ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.10.2020 м. Івано-ФранківськСправа № 909/289/20

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Матуляк П. Я. , секретар судового засідання Юрчак С. Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія" Гамаюн"

до відповідача: Департамента освіти та науки Івано-Франківської міської ради

про стягнення 4090335,16 грн. заборгованості, з яких 3952432,00грн. основного боргу, 107450,00грн. пені та 30453,16грн. 3% річних

за участю:

від позивача: Кушнарьов Д.В.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія" Гамаюн" звернулося до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до Департамента освіти та науки Івано-Франківської міської ради про стягнення заборгованості в сумі 4090335,16грн.

Ухвалою суду від 21.04.2020 суд постановив прийняти позовну заяву до розгляду, відкрити провадження у справі, здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження та додатково повідомити сторін про дату і час проведення підготовчого засідання.

Ухвалою суду від 26.05.20 відмовлено у задоволенні заяв вх.№№6404/20 та 6407/20 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду та призначено підготовче судове засідання на 09.07.20.

В підготовче засідання представники сторін не з"явилися, відтак ухвалою суду від 09.07.20 підготовче засідання відкладено на 11.08.20.

Ухвалою суду від 11.08.20 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 22.09.20.

Разом з тим, судове засідання, призначене на 22.09.20, не відбулося у зв"язку з перебуванням судді Матуляка П.Я. на лікарняному, відтак ухвалою суду від 07.10.20 призначено справу до судового розгляду по суті на 20.10.20.

В судовому засіданні 20.10.20 представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві вх.№5824/20 від 14.04.20 та заяві про збільшення позовних вимог вх.№6738/20 від 12.05.20, яку суд прийняв до розгляду з огляду на її відповідність нормам ГПК України та поданням у встановлений ГПК України строк. Зокрема, вказав на те, що відповідно до укладеного між сторонами договору про закупівлю товарів за бюджетні кошти № 55/19/919 позивачем виконано прийняті на себе зобов"язання - поставлено товару на загальну суму 4752432,00грн. у кількості та у заклади, що зазначені у заявці відповідача від 16.10.19 №1087/48-25/19в. Проте, свої обов`язки за договором Відповідач виконав частково, перерахувавши 17.12.2019 р. позивачу 800000,00 грн., таким чином, станом на день звернення до суду заборгованість відповідача перед позивачем за поставлений за договором товар складає 3952432,00 грн. Зазначив, що у зв"язку з простроченням грошового зобов"язання позивачем нараховано відповідачу 107450,00грн. пені у відповідності до п.7.7 договору та 3% річних у розмірі 30453,16грн. за період з 25.01.20 по 27.04.20 ст.625 Цивільного кодексу України.

Відповідач в судові засідання жодного разу не з"явився, хоча про дату, час та місце судового розгляду належним чином повідомлявся, що підтверджується наявними в матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправлення ( вх. номер повідомлення 7800/20 від "03" червня 2020 р. - вручено 01.06.20 Департаменту освіти та науки Івано-Франківської міської ради ухвалу суду від 26.05.20) та витягом із офіційного сайту УДППЗ "Укрпошта" станом на 20.10.20 (вручено 16.10.20 Департаменту освіти та науки Івано-Франківської міської ради ухвалу суду від 07.10.20). Причини неявки в судові засідання відповідач суду не повідомляв, будь-яких клопотань, заяв, пояснень чи заперечень в спростування заявлених позовних вимог, а також відзиву на позов суду не подавав.

Суд констатує, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження, та зобов`язані сумлінно користуватися наданими їм процесуальними правами.

Верховний Суд у справі № 916/3188/16 зазначив, що держава в особі судових органів має забезпечити заінтересованим особам право на використання наявних засобів правового захисту. Заінтересовані особи, в свою чергу, повинні розраховувати на те, що процесуальні норми судочинства будуть застосовані, а неналежне використання своїх прав однією із сторін у судовому процесі не стане перешкодою для іншої сторони в реалізації її права на виконання судового рішення.

Статтею 178 ГПК України передбачене право відповідача подати суду відзив на позовну заяву. Разом з тим, як визначено в ч. 3 цієї статті, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідач у встановлений судом строк (15 (п`ятнадцять) календарних днів з моменту отримання ухвали ) відзиву на позов не подав.

Згідно з ч.1 ст.118 ГПК України, право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ч. 9 ст. 165 ГПК України, ч. 2 ст. 178 ГПК України, суд вирішує спір за наявними матеріалами справи.

