РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

05.11.2020Справа № 910/11332/20

Господарський суд міста Києва у складі судді - Бондаренко-Легких Г. П. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи №910/11332/20

За позовом Управління будівництва, архітектури та землекористування Святошинської районної у місті Києві державної адміністрації (03115, м. Київ, проспект Перемоги, будинок 97, ідентифікаційний номер 39408088)

До Товариства з обмеженою відповідальністю "БЕСТ КОНСТРАКШН" (01014, м. Київ, вулиця Звіринецька, будинок 63)

Про стягнення 277 835,00 грн збитків

Без виклику представників сторін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Управління будівництва, архітектури та землекористування Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "БЕСТ КОНСТРАКШН" про стягнення 277 835,00 грн збитків.

Позовні вимоги мотивовані тим, що в результаті завищення відповідачем вартості виконаних ним за Договором № 0618 на виконання проектних робіт від 14.06.2018 робіт, на суму 277 835, 00 грн, що було встановлено в аудиторському звіті за результатами планового аудиту відповідності діяльності позивача, як служби замовника, щодо дотримання актів законодавства, планів, процедур, контрактів під час виконання робіт на об`єкті: «Капітальний ремонт стадіону «ТЕМП» на вул. Генерала Вітрука, 10-а у Святошинському районі міста Києва» протягом червня 2017 року - травня 2019 років, позивачу були завдані збитки на відповідну суму. У зв`язку із викладеним позивач просить стягнути з відповідача 277 835,00 грн збитків за Договором № 0618 на виконання проектних робіт від 14.06.2018. Також позивач просить суд покласти на відповідача судові витрати.

10.08.2020 Господарський суд міста Києва ухвалою залишив позовну заяву без руху та надав позивачеві п`ятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви з моменту отримання ухвали.

21.08.2020 до Господарського суду міста Києва надійшла заява позивача про усунення недоліків, якою останній усунув недоліки позовної заяви, встановлені ухвалою суду від 10.08.2020.

31.08.2020 Господарський суд міста Києва ухвалою прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі, розгляд справи №910/11332/20 ухвалив здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

29.09.2020 до Господарського суду міста Києва надійшов відзив відповідача по справі, в якому відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог з підстав того, що аудиторський звіт яким позивач обґрунтовує позовні вимоги не може вважатись безперечною підставою для стягнення збитків, оскільки, такий документ не є рішенням суб`єкта владних повноважень та не може впливати на умови договірних відносин між позивачем та відповідачем.

29.09.2020 до Господарського суду міста Києва надійшло клопотання відповідача про призначення судової будівельно-технічної експертизи.

12.10.2020 Господарський суд міста Києва ухвалою відмовив у призначенні судової експертизи з мотивів, викладених в ухвалі.

Згідно з ч. 2 ст. 252 ГПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Згідно з ч. 4 ст. 240 ГПК України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва -

ВСТАНОВИВ:

Як підтверджено матеріалами справи, 14.06.2018 між Управлінням будівництва, архітектури та землекористування Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації (як замовником, надалі - позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Бест Констракшн» (як виконавцем, надалі - відповідач) укладено Договір №0618 на виконання проектних робіт (далі - Договір), згідно умов п.1.1. якого замовник доручає, а виконавець бере на себе зобов`язання по виконанню проектних робіт з розробки стадії «РП» (робочий проект) по об`єкту: «Капітальний ремонт стадіону «Темп», вул. Генерала Вітрука, 10-А у Святошинському районі м. Києва» у відповідності з кошторисною документацією, яка є невід`ємною частиною даного Договору.

Згідно п. 3.2. Договору встановлено, що ціна Договору визначена на дату укладення і становить 597744 грн. 00 коп.

Згідно п. 3.3. Договору - остаточна вартість робіт визначається на підставі позитивного експертного звіту, але не повинна перевищувати вартість, зазначену в п. 3.2. даного Договору.

Умовами п.3.6. Договору встановлено, що кінцеві розрахунки здійснюються після виконання і приймання всіх передбачених Договором робіт.

Згідно п. 4.4. Договору - проектні роботи визнаються виконаними з дати підписання Замовником завершального Акту приймання-передачі виконаних робіт. Акт приймання-передачі виконаних робіт виконавець подає замовнику після виконання окремих етапів у відповідності з календарним графіком або після закінчення робіт.

Умовами п. 4.6. Договору встановлено - замовник розглядає результати проектних робіт та надані виконавцем звітні документи і протягом 15-ти робочих днів приймає проектну роботу (результати роботи), що засвідчує шляхом підписання Акту, один примірник якого повертає виконавцю, або протягом цього ж періоду направляє виконавцю документ (акт) акт про недоліки з обґрунтованою відмовою від підписання Акту (через неналежне виконання проектних робіт, зокрема: недостатність та/або невідповідність оформлення проектної документації, неповнота переданих документів, визначених Договором і чинним законодавством України, або їх відсутність).

