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки від 01.03.2019 № 2174/82-19, складений Головним управлінням Держгеокадастру у Чернігівській області та висновок Управління архітектури та містобудування Сумської міської ради від 29.03.2019 № 198/08.01-14 по проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості. Незважаючи на наявність позитивних та незалежних висновків, Сумська міська рада нові земельні ділянки для трьох власників нерухомого за адресою: м. Суми, Скрябіна, 5, (ТОВ «Стройселмі-ЛТД», ТОВ «СП Стройселміати», ТОВ «Сумиагропромінвест») не сформувала, розроблений проект не затвердила, чим порушила вимоги законодавства (у Сумської міської раді були відсутні дискреційні повноваження приймати будь-яке інше рішення, окрім позитивного обов`язку затвердити проект). Оскільки погоджений незалежними державними органами проект землеустрою передбачає формування нових земельних ділянок, у тому числі за рахунок земельної ділянки під кадастровим номером :03:001:0046, а Сумська міська рада зобов`язана затвердити цей проект, а відповідно передача земельної ділянки в оренду відповідачу у справі в існуючих межах площею 0,6226 га буде порушувати права Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумиагропромінвест».

19.08.2020 від представника позивача надійшли письмові заперечення від 19.08.2020 № 633/20юр на заяву від 29.07.2020 про залучення до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ТОВ «Сумиагропромінвест», в яких представник останнього проти залучення до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ТОВ «Сумиагропромінвест» заперечує.

Також 19.08.2020 від представника відповідача надійшла заява від 18.08.2020 № 101, в який останній зазначає, що не заперечує проти закриття підготовчого засідання та просить призначити справу до судового розгляду на іншу дату.

Відповідно до вимог частини другої статті 185 ГПК України, за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу, зокрема, про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Враховуючи, що судом було вчинено всі дії в межах підготовчого провадження з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті, з огляду на відсутність підстав для відкладення підготовчого засідання, судом ухвалою від 20.08.2020 у справі № 920/1268/19 постановлено, зокрема, відмовити у задоволенні заяви від 29.07.2020 б/н (вх. № 2402к) представника ТОВ «Сумиагропромінвест» про залучення даного підприємства до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору; закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті на 01.10.2020, 12:00.

01.10.2020 розгляд зазначеної справи по суті не відбувся у зв`язку з лікарняним судді Джепи Ю.А., що унеможливлювало розгляд справи, однак не було підставою для проведення повторного автоматизованого розподілу справи.

Ухвалою від 08.10.2020 у справі № 920/1268/19 постанолено призначити розгляд справи по суті в судове засідання на 19.10.2020, 12:00.

Згідно зі статті 194 ГПК України завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат.

За приписами частини другої статті 195 ГПК України суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті.

Представник позивача в судове засідання по суті 19.10.2020 не з`явився, про причини неявку суду не повідомив. Про дату, час та місце судового слухання справи повідомлений судом належним чином 15.10.2020, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення та інформація про вручення позивачеві поштового відправлення ухвали суду від 08.10.2020 у цій справі за трек-номером 878, яка отримана судом з офіційного веб-сайту АТ «Укпошта» за посиланням відстеження поштових відправлень.

Представники відповідача та третьої особи в судовому засіданні по суті зазначили, що проти позву заперечують, вважають його безпідставним та необґрунтованим, у зв`язку з чим просять суд відмовити в задоволенні позовних вимог позивача.

Згідно статті 114 ГПК України суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальних дій. Строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню господарського судочинства.

За змістом статті 9 Конституції України передбачено, Чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Укладення міжнародних договорів, які суперечать Конституції України, можливе лише після внесення відповідних змін до Конституції України.

Відповідно до статті 11 ГПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

В силу вимог частини першої статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Розумність тривалості провадження повинна визначитися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника (рішення Європейського Суду з прав людини у справах Савченко проти України, no. 4469/07, від 02.05.2013, Папазова та інші проти України, no. 32849/05, 20796/06, 14347/07 та 40760/07, від 15.03.2012).

Враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для підготовки до судового засідання та подання витребуваних судом документів, приймаючи до уваги продовження прцесуальних строків, що було встановлено ч.4 Прикінцевих положень Господарського процесуального кодексу України на час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), принципи змагальності та диспозитивність господарського процесу, закріплені пунктом 4 частини третьої статті 129 Конституції України, статтями 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, сторонам створені усі належні умови для надання доказів у справі та є підстави для розгляду справи по суті за наявними в ній матеріалами.

Судовий процес на виконання статті 222 ГПК України фіксувався за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Відповідно до статті 233 ГПК України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих учасниками справи.

В судовому засіданні по суті 19.10.2020 на підставі статті 240 ГПК України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов та заперечення відповідача, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд встановив наступні обставини справи.

У позовній заяві позивач зазначає, що Департамент забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради листом від 26.11.2018 № 06.01-16/3749 звернувся до відповідача про усунення порушень земельного законодавства шляхом укладення договору оренди земельної ділянки за адресою: м. Суми, вул. Скрябіна, 5.

Відповідач листом від 12.12.2018 № 28/01-0875 повідомив позивача, що не заперечує проти укладення договору оренди землі та просив надати проекти договору оренди землі у трьох примірниках для ознайомлення з його змістом та підписання.

27.03.2019 Сумською міською радою прийняте рішення № 4810-МР «Про надання в оренду земельної ділянки Товариству з обмеженою відповідальністю «СП Стройселміати» за адресою: м. Суми, вул. Скрябіна, 5», за яким відповідачу надано в оренду земельну ділянку площею 0,6226 га, кадастровий номер :03:001:0046, строк користування 5 років, для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості.

Пунктом 3.1.2 Положення «Про Департамент забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради», затвердженого рішенням Сумської міської ради від 29.08.2018 № 3791-МР було закріплено, що одним із завдань Департаменту є забезпечення виконання рішень органів виконавчої влади, Сумської міської ради, міського голови та виконавчого комітету Сумської міської ради з питань управління та ропорядження майном комунальної власності, регулювання земельних відносин, підтримки підприємництва.

На виконання рішення Сумської міської ради № 4810-МР від 27.03.2019 Департамент забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради направив відповідачу листом від 13.05.2019 № 06.01-16/1614 три примірники акту приймання-передачі та три примірники проекту договору оренди земельної ділянки.

17.10.2019 Департамент отримав від відповідача протокол розбіжностей стосовно запропонованих Сумською міською радою умов договору оренди земельної ділянки.

Як зазначає позивач, після врахування протоколу розбіжностей відповідача, листом від 22.10.2019 № 06.01-18/8163 Департамент направив відповідачу виправлену редакцію договору оренди земельної ділянки, а саме:

ДОГОВІР ОРЕНДИ ЗЕМЕЛЬНОЇ ДІЛЯНКИ

м. Суми _____________2019 року

Сумська міська рада, від імені територіальної громади міста Суми, що іменується в подальшому - Орендодавець, в особі міського голови м. Суми Лисенка Олександра Миколайовича, що проживає в АДРЕСА_1 , який діє зідповідно до Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та Постанови Сумської міської виборчої комісії Сумської області від 16 листопада 2015 року № 89 «Про підсумки голосування та результати виборів, обраного Сумського міського голову в єдиному дномандатному виборчому окрузі», з однієї сторони, та

Товариство з обмеженою відповідальністю «СП СТРОИСЕЛМІАТИ» (), що іменується в подальшому Орендар та знаходиться за адресою: м. Суми, вул. Скрябіна, 5, в особі _______________________________, що

діє на підставі__________________________________________________________, з іншої сторони, уклали цей договір про наступне:

1. ПРЕДМЕТ ДОГОВОРУ

1.1. Орендодавець на підставі рішення Сумської міської ради від 27 березня 2019 року № 4810-МР «Про надання в оренду земельної ділянки товариству з обмеженою відповідальністю «СП СТРОИСЕЛМІАТИ» за адресою: м. Суми, вул. Скрябіна, 5» надає, а Орендар приймає в оренду земельну ділянку (об`єкт оренди), яка знаходиться за адресою: м. Суми, вул. Скрябіна, 5.

Земельна ділянка виділена в натурі (на місцевості) у встановленому законом порядку.

В оренду передається земельна ділянка загальною площею 0,6226 га, кадастровий номер :03:001:0046.

На земельній ділянці знаходяться нежитлові споруди.

Земельна ділянка має частково тверде покриття.

Орендодавець гарантує, що зазначена земельна ділянка на момент укладення договору іншій особі не продана, не подарована, не відчужена іншим способом, не знаходиться в іпотеці, в спорі та під забороною (арештом) не перебуває, не обмежена правами третіх осіб та не обтяжена недоліками щодо її використання.

Орендар зобов`язаний забезпечувати умови вільного доступу для прокладки нових та експлуатації існуючих інженерних мереж, що знаходяться в межах зазначеної території.

1.2. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки на момент укладання договору становить 3 074 025,24 грн (три мільйона сімдесят чотири тисячі двадцять п`ять грн 24 коп.). Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки додається і є невід`ємною частиною договору.

1.3. Категорія - землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення.

2. УМОВИ НАДАННЯ ЗЕМЕЛЬНОЇ ДІЛЯНКИ

2.1. Земельна ділянка за функціональним призначенням надається в оренду для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, згідно з Класифікацією видів цільового призначення земель - 11.02. Для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості.

2.2. Договір укладається строком до 27 березня 2024 року.

По закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі. Орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами па укладення договору оренди землі на повий строк (поновлення договору оренди землі).

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це Орендодавця до спливу строку договору оренди землі, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі.

При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін.

У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право Орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

2.3. Земельна ділянка передається в оренду за актом приймання-передачі об`єкта оренди. який підписується разом із договором та є його невід`ємною частиною.

2.4. У разі припинення (розірвання) цього договору Орендар зобов`язаний повернути Орендодавцеві земельну ділянку у стані не гіршому, у порівнянні з тим, в якому він одержав її в оренду, та придатному для подальшого використання за цільовим призначенням. Передача земельної ділянки здійснюється за актом приймання-передачі в десятиденний строк з моменту припинення (розірвання) договору.

У разі невиконання Орендарем обов`язку щодо умов повернення Орендодавцеві земельної ділянки Орендар зобов`язаний відшкодувати Орендодавцю завдані збитки.

Витрати на поліпшення орендованої земельної ділянки, проведені Орендарем без згоди Орендодавця, які неможливо відокремити без заподіяння шкоди цій ділянці, відшкодуванню не підлягають.

Витрати на поліпшення орендованої земельної ділянки, проведені Орендарем за письмовою згодою з Орендодавцем, підлягають відшкодуванню. Умови, строки та розмір відшкодування визначаються окремою угодою сторін.

У разі погіршення Орендарем корисних властивостей орендованої земельної ділянки, пов`язаних із зміною її стану. Орендодавець має право на відшкодування збитків. Збитки, завдані третім особам у зв`язку з використанням Орендарем земельної ділянки, відшкодовуються Орендарем на загальних підставах. Розміри збитків визначаються сторонами договору оренди. У разі недосягнення сторонами згоди про розмір відшкодування збитків спір вирішується в судовому порядку.

2.5. Ризик випадкового пошкодження або знищення об`єкта оренди чи його частини несе Орендар протягом всього строку договору оренди. У разі прострочення Орендарем або Орендодавцем установлених договором оренди землі строків передачі об`єкта оренди ризик його випадкового знищення або пошкодження в цей період несе сторона, яка допустила прострочення його передачі.

2.6. Право на оренду земельної ділянки не може бути відчужено Орендарем іншим особам, внесено до статутного капіталу, передано в заставу.

3. ОРЕНДНА ПЛАТА

Орендна плата на рік становить 3,0 % від нормативної грошової оцінки землі. Складовими частинами розрахунку орендної плати є: розмір відсотку від нормативної грошової оцінки земельної ділянки-постійна величина, що застосовується для проведення розрахунку орендної плати; нормативна грошова оцінка землі, станом на момент укладання договору. Розмір річної орендної плати на 2019 рік становить 92 220,76 грн (дев`яносто дві тисячі двісті двадцять грн 76 коп.), що складає 7 685,06 грн (сім тисяч шістсот вісімдесят п`ять грн 06 коп.) за місяць.

За наступні роки, починаючи з 2020 року, орендна плата справляється з урахуванням щорічної індексації нормативної грошової оцінки земель відповідно до Податкового кодексу України. Зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки (відповідно до статті 18 Закону України «Про оцінку земель») та її індексація проводиться без внесення змін та доповнень до цього договору в порядку та у випадках, передбачених законодавством України.

Інформація про розмір орендної плати не відноситься до конфіденційної інформації та може бути отримана від фіскальної служби за запитом Орендодавця.

Орендна плата вноситься Орендарем у грошовій формі щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця, на рахунок міського бюджету м. Суми № 8002, код платежу 18010600. Банк одержувача ДКСУ в Сумській області код 37970593, МФО 899998.

Орендна плата справляється також і у випадках, якщо орендар з поважних причин тимчасово не використовує земельну ділянку за умовами договору.

У разі визнання в судовому порядку договору оренди недійсним, отримана орендодавцем орендна плата за фактичний строк оренди земельної ділянки не повертається.

За згодою сторін розмір орендної плати може бути переглянутий у випадках:

- зміни умов господарювання або цілей використання орендованої земельної ділянки, визначених цим договором;

- підвищення цін, тарифів, тощо, у тому числі внаслідок інфляційних процесів;

- погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини Орендаря, що підтверджено документально;

- у разі невиконання Орендодавцем обов`язку повідомити Орендарю про права третіх осіб на орендовану земельну ділянку;

- збільшення розмірів ставки земельного податку;

- в інших випадках, передбачених законодавством України.

За несвоєчасну сплату Орендарем орендної плати, встановленої цим договором, з орендаря стягується пеня із розрахунку подвійної річної облікової ставки Національного банку України, яка діє на день прострочки, від суми заборгованості за кожен календарний день прострочки.

Орендна плата нараховується з дня державної реєстрації права оренди на земельну ділянку. У разі припинення або розірвання договору, оренлна плата нараховується включно до дня внесення запису до державного реєстру про його припинення або розірвання у спосіб та на підставі документів, передбачених розділом 5.

4. ПРАВА ТА ОБОВ`ЯЗКИ СТОРІН

4.1. Права та обов`язки Орендодавця.

Орендодавець має право:

- вимагати від Орендаря: використання земельної ділянки за цільовим призначенням. визначеним у пункті 2.1. цього договору; дотримання екологічної безпеки землекористування та додержання вимог земельного і природоохоронного законодавства України, державних та місцевих стандартів, норм і правил щодо використання землі: своєчасного внесення орендної плати;

- вимагати перегляду розміру орендної плати у випадках зміни умов господарювання або цілей використання орендованої земельної ділянки, визначених цим договором, підвищенням цін, тарифів тощо, у тому числі внаслідок інфляційних процесів, збільшення відповідно до законодавства України розмірів земельного податку;

- вільного доступу до переданої в оренду земельної ділянки для контролю за додержанням Орендарем умов договору;

- достроково, в порядку встановленому чинним законодавством, припиняти договір оренди шляхом його розірвання в разі порушень умов використання земельної ділянки або інших умов договору.

Орендодавець зобов`язаний:

- при передачі земельної ділянки в оренду забезпечувати відповідно до закону реалізацію прав третіх осіб щодо орендованої земельної ділянки;

- передати Орендарю по акту приймання-передачі об`єкта оренди у визначених межах земельну ділянку у стані, що відповідає умовам договору та придатну для використання за цільовим призначенням;

- не втручатись у господарську діяльність Орендаря і не створювати йому будь-яких перешкод при виконанні умов цього договору;

- відшкодувати Орендарю капітальні витрати, пов`язані з поліпшенням стану об`єкта оренди, яке проводилось Орендарем за письмовою згодою Орендодавця;

- попередити Орендаря про особливі властивості та недоліки земельної ділянки, які в процесі її використання можуть спричинити екологічно небезпечні наслідки для довкілля або привести до погіршення стану самого об`єкта оренди;

- повідомити в письмовій формі Орендаря про намір продати земельну ділянку третій особі із зазначенням її ціни та інших умов, на яких вона продається.

4.2. Права та обов`язки Орендаря.

Орендар гарантує, що органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, а також санітарні, протипожежні та інші контролюючі органи і служби не будуть обмежуватися стосовно доступу до орендованої ділянки для виконання обов`язків у межах повноважень.

Орендар має право:

- користуватися правами, передбаченими ст. 95 Земельного кодексу України;

- самостійно господарювати на орендованій земельній ділянці з дотриманням умов цього договору;

- одержувати продукцію і доходи;

- на поновлення договору після закінчення строку, на який його було укладено;

- переважного придбання у власність об`єкта оренди в разі продажу цієї земельної ділянки, за умови, що він сплачує ціну, за якою вона продається, а в разі продажу на аукціоні - якщо його пропозиція є рівною з пропозицією, яка є найбільшою із запропонованих учасниками аукціону;

- за згодою Орендодавця, визначеною в окремій угоді сторін, проводити поліпшення земельної ділянки;

- за письмовою згодою Орендодавця зводити в установленому законодавством порядку жилі, виробничі, культурно-побутові та інші будівлі і споруди та закладати багаторічні насадження;

- за письмовою згодою Орендодавця передавати в суборенду орендовану земельну ділянку або її частину іншій особі у випадках та на умовах, передбачених законодавством України;

- користуватися на умовах платності та відповідно до чинного порядку існуючими інженерними комунікаціями, що прокладені на земельній ділянці, з метою забезпечення належної господарської діяльності на орендованій земельній ділянці;

- вимагати від Орендодавця зменшення орендної плати, якщо стан орендованої земельної ділянки погіршився не внаслідок дій чи бездіяльності Орендаря;

- утримувати із орендної плати понесені ним витрати на усунення недоліків орендованої земельної ділянки, які не були обумовлені Орендодавцем у договорі оренди і суттєво перешкоджають передбаченому договором використанню земельної ділянки, попередньо письмово повідомивши про це Орендодавця, та вимагати дострокового розірвання договору.

Орендар зобов`язаний:

- приступити до використання орендованої земельної ділянки в строки, встановлені договором;

- виконувати обов`язки землекористувача відповідно до вимог ст. 96 Земельного кодексу України;

- використовувати орендовану земельну ділянку відповідно до мети, визначеної в п. 2.1. цього договору, дотримуючись при цьому вимог чинного законодавства, державних і місцевих стандартів, норм і правил щодо раціонального використання та охорони землі, вимог екологічної безпеки при використанні землі;

- відповідно до ст. 164 Земельного кодекс)' України здійснювати заходи щодо поліпшення корисних властивостей землі, захисту земельної ділянки від водної та вітрової ерозії, підтоплення, забруднення відходами виробництва, хімічними та радіоактивними речовинами, від інших процесів руйнування;

- завершити забудову земельної ділянки в строки, встановлені проектною документацією на будівництво, затвердженою в установленому порядку, але не пізніше, ніж через три роки з моменту державної реєстрації права оренди;

- письмово повідомити Орендодавця про відчуження об`єктів (їх частин), що розташовані на земельній ділянці і належать Орендарю, протягом десяти днів з моменту вчинення відповідного правочину, а також повідомити про наміри подальшого використання земельної ділянки;

- забезпечити вільний доступ до земельної ділянки представникам контролюючих органів, а також спеціальних служб для експлуатації та ремонту інженерних мереж;

- забезпечувати знімання, використання і збереження родючого шару грунту при проведенні робіт, пов`язаних із порушенням земель;

- виконувати встановлені щодо об`єкта оренди обмеження (обтяження), у тому числі пов`язані з встановленням земельних сервітутів та охоронних зон, в обсязі, передбаченому чинним законодавством України та договором;

- відповідно до розділу 3 цього договору своєчасно вносити орендну плату;

- враховувати при використанні земельної ділянки права третіх осіб, набуті відповідно до законодавства;

- повернути Орендодавцю земельну ділянку після закінчення строку оренди у стані не гіршому, у порівнянні з тим, в якому вона була одержана в оренду та придатному для використання за цільовим призначенням;

- не утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до Орендодавця;

- відшкодувати Орендодавцеві в повному обсязі шкоду, заподіяну стану земельної ділянки неналежним її використанням;

- у п`ятиденний строк після державної реєстрації права оренди надати копію договору відповідному органу державної податкової служби.

5. ЗМІНА УМОВ ДОГОВОРУ І ЙОГО ПРИПИНЕННЯ

5.1. Зміна умов договору можлива за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди лодо зміни умов договору спір вирішується в судовому порядку.

5.2. Витрати, пов`язані з внесенням змін та/або доповнень до цього договору, сплачує орендар.

5.3. Договір припиняється в разі:

- закінчення строку, на який його було укладено;

- поєднання в одній особі власника земельної ділянки та орендаря;

- викупу земельної ділянки для суспільних потреб та примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом;

- ліквідації юридичної особи - Орендаря.

Припинення договору оформлюється актом приймання-передачі з подальшою реєстрацією припинення права оренди суб`єктом реєстрації речових прав на нерухоме майно.

5.4. Договір може бути розірваний за взаємною згодою сторін.

На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами їх обов`язків, передбачених Законом України «Про орендуземлі» та цим договором; випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке суттєво перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки; використання земельної ділянки Орендарем способами, які суперечать екологічним вимогам чи не за цільовим призначенням; систематичної (протягом півроку) не сплати орендної плати; порушення строків завершення забудови земельної ділянки, встановлених п. 4.2. цього поговору; здійснення без згоди Орендодавця передачі або відчуження права користування земельною ділянкою третім особам: а також па підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

5.5. Розірвання договору оформлюється додатковою угодою. Договір вважається розірваним з моменту внесення до державного реєстру інформації про припинення права оренди на підставі підписаного акту прийому-передачі та додаткової угоди.

5.6. Договір оренди може бути достроково розірваний за взаємною згодою сторін за умови тнсьмового попередження про це іншої сторони зацікавленою стороною не пізніше, ніж за два місяці до дати розірвання. Договір не може бути розірвано до закінчення виробничого виклу.

5.7. У випадку, коли будь-яке із положень цього договору втратило юридичну силу, сторони невідкладно повинні розпочати переговори для того, аби змінити це положення таким чином, щоб у зміненому вигляді воно стало чинним та законним і в максимально можливому обсязі відбивало початкові наміри сторін щодо суті зазначеного положення.

5.8. У разі припинення (розірвання) цього договору Орендар має забезпечити виконання умов повернення земельної ділянки, визначених у п. 2.4. цього договору.

5.9. Перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору.

5.10. Укладення договору, який передбачає набуття права власності на будівлю або споруду (або їх частини), що пов`язане з переходом права на частину земельної ділянки, здійснюється після виділення цієї частини в окрему земельну ділянку та присвоєння їй окремого кадастрового номера.

6. ФОРС-МАЖОРНІ ОБСТАВИНИ

Сторони звільняються від відповідальності за часткове або повне невиконання обов`язків по договору, якщо це невиконання відбулося за обставин, які виникли після укладення договору внаслідок невідворотних дій надзвичайного характеру, які сторона не могла ні передбачити, ні відвернути (або могла передбачити, та не могла відвернути) прийнятими заходами (повінь, пожежа, землетрус, осідання ґрунту та інші явища природи, війна або військові дії, страйки, революції, заборона імпорту, експорту, валютні обмеження та ін.), які призвели до неможливості виконання цього договору.

7. ВІДПОВІДАЛЬНІСТЬ СТОРІН ТА ВИРІШЕННЯ СПОРІВ

7.1 Кожна із сторін за невиконання або неналежне виконання цього договору несе відповідальність, передбачену законодавством України та цим договором.

7.2. Орендодавець несе відповідальність за недоліки переданої в оренду земельної ділянки, що не були обумовлені ним у договорі оренди, але які суттєво перешкоджають передбаченому договором використанню земельної ділянки.

7.3. Орендодавець не несе відповідальності за наслідки, які виникли в результаті недоліків переданої в оренду земельної ділянки, якщо про такі недоліки земельної ділянки зазначено в поговорі оренди.

Вищезазначене не звільняє сторони від виконання покладених на них зобов`язань та сунення виявлених порушень.

Сторона, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності, якщо вона доведе, що це порушення сталося не з її вини.

7.4. Сторони несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідшіьність за порушення земельного законодавства згідно із законами України.

7.5. Сторони погоджуються, що спірні питання, які виникають при виконанні умов цього говору, мають вирішуватися шляхом переговорів, а при недосягненні згоди сторін - у судовому порядку згідно з чинним законодавством України.

8. ЗАКЛЮЧНІ ПОЛОЖЕННЯ

8.1. Право оренди підлягає державній реєстрації відповідно до ст. 6 Закону України «Про оренду землі».

8.2. Цей договір набирає чинності з моменту державної реєстрації права оренди.

8.3. З усіх інших питань, що не врегульовані цим договором, сторони керуються чинним законодавством України.

8.4. Цей договір укладено у трьох примірниках, які мають однакову юридичну силу, один з яких призначається для зберігання у суб`єкта реєстрації речових прав на нерухоме майно, другий - в Департаменті забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради, третій - в Орендаря.

9. ДОДАТКИ ДО ДОГОВОРУ

Додатки, що є невід`ємною частиною договору:

Додаток № 1 Акт приймання-передачі об`єкта оренди.

Даток № 2 Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки.

10. ЮРИДИЧНІ АДРЕСИ. РЕКВІЗИТИ ТА ПІДПИСИ СТОРІН

ОРЕНДОДАВЕЦЬ ОРЕНДАР

Сумська міська рада ТОВ «СП Стойселиіати»

40030, м. Суми, м-н Незалежності, 2 м. Суми, вул. Скрабіна, буд. 5

код ЄДР 23823253 код ЄДР 32603144

__/підпис/__ О.М. Лисенко __/підпис/__

МП МП

На підставі наведеного позивач звертає увагу суду на те, що ним виконано всі необхідні дії для укладення з відповідачем договору оренди земельної ділянки.

Листом від 29.11.2019 відповідачем надано позивачеві протокол розбіжностей, мотивуючі свої зауваження тим, що на земельній ділянці (кадастровий номер :03:001:0046) знаходиться майно іншої юридичної особи.

Обгрунтовучи заявлені позовні вимоги, позивач посилається на вимоги статті 641 Цивільного кодексу України та статті 181 Господарського кодексу Украни та зазначає, що відповідач умисно ухиляється від укладення з позивачем договору оренди зазначеної земельної ділянки у наведеній вище редакції, цим самим не виконує рішення Сумської міської ради від 27.03.2019 № 4810-МР «Про надання в оренду земельної ділянки Товариству з обмеженою відповідальністю «СП Стройселміати» за адресою: м. Суми, вул. Скрябіна, 5».

Відповідач із позовними вимогами позивача не погоджується вважає їх необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки на оспорюваній земельній ділянці розташовано нерухоме майно відповідача та інших осіб.

Суд, розглянувши матеріали даної справи, дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог позивача з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 142 Конституції України матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у власності територіальних гомад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об`єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад.

Статтею 124 Земельного кодексу України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 12 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Статтею 16 Закону України «Про оренду землі» визначено, що укладення договору оренди земельної ділянки із земель державної або комунальної власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування - орендодавця, прийнятого у порядку, передбаченому Земельним кодексом України, або за результатами аукціону.

Відповідно до статті 641 Цивільного кодексу України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Згідно вимог статті 181 Господарського кодексу України проект договору може бути запропонований будь-якою з сторін. У разі якщо проект договору викладено як єдиний документ, він надається другій стороні у двох примірниках. Сторона, яка одержала проект договору, у разі згоди з його умовами оформляє договір відповідно до вимог частини першої цієї статті і повертає один примірник договору другій стороні або надсилає відповідь на лист, факсограму тощо у двадцятиденний строк після одержання договору. За наявності заперечень щодо окремих умов договору сторона, яка одержала проект договору, складає протокол розбіжностей, про що робиться застереження у договорі, та у двадцятиденний строк надсилає другій стороні два примірники протоколу розбіжностей разом з підписаним договором. У разі якщо сторони не досягли згоди з усіх істотних умов господарського договору, такий договір вважається неукладепим (таким, що не відбувся).

Згідно статті 31 Закон України «Про оренду землі» договір оренди землі припиняється в разі, зокрема, набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій іншою особою земельній ділянці.

Судом встановлено, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «СП Стройселміати» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Стройселмі-ЛТД» 17.01.2018 укладено договір купівлі-продажу 3/100 (трьох сотих) часток нежитлових приміщень (складу), посвідченого приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Хвостик Г.І. реєстраційний номер 71 (далі - договір № 71).

Відповідно до пункту 1 договору № 71 за цим договором продавець (відповідач у справі) зобов`язується передати у власність покупця (третьої особи) 3/100 (три сотих) часток нежитлових приміщень, а саме: склад (літера С-І), що знаходиться з адресою: м. Суми, вул. Скрябіна, буд. 5, загальною площею 94,1 кв. м, відповідно до Розрахунку часток нерухомого майна, виданого КП «Сумське міське БТІ» 25.12.2017, розташованого на неприватизованій земельній ділянці Сумської міської ради, загальною площею 0,6226 (нуль цілих шість тисяч двісті двадцять шість десятитисячних) га, кадастровий номер - :03:001:0046, а покупець (третя особа) зобов`язується купити та прийняти 3/100 (три сотих) часток вищевказаних нежитлових приміщень (склад) та сплатити за нього обговорену грошову суму.

Пунктом 2 договору № 71 визначено, що нежитлові приміщення, 3/100 (три сотих) часток яких (склад) відчужуються за даним договором належать відповідачу на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії СТА № 743321, виданого Реєстраційною службою Сумського міського управління юстиції Сумської області 13.11.2015 за індексним номером: 47529753.

Як свідчить Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 13.11.2015 № 475300724 та інформаційна довідка з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 17.01.2018 № 110909589, на момент укладання та вчинення правочину - договору № 71, відповідач був власником групи нежитлових приміщень, розташованих за адресою: м. Суми, вул. Скрябіна, 5, загальною площею 2729,6 кв.м., у тому числі: 1) склад під літ. «Д-ІІ» - 1092 кв.м; 2) тарний цех під літ «Ж-І» - 171,1 кв.м; 3) овочесховище під літ. «Н-І» - 1243,1 кв.м; 4) сушка під літ. «Т-І» - 27,1 кв.м., 5) склад під літ «Р-І» - 101,7 кв.м; 6) склад під літ «С-І» - 94,1 кв.м; 7) сушка, З; 8) навіс, М; 9) пилорама, О (номер запису про право власності - 12028293, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно - 01).

Відповідно до умов договору № 71, а також Розрахунку часток нерухомого майна, виданого КП «Сумське міське БТІ» 25.12.2017, ТОВ «Стройселмі-ЛТД» набуло у власність склад під літ «С-І» - 94,1 кв.м, що становило 3/100 частки від загального обсягу нерухомого майна ТОВ СП Стройселміати».

Після виконання договору № 71 ТОВ «Стройселмі-ЛТД» набуло власність склад під літ «С-І» - 94,1 кв.м, про що зазначено у Витязі з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 17.01.2018 № 110925053, номер запису про право власності: 24423771, в розділі «власник» та «додаткові відомості».

Відповідно висновку від 13.01.2020 № 005-ВТП щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна, додатково підтверджено фактичне користування ТОВ «Стройселмі-ЛТД» складом під літ. «С-І» - 94,1 кв. м.

30.01.2020 між ТОВ «СП Стройселміати» та ТОВ «Стройселмі-ЛТД» укладено договір поділу нежитлових приміщень, посвідченого приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Хвостик Г.І. реєстраційний № 105 (далі - договір № 105).

Відповідно абзацу 2 пункту 2 договору № 105 державна реєстрація права власності на вищезазначені 3/100 (три сотих) часток нежитлових приміщень за третьою особою у справі в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, виданим приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Хвостик Г.І. 17.01.2018 за індексним номером 110925053, номер запису про право зласності - 24423771, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно - 01.

Відповідно пункту 4 договору № 105, у зв`язку з укладанням цього договору припиняється право спільної часткової власності на нежитлові приміщення, які є предметом цього договору, та:

- у власність ТОВ СП Стройселміати» переходять такі приміщення: склад під літ. «Д-ІІ» площею 1092,5 кв.м.; тарний цех під тіл. «Ж-І» площею 171,1 кв.м.; овочесховище під літ. «Н-І» площею 1243,1 кв.м.; сушка під літ «Т-І» площею 27,1 кв.м., склад під літ. «Р-І» площею 101,7 кв.м., сушка під літ. «З»; навіс під тіл «М», пилорама під літ. «О»;

- у власність ТОВ «Стройселмі-ЛТД» переходить склад під літ. «С-І» площею 94,1 кв.м.

Відповідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер витягу: 198444087, від 31.01.2020, за ТОВ «Стройселмі-ЛТД» зареєстровано право власності на вже окремий об`єкт нерухомого майна, реєстраційний номер 101, склад під літ. «С-І» загальною площею 94,1 кв.м. за адресою: м. Суми. вул. Скрябіна, 5.

Вказане нерухоме майно на момент набуття у власність та на момент розгляду цієї справи судом залишається розташованим за адресою: м. Суми, вул. Скрябіна, 5, на земельній ділянці, кадастровий номер :03:001:0046.

Придбання житлового будинку, будівлі або споруди обов`язково потребує врегулювання питання правового режиму земельної ділянки, на якій такі об`єкти нерухомості розташовано.

Перехід права користування земельною ділянкою в разі набуття права власності на розташовані на ній об`єкти нерухомості унормовано статтею 377 Цивільного кодексу України та статтею 120 Земельного кодексу України в редакції чинній на момент укладання договору № 71.

Статтею 377 ЦК України встановлено, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Розмір та кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв`язку з переходом права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, є істотними умовами договору, який передбачає набуття права власності на ці об`єкти (крім багатоквартирних будинків та об`єктів державної власності, що підлягають продажу шляхом приватизації).

Частиною першою статті 120 ЗК України встановлено загальне правило, згідно якому, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

При цьому, частиною другою статті 120 ЗК України передбачено, що якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Відповідно частині четвертої статті 120 ЗК України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

Згідно частини шостої статті 120 ЗК України, істотною умовою договору, який передбачає набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, є кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв`язку з набуттям права власності на ці об`єкти.

Частиною першою статті 141 ЗК України встановлено перелік підстав за наявності яких право користування земельною ділянкою припиняється. Відповідно пункту «є» вказаної норми, підставою для припинення права користування земельною ділянкою є набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці.

Зазначені норми закріплюють загальний принцип цілісності об`єкта нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. За цими нормами визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку в разі набуття права власності на нерухомість.

В договорі № 71 сторони не визначили, що з набуттям у власність 3/100 (трьох сотих) часток нежитлових приміщень - складу під літ «С-І» - 94,1 кв.м до ТОВ «Стройселмі-ЛТД» переходить право користування частиною земельної ділянки, що розташована під вказаним нерухомим майном. В той же час, в силу припису закону, укладенням вказаного правочину - договору № 71, ТОВ «Стройселмі-ЛТД» набуло право користування всією земельною ділянкою, пропорційно до своєї частки (3/100) у праві власності на нерухоме майно, розташоване на земельній ділянці під кадастровим номером :03:001:0046.

З укладанням договору № 105, фактично було припинено право власності на нерухоме майно під реєстраційним номером 01, яке з розмежуванням конкретних об`єктів нерухомого майна належало ТОВ «СП Стройселміати» (97/100) та ТОВ «Стройселмі-ЛТД» (3/100).

Натомість на земельній ділянці під кадастровим номером :03:001:0046 зареєстровано об`єкти нерухомого майна окремо за ТОВ «СП Стройселміати», реєстраційний номер: 101 та ТОВ «Стройселмі-ЛТД», реєстраційний номер: 101 (склад під літ «С-І» - 94,1 кв.м).

З урахуванням цих обставин та пункту «є» частини першої статті 141 Земельного кодексу України, право користування земельною ділянкою, кадастровий номер - :03:001:0046, яке належало ТОВ «СП Стройселміати» є припиненим в частині земельної ділянки під нерухомим майном ТОВ «Строймелмі-ЛТД» - склад під літ «С-І» - 94,1 кв.м.

Висновок щодо припинення права користування земельною ділянкою у разі відчуження частини нерухомого майна, зроблено в постанові Верховного суду України від 12.10.2016 у справі 6-2225цс16. Зокрема, суд касаційної інстанції вказав: «у справі, яка переглядається, апеляційний суд, з висновками якого погодився суд касаційної інстанції, ухвалюючи рішення про відмову в позові, неправильно застосували положення статей 120, 125, 141 ЗК України та дійшли помилкового висновку про те, що чинне законодавство не передбачає припинення права користування земельною ділянкою в разі набуття іншою особою права власності на нерухоме майно, площа земельної ділянки під яким є лише частиною земельної ділянки первинного землекористувача».

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.12.2019 у справі № 63/6022/16-ц (провадження № 14-438 цс 19), також йдеться посилання на постанову ВСУ від 12.10.2016 у справі № 6-2225цс16, та зазначено, що частина друга статті 120 ЗК України закріплює принцип цілісності об`єкта нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. За приписом цієї частини визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на відповідні житловий будинок, будівлю чи споруду (висновок Верховного Суду України, викладений у постанові від 12 жовтня 2016 року у справі № 6-2225цс16).

Перехід майнових прав до іншої особи зумовлює перехід до неї і прав на ту частину земельної ділянки, на якій безпосередньо розташований відповідний об`єкт нерухомості, та частини земельної ділянки, яка необхідна для його обслуговування. Особа, яка набула право власності на об`єкт нерухомості, розташований у межах земельної ділянки, якою користувався попередній власник нерухомого майна, набуває право вимагати оформлення на своє ім`я документів на користування всією земельною ділянкою на умовах і в обсязі, які були встановлені для попереднього землекористувача-власника об`єкта нерухомості, або частиною земельної ділянки, яка необхідна для обслуговування об`єкта нерухомості розташованого на ній.

Наведені вище земельно-правові та цивільно-правові норми встановлюють, що перехід майнових прав до іншої особи тягне за собою перехід до неї і земельних прав на ту частину земельної ділянки, на якій безпосередньо розташований об`єкт нерухомості, та частини земельної ділянки, яка необхідна для його обслуговування. Розмір цієї частини земельної ділянки має визначатися на основі державних будівельних норм та санітарних норм і правил.

Таким чином, особа, яка набула право власності на об`єкт нерухомості, розташований у межах земельної ділянки, якою користувався попередній власник нерухомого майна, набуває право вимагати оформлення на своє ім`я документів на користування земельною ділянкою на умовах і в обсязі, які були встановлені для попереднього землекористувача - власника об`єкта нерухомості, або частиною земельної ділянки, яка необхідна для обслуговування об`єкта нерухомості розташованого на ній.

Наведеної правової позиції дотримуєтся Велика Палата Верховного суду у постанові від 04.12.2018 у справі № 910/18560/16.

У позовній заяві позивачем заявлено вимоги про визнання укладеним договору оренди земельної ділянки в цілому, яка знаходиться за адресою: м. Суми, вул. Скрябіна, 5, кадастровий номер :03:001:0046, між Сумською міською радою та ТОВ «СП Стройселміати» з моменту набуття рішенням суду законної сили без вирахування частини цієї ділянки, яка знаходиться під об`єктом нерухомості третьої особи.

При цьому позивачем не спростовано підстави набуття права власності ТОВ «Стройселмі-ЛТД» нерухомого майна у ТОВ «СП Стройселміати», розташованого на земельній ділянці, яка є предметом оспорюваного договору.

З урахуванням викладених обставин, укладання договору оренди земельної ділянки, загальною площею 0,6226 га, між Сумською міською радою та ТОВ «СП Стройселміати» суперечить вимогам як цивільного, так і земельного законодавства, оскільки позбавляє ТОВ «Стройселмі-ЛТД» права користування земельною ділянкою, необхідною для обслуговування нерухомого майна (складу під літ «С-І» - 94,1 кв.м), а на ТОВ «СП Стройселміати» покладає додатковий майновий тягар у вигляді обов`язку сплачувати орендну плату під частиною земельної ділянки, яка знаходиться у користуванні іншої особи.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги позивача щодо визнання укладеним між сторонами у справі договору оренди земельної ділянки у наведеній у позовній заяві редакції, тобто в межах існуючої земельної ділянки - 0,6226 га, кадастровий номер :03:001:0046, без сформування земельних ділянок відповідно до частки розташованих на них об`єктів нерухомого майна не відповідає фактичним обставинам і вимогам законодавства.

Частиною третьою статті 2 ГПК України визначено, що основними засадами (принципами) господарського судочинства, зокрема є: верховенство права; рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; змагальність сторін; диспозитивність; пропорційність; обов`язковість судового рішення; розумність строків розгляду справи судом; відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Відповідно до частини першої, третьої статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до частини першої статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставини, які мають значення для вирішення справи.

Згідно частин першої, третьої статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною першою статті 77 ГПК України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У відповідності до статті 78 ГПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. (стаття 79 ГПК України).

Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 13 ГПК України. Згідно з положеннями цієї статті судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до частини п`ятої статті 236 ГПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів сторін та їх відображення у судовому рішенні, суд спирається на висновки, яких дійшов Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.07.2006 у справі «Проніна проти України», в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Поряд з цим, за змістом п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень та висновків Європейського суду з прав людини, викладених у рішеннях у справах «Трофимчук проти України», «Серявін та інші проти України» обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент на підтримку кожної підстави. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Судом були досліджені всі документи, які надані сторонами у справі, аргументи сторін та надана їм правова оцінка. Стосовно інших доводів сторін, які детально не зазначені в рішенні, то вони не підлягають врахуванню, оскільки суперечать встановленим судом фактичним обставинам справи та не стосуються предмета доказування по даній справі.

Стосовно розподілу судових витрат суд зазначає наступне.

Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; 2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в дохід бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору. Якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судового збору, судовий збір, сплачений відповідачем, компенсується за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на позивача у зв`язку з відмовою в задоволенні його позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись статтями 123, 129, 185, 233, 236-238, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову відмовити.

Згідно статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до статті 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу.

Повний текст рішення складено та підписано суддею 29 жовтня 2020 року.

Суддя Ю.А. Джепа