ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" жовтня 2020 р. Справа№ 911/1812/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пашкіної С.А.

суддів: Поляк О.І.

Кропивної Л.В.

За участю секретаря судового засідання : Кулачок О.А.

За участю представників:

Від позивача: Нагалка Я.Я. (ордер АІ №1056926 від 20.10.20);

Від відповідача: не з`явився;

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "С.К.С."

на ухвалу Господарського суду Київської області від 21.07.2020

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "С.К.С." про забезпечення позову

у справі № 911/1812/20 (суддя Кошик А.Ю.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "С.К.С."

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Астерс Груп"

про стягнення 1 493 256, 41грн.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Київської області від 21.07.2020 у справі №911/1812/20 відмовлено в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "С.К.С" № 1707/10 від 17.07.2020 року про забезпечення позову у справі № 911/1812/20.

Ухвала місцевого господарського суду ґрунтується на тому, що:

- позивач в заяві про забезпечення позову просить накласти арешт на грошові кошти відповідача, посилаючись на ухилення відповідача від виконання наведеного в позові зобов`язання. Однак, заявником не обґрунтовано та не доведено вчинення відповідачем дій щодо умисного ухилення від виконання зобов`язання та вчинення дій, які містять ознаки наміру ухилення від виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Не погоджуючись з ухвалою, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Київської області від 21.07.2020 та ухвалити нове рішення, яким заяву позивача про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти відповідача - задовольнити.

В апеляційній скарзі позивач зазначає про те, що:

- невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, оскільки наявність у відповідача перед позивачем непогашеної заборгованості, що виникла у зв`язку з невиконанням зобов`язань за договором, свідчить про можливе майбутнє ухилення відповідача від виконання рішення суду;

- виконання судового рішення в майбутньому безпосередньо залежить від наявності у Товариства з обмеженою відповідальністю "Астерс Груп" необхідної суми грошових коштів;

- в господарських судах перебуває велика кількість справ, відповідачем за якими виступає саме Товариство з обмеженою відповідальністю "Астерс Груп", що в свою чергу свідчить про недобросовісність, неналежне виконання своїх зобов`язань, а також про нестабільний фінансово-економічний стан відповідача.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.08.2020 колегією суддів у складі головуючого судді Пашкіної С.А., судді Кропивної Л.В., Поляк О.І. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «С.К.С», розгляд справи призначено на 20.10.2020.

В судове засідання апеляційного господарського суду 20.10.2020 не з`явився представник відповідача.

Враховуючи те, що відповідач про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, явка учасників судового процесу не визнана обов`язковою, про причини неявки суд не повідомив, колегія суддів ухвалила розгляд апеляційної скарги у відсутності представника відповідача .

Дослідивши доводи апеляційної скарги, наявні матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача судовою колегією встановлено.

Відповідно до ст.136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову в господарському процесі існує виключно з метою забезпечення гарантії виконання подальшого судового рішення.

З огляду на зміст ст. 137 Господарського процесуального кодексу України, забезпечення позову полягає у вжитті заходів, необхідних для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача.

Зокрема, ч.1 ст.137 Господарського процесуального кодексу України визначено способи забезпечення позову, серед яких накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Згідно з ч.4 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність вжиття відповідного заходу забезпечення позову. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Забезпечення позову визначається як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи.

За загальним правилом умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтована вірогідність утруднення або неможливість виконання майбутнього рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову.

Обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. Доказування повинно здійснюватися за загальними правилами відповідно до ст.74 Господарського процесуального кодексу України. Крім того, особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна довести адекватність засобу забезпечення позову та реальність загрози утруднення або неможливість виконання майбутнього рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України).

Як визначено ч.1 ст.139 Господарського процесуального кодексу України, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити, зокрема, предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову, захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

Позивач в заяві про забезпечення позову просив накласти арешт на грошові кошти відповідача, посилаючись на ухилення відповідача від виконання наведеного в позові зобов`язання.

Доводи позивача в апеляційній скарзі про те, що наявність у відповідача перед позивачем непогашеної заборгованості, що виникла у зв`язку з невиконанням зобов`язань за договором, свідчить про можливе майбутнє ухилення відповідача від виконання рішення суду, не можуть бути покладені в основу рішення та задоволення заяви позивача, оскільки позивачем не обґрунтовано та не доведено вчинення відповідачем дій щодо умисного ухилення від виконання зобов`язання та вчинення дій, які містять ознаки наміру ухилення від виконання рішення суду в разі задоволення позову. Можлива відсутність у відповідача достатніх грошових коштів (що не підтверджено повними та достовірними доказами) відноситься до ризиків підприємницької діяльності і не містить ознак свідомого ухилення від виконання зобов`язань.

Доводи позивача про існування ймовірності вчинення відповідачем таких дій, як витрачання коштів на погашення заборгованості перед іншими контрагентами не є достатньою підставою для вжиття заходів забезпечення позову, про що обґрунтовано зазначено місцевим господарським судом.

Позивачем не викладено обставин та не надано доказів, які вказують на реальні наміри відповідача вчиняти відповідні дії, які можуть створити загрозу утруднення або неможливість виконання майбутнього рішення суду.

Колегія суддів вважає обґрунтованим висновок місцевого господарського суду про те, що накладення арешту на рахунки відповідача в банківських установах на період вирішення спору може призвести до блокування поточної господарської діяльності, однак у майбутньому не забезпечить виконання чинних судових рішень перед контрагентами.

З урахуванням наведеного та оцінивши доводи заявника та надані ним докази щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника стосовно забезпечення позову, наявності зв`язку між заявленими заходами до забезпечення позову і предметом позовних вимог, зважаючи на необхідність забезпечення збалансованості інтересів сторін, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про відсутність достатніх підстав для задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "С.К.С" про забезпечення позову.

Враховуючи викладене, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, ухвала Господарського суду міста Києва від 21.07.2020 не підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 255, 267-271, 280-287 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "С.К.С." залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Київської області від 21.07.2020 справі № 911/1812/20 залишити без змін.

3. Матеріали справи № 911/1812/20 повернути до Господарського суду Київської області.

4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

В разі проголошення вступної та резолютивної частини постанови суду апеляційної інстанції зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено та підписано 28.10.2020

Головуючий суддя С.А. Пашкіна

Судді О.І. Поляк

Л.В. Кропивна