При розгляді даної справи суд також керується положеннями п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 р. про те, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку, що кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п. 35 рішення Європейського суду з прав людини від 07 липня 1989 р. у справі Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Фактичні обставини справи, встанволені судом.

Відповідач, Департамент освіти та науки Івано-Франківської міської ради, 30.09.2019 року в електронній системі державних закупівель PROZORRO оприлюднив Оголошення про проведення переговорної процедури №UA-2019-09-30- 001736-Ь про закупівлю "Стіл 6-кутний з стільцем - джерело фінансування: кошти місцевого бюджету". Код за ДК 021:2015: 39160000-1 Шкільні меблі.

За результатами переговорної процедури з Позивачем, ТОВ "Компанія "ГАМАЮН", між сторонами у справі 16.10.2019 укладено договір про закупівлю товарів за бюджетні кошти № 55/19/919(далі за текстом - Договір).

Зазначений договір підписано сторонами та скріплено їх печатками. Термін дії Договору - до 31.12.19, але у будь-якому випадку до повного виконання сторонами взятих на себе зобов"язань(п.10.1 договору).

Згідно умов договору №55/19/919 (п.1.1) Позивач (за договором - Учасник-переможець) зобов`язався поставити Відповідачу (за договором - Замовник) Товар відповідно до специфікації до Договору, а Замовник - прийняти і оплатити такий Товар.

Ціна договору - 4 752 432,00 грн. Ціна за одиницю товару зазначена у специфікації до договору(п.3.1, 3.2 Договору).

Згідно з п.3.5 договору бюджетні зобов"язання по договору виникають в межах кошторисних призначень на 2019 рік.

Замовник здійснює розрахунки за фактично отриманий товар або партію товару та підписання сторонами здавально-приймальних документів (п4.3 Договору).

Відповідно до п.4.4 Договору допускається відтермінування платежу за фактично поставлену партію Товару протягом 90 календарних днів з дня поставки.

Відповідно до п.5.2 перехід права власності на Товар переходить від Учасника-переможця до Замовника з моменту підписання уповноваженими представниками Сторін видаткових (товарно-транспортних) накладних, які засвідчують момент передачі Товару

Місце поставки товарів :за адресами навчальних закладів у відповідності до заявок. Строк поставки - до 01.11.19(п.5.4, 5.5 Договору).

Станом на 25.10.19 позивачем виконано прийняті на себе зобов"язання - поставлено товару на загальну суму 4752432,00грн. у кількості та у заклади, що зазначені у заявці відповідача від 16.10.19 №1087/48-25/19в.

Зокрема, поставлено товар згідно нижченаведених накладних, у нижчеперелічені навчальні заклади та нижчезазначену вартість:

ВН № К-2735/1 від 25.10.2019, ТТН № К-2735/1 від 23.10.2019 -Івано-Франківський навчально-виховний комплекс "Школа-гімназія № 3", 322164,00грн.;

ВН № К-2735/2 від 15.10.2019, ТТН № К-2735/2 від 15.10.2019- Івано-Франківська спеціальна школа І-ІІІ ст. № 1, 252 396,00грн.;

ВН № К-2735/3 від 07.10.2019, ТТН № К-2735/3 від 07.10.2019 -Івано-Франківська загальноосвітня школа 1-ІII ст. № 3, 176 472,00грн.;

ВН № К-2735/4 від 15.10.2019, ТТН № К-2735/4 від 15.10.2019 -Івано-Франківська загальноосвітня школа І-ІІІ ст. № 4, 61560,00грн.;

ВН № К-2735/5 від 15.10.2019, ТТН № К-2735/5 від 15.10.2019 -Івано-Франківська загальноосвітня школа І-ІІІ ст. № 5, 215460,00грн.;

ВН № К-2735/6 від 15.10.2019, ТТН № К-2735/6 від 15.10.2019 -Івано-Франківська загальноосвітня школа І-ІІІ ст. № 6, 180576,00грн.;

ВН № К-2735/7 від 15.10.2019, ТТН № К-2735/7 від 15.10.2019 - Івано-Франківська загальноосвітня школа І-ІІІ ст. № 7, 102600,00грн.;

ВН № К-2735/8 від 07.10.2019, ТТН № К-2735/8 від 07.10.2019 - Івано-Франківська загальноосвітня школа 1-1ІІ ст. № 8, 114 912,00грн.;

ВН № К-2735/9 від 25.10.2019, ТТН № К-2735/9 від 23.10.2019 - Івано-Франківська загальноосвітня школа І-ІІІ ст. № 9, 256500,00грн.;

ВН № К-2735/10 від 21.10.2019, ТТН № К-2735/10 від 21.10.2019 Івано-Франківська загальноосвітня школа І-ІІІ ст. № 10, 410400,00грн.;