Пункт 4.9. Договору передбачає, що підписання замовником Акту є підставою для проведення виконавцю оплати за виконані проектні роботи.

Відповідачем, згідно наявного в матеріалах справи Акту №1 здачі-приймання проектних робіт за договором №0618 від 14.06.2018 - виконано проектні роботи на суму 597 774 грн. 00 коп. Акт підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений печатками 11.09.2018 без зауважень з боку позивача (замовника) щодо обсягу та строків виконаних робіт.

Однак, позивач стверджує, що з метою підтвердження відповідності обсягів та вартості фактично виконаних робіт згідно Договору Департаментом внутрішнього фінансового контролю аудиту (надалі - ДВКФА) проведено аудит, за результатами якого складено Аудиторський звіт №070-5-13/44 від 19.12.2019. В ході аудиту, встановлено завищення вартості виконаних проектних робіт згідно Договору на суму 277 835 грн. (тобто на 46,48 %).

За таких обставин, позивач вважає, що внаслідок завищення відповідачем вартості виконаних проектних робіт в сумі 277 835 грн., бюджету м. Києва завдано втрат на відповідну суму.

Позивач, вказує, що листом ДВКФА доручено керівництву позивача вжити заходи, в т.ч. і для усунення порушень в актах за жовтень-грудень 2018 щодо завищення обсягів і вартості виконаних робіт по об`єкту: «Капітальний ремонт стадіону «Темп», вул. Генерала Вітрука, 10-А у Святошинському районі м. Києва».

На виконання доручення ДВКФА, позивач просить стягнути з відповідача в судовому порядку вартість завданих збитків за Договором у розмірі 277 835,00 грн.

Відповідач, заперечуючи проти задоволення позовних вимог стверджує, що позивачем не доведено наявність усіх елементів складу правопорушення за відсутності яких не можливе настання господарсько-правової відповідальності відповідача у вигляді відшкодування збитків, оскільки, Аудиторський звіт №070-5-13/44 від 19.12.2019 не є безперечним доказом підтвердження завдання відповідачем збитків позивачеві на заявлену суму та не може впливати на договірні відносини сторін згідно Договору.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи принцип змагальності сторін, суд вважає, що позовні вимоги Управління будівництва, архітектури та землекористування Святошинської районної у місті Києві державної адміністрації не підлягають задоволенню з огляду на наступне:

За змістом ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Згідно зі статтями 525, 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

Згідно з ч. 1 ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною 1 ст. 628 ЦК України зазначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Отже, погоджуючи за власним волевиявленням (добровільно) умови договору, сторона договору погоджується з обов`язковістю їх виконання в силу норм статей 525, 526 ЦК України.

Згідно з частинами 2, 3, 5 статті 180 ГК України, господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї зі сторін повинна бути досягнута згода.

Частиною 1 статті 175 ГК України встановлено, що майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Суд зазначає, що за своїм змістом та правовою природою укладений між сторонам правочин є договором підряду, який підпадає під правове регулювання норм статей 837-864 Цивільного кодексу України.

За договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові. (стаття 837 Цивільного кодексу України).

Приписами статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 854 ЦК України, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Невиконання зобов`язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) стаття 610 ЦК України кваліфікує як порушення зобов`язання.

Відповідно до ст. 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.

Відповідач, визначаючи вартість робіт, що надані за договором здійснював підприємницьку діяльність з метою отримання прибутку. При укладанні договору обидві сторони договору визнали вартість робіт, що підлягала виконанню за договором економічно вигідними та обґрунтованими, про що свідчить факт укладання договору.

Вартість робіт була встановлена за взаємною згодою сторін, відображена в договорі у розмірі 597 744 грн. 00 коп, що був дотриманий відповідачем, про що свідчить Акт №1 здачі-приймання проектних робіт за Договором №0618 від 14.06.2018. При цьому, під час прийняття виконаних підрядних робіт позивач, як замовник акту про виявлені недоліки не складав, про наявність недоліків та необхідність їх виправлення відповідачу, як те передбачено п. 4.6. Договору не повідомляв.

Відповідно до положень ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Доказів визнання укладеного між сторонами договору недійсним матеріали справи не містять.

У відповідності з вимогами п. 4 ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, у вигляді відшкодування збитків.

Для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення:

1) протиправної поведінки;

2) збитків;

3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками;

4) вини.

За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Отже, предметом доказування наявності збитків є встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками потерпілої сторони.

Спір у даній справі виник, у зв`язку із тим, що як стверджує позивач, відповідачем внаслідок завищення об`ємів і вартості проектних робіт, що підтверджується Аудиторським звіом № 070-5-13/44 від 19.12.2019 заподіяно позивачу збитків на суму 277 835 грн. та яку відповідач повинен відшкодувати.

Відповідно до Положення про Департамент внутрішнього фінансового контролю та аудиту виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (надалі - Положення), Департамент є структурним підрозділом виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), підзвітним та підконтрольним Київському міському голові та Київській міській раді.

Згідно пункту 1.8. Положення Департамент діє в інтересах територіальної громади міста в особі Київської міської ради, є органом оперативного контролю та не підміняє контрольних функцій будь-яких державних органів.

Пунктом 2.1. Положення визначено, що основними завданнями Департаменту є надання незалежних висновків та рекомендацій за результатами здійснення контролю за ефективністю діяльності та дотримання законодавства структурними підрозділами виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), підприємствами, установами та організаціями комунальної форми власності територіальної громади м. Києва та районів м. Києва, іншими суб`єктами в частині використання ними відповідних комунальних ресурсів (майна, коштів та іншої комунальної власності) далі - підконтрольні суб`єкти), спрямованих на забезпечення ефективного і результативного управління комунальними ресурсами.

Внутрішній аудит як система контролю за діяльністю підконтрольних суб`єктів створюється з метою ефективної оцінки та вдосконалення системи внутрішнього контролю та управління ризиками.

Таким чином, Департамент внутрішнього фінансового контролю та аудиту виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) проводить внутрішній аудит комунальних підприємств, в тому числі Управління будівництва, архітектури та землекористування Святошинської районної у місті Києві державної адміністрації для ефективного управління комунальними ресурсами, а отже є органом оперативного контролю та не підміняє контрольних функцій будь-яких державних органів.

Відтак, суд дійшов висновку, що Аудиторський звіт Департаменту внутрішнього фінансового контролю та аудиту виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від №070-5-13/44 від 19.12.2018, не є належним та беззаперечним доказом факту завищення вартості робіт за Договором № 0618 від 14.06.2018, оскільки, є внутрішнім аудитом позивача, який не створює ніяких наслідків для інших суб`єктів господарювання, зокрема, відповідача у справі, а також не створює для відповідача обов`язку закріпленого в пункті 5.1. та 5.2. Договору, як стверджує позивач.

Таким чином, аудиторський звіт ДВФКА не є рішенням суб`єкта владних повноважень, не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов`язків для осіб, робота (діяльність) яких перевірялися, оскільки згідно п. 5.9. Положення ДВФКА може лише рекомендувати підконтрольним суб`єктам невідкладне усунення виявлених порушень, якщо обставини потребують негайного реагування.

При цьому, слід зазначити, що виявлені Департаментом внутрішнього фінансового контролю та аудиту виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) порушення не можуть впливати на умови укладених між сторонами договорів та змінювати їх. Аудиторський звіт складався з приводу наявності або відсутності відповідних порушень підприємства та містять лише думку органу, який його склав, вони не є рішенням відповідного повноважного органу, а відтак викладені у звіті висновки не мають заздалегідь обумовленої сили.

На переконання суду, аудиторський звіт ДВФКА, не є підставою для стягнення з відповідача збитків. Окрім того, встановлення факту вартості завищення вартості проектних робіт в результаті перевірки Департаментом внутрішнього фінансового контролю та аудиту виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на загальну суму 277 835 грн., не впливає на умови укладеного між сторонами договору і не може їх змінювати, оскільки за своїми правовими наслідками Аудиторський акт лише фіксує порушення фінансової дисципліни учасника правовідносин, фінансово-господарська діяльність якого перевірялась, та носить рекомендаційний характер.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог позивача про стягнення збитків з відповідача, як таких, що є необґрунтованими та недоведеними належними та допустимими доказами.

Відповідно до приписів ст. 76-79 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно ч.1 ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Частина 1 ст. 74 ГПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно з пункту 3 ч. 4 ст. 238 ГПК України у мотивувальній частині рішення зазначаються мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, крім випадку, якщо аргумент очевидно не відноситься до предмета спору, є явно необґрунтованим або неприйнятним з огляду на законодавство чи усталену судову практику.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 129 ГПК України, покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 13, 73-77, 86, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенню позову Управління будівництва, архітектури та землекористування Святошинської районної у місті Києві державної адміністрації (03115, м. Київ, проспект Перемоги, будинок 97, ідентифікаційний номер 39408088) до Товариства з обмеженою відповідальністю "БЕСТ КОНСТРАКШН" (01014, м. Київ, вулиця Звіринецька, будинок 63) про стягнення 277 835,00 грн збитків відмовити.

2. Судові витрати покласти на Управління будівництва, архітектури та землекористування Святошинської районної у місті Києві державної адміністрації (03115, м. Київ, проспект Перемоги, будинок 97, ідентифікаційний номер 39408088).

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Г. П. Бондаренко-Легких