ВН № К-2735/11 від 15.10.2019, ТТН № К-2735/11 від 15.10.2019 -Івано-Франківська загальноосвітня школа І-Ill ст. № 11, 186732,00грн.;

ВН № К-2735/12 від 15.10.2019, ТТН № К-2735/12 від 15.10.2019 -Івано-Франківська загальноосвітня школа І-ІІІ ст. № 12, 61560,00грн.;

ВН № К-2735/13 від 15.10.2019, ТТН № К-2735/13 від 15.10.2019 -Івано-Франківська загальноосвітня школа І-ІІІ ст. № 15, 246240,00грн.;

ВН№ К-2735/14 від 23.10.2019, ТТН № К-2735/14 від 23.10.2019 - Івано-Франківська загальноосвітня школа І-ІІІ ст. № 18, 467856,00грн.;

ВН № К-2735/15 від 07.10.2019, ТТН № К-2735/15 від 07.10.2019 -Івано-Франківська загальноосвітня школа І-ІІІ ст. № 21, 293436,00грн.;

ВН № К-2735/16 від 07.10.2019, ТТН № К-2735/16 від 07.10.2019 -Івано-Франківська загальноосвітня школа І-ІІІ ст. № 24, 12312,00грн.;

ВН № К-2735/17 від 25.10.2019, ТТН № К-2735/17 від 23.10.2019 -Івано-Франківська загальноосвітня школа І-ІІІ ст. № 25, 404244,00грн.;

ВН № К-2735/18 від 15.10.2019, ТТН № К-2735/18 від 15.10.2019 -Івано-Франківська загальноосвітня школа 1-І 11 ст. № 26, 205200,00грн.;

ВН №К-2735/19 від 07.10.2019, ТТН №К-2735/19 від 07.10.2019 -Навчально-реабілітаційний центр Департаменту освіти та науки Івано-Франківської міської ради,10260,00грн.;

ВН №К-2735/20 від 07.10.2019, ТТН №К-2735/20 від 07.10.2019 -Навчально-реабілітаційний центр Департаменту освіти та науки Івано-Франківської міської ради,10260,00грн.;

ВН №К-2735/21 від 15.10.2019, ТТН №К-2735/21 від 15.10.2019 -Початкова школа "Пасічнянська", 59508,00грн.;

ВН №К-2735/22 від 15.10.2019, ТТН №К-2735/22 від 15.10.2019 -Івано-Франківська загальноосвітня школа-садок ім. Софії Русової, 61560,00грн.;

ВН №К-2735/23 від 21.10.2019, ТТН №К-2735/23 від 21.10.2019 -Крихівецька загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів, 256500,00грн.;

ВН №К-2735/24 від 15.10.2019, ТТН №К-2735/24 від 15.10.2019 -Угорницька загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів, 123120,00грн.;

ВН №К-2735/25 від 15.10.2019, ТТН №К-2735/25 від 15.10.2019 -Микитинецька загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів, 88236,00грн.;

ВН №К-2735/26 від 25.10.2019, ТТН №К-2735/26 від 23.10.2019 -Вовчинецька загальноосвітня школа І-ІІ ступенів, 80028,00грн.;

ВН №К-2735/27 від 23.10.2019, ТТН №К-2735/27 від 23.10.2019 - Хриплинська загальноосвітня школа І-ІІ ступенів, 92340,00грн.

Претензій щодо кількості та якості поставленого товару матеріали справи не містять.

Відповідно до п. 4.4 Договору № 55/19/919 від 16.10.2019 р., допускається відтермінування платежу за фактично поставлену партію Товару протягом 90 календарних днів з дня поставки. Тобто, 4752432,00 грн. вартості поставленого позивачем товару мала бути сплачена відповідачем не пізніше 24.01.2020 року.

Проте, свої обов`язки за договором Відповідач виконав частково, перерахувавши 17.12.2019 р. позивачу 800000,00 грн., що підтверджується наявною в матеріалах справи випискою по рахунку.

Таким чином, станом на день звернення до суду заборгованість відповідача перед позивачем за поставлений за договором товар складає 3952432,00 грн.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 ст.14 ЦК України, цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Частиною 1, 2 статті 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України та статей 525, 526 ЦК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із статтями 627, 628 та 629 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 631 ЦК України та ч.7 ст.180 Господарського кодексу України передбачено, що строком дії господарського договору є час, впродовж якого існують господарські зобов`язання сторін, що виникли на основі цього договору. Закінчення строку дії господарського договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, що мало місце під час дії договору.

Аналіз наведених правових норм свідчить про те, що закінчення строку дії договору не є підставою для припинення визначених ним зобов`язань, оскільки згідно зі статтею 599 ЦК України, частиною першою статті 202 ГК України такою підставою є виконання, проведене належним чином.

За своєю правовою природою відносини між сторонами у справі є такими, що випливають із договору поставки, відтак до них зстосовуються відповідні положення Цивільного та Господарського кодексів України.

Відповідно до частин 1, 6 статті 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Згідно зі статтею 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк товари у власність покупця для виконання його підприємницької діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар та сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до частини 2 cтатті 712 ЦК України до договору поставки застосовують загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно зі статтею 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 1 статті 656 ЦК України встановлено, що предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому.

Статтею 662 ЦК України передбачено, що продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.

Обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент, зокрема, вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця поставити товар (пункт 1 частини 1 статті 664 ЦК України).

Факт поставки товару підтверджується наявними в матеріалах справи видатковими та товаротранспортними накладними. При цьому, суд констатує, що зазначені накладні не містять посилання на договір №55/19 /919, однак найменування, кількість та одержувачі товару у цих накладних відповідають даним, що зазначені у заявці відповідача №1087/48-25/19в, відтак зазначені накладні є належним доказом поставки товару.

Частиною 1 статті 692 ЦК України визначено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до п.4.4 Договору №55/19/919 від 16.10.2019 допускається відтермінування платежу за фактично поставлену партію Товару протягом 90 календарних днів з дня поставки. Тобто, 4752432,00 грн. вартості поставленого позивачем товару мала бути сплачена відповідачем не пізніше 24.01.2020 року.

Проте, свої обов`язки за договором Відповідач виконав частково, перерахувавши 17.12.2019 р. позивачу 800000,00 грн., що підтверджується наявною в матеріалах справи випискою по рахунку.

Відповідно до статті 599 Цивільного кодексу України зобов"язання припиняється належним чином проведеним виконанням. Однак, якщо зобов"язання не виконано належним чином, то на сторону, яка допустила неналежне виконання, покладаються додаткові юридичні обов"язки.

Відповідно до ст.611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Відповідно до статті 546 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватись неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання. Наведена норма встановлює види забезпечення виконання зобов`язання, а також можливість встановити інші види забезпечення виконання зобов`язання договором або законом, що узгоджується з положенням статті 627 ЦК України.

Відповідно до статті 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. При цьому, штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання, а пенею - неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Наведена правова норма кореспондується зі ст.230 Господарського кодексу України: штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно ч. 1 ст. 173 ГКУ господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Тобто, в розумінні ст. 173 та ст. 230 ГКУ пеня є різновидом господарської санкції за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання, суть якого може полягати не тільки в зобов`язанні сплатити гроші (грошове зобов`язання), але й в зобов`язанні виконати роботу, передати майно, надати інформацію тощо (негрошове зобов`язання).

Сторонами договору дотримано вимоги ст.547 ЦКУ щодо письмової форми правочину щодо забезпечення виконання зобов`язання: розділом 7 Договору сторони погодили відповідальність сторін за порушення зобов"язання, зокрема п.7.7 - у всіх інших випадках за порушення умов договору сторони несуть відповідальність у розмірі облікової ставки НБУ, що діяла на момент виникнення порушення.

Оскільки сума основного боргу відповідачем своєчасно не сплачена, має місце прострочення виконання грошового зобов`язання.

У зв"язку з простроченням грошового зобов"язання позивачем нараховано відповідачу 107450,00грн. пені та 3% річних у розмірі 30453,16грн. за період з 25.01.20 по 27.04.20 у відповідності до п.7.7 договору та ст.625 Цивільного кодексу України.

Згідно приписів ч.1ст.216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Ст.230 Господарського кодексу України встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано(ч.6ст.232 ГК України).

Відповідно до ст.625 ЦК України боржник, що прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. При цьому, сплата трьох процентів річних від простроченої суми не має характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові, а сплата та інфляційних втрат - способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті.

Враховуючи те, що судом встановлено факт прострочення грошового зобов`язання відповідачем, позивачем правомірно здійснено нарахування пені та 3% річних.

Судом здійснено перевірку розрахунку пені та 3 % річних, не виходячи при цьому за межі визначеного у позовній заяві періоду, та встановлено, що розрахунок позивача є арифметично вірним, відтак такі вимоги позивача суд задовольняє за його розрахунком.

Висновок суду.

Статтею 73 Господарського процесуального кодексу України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1 ст. 74 ГПК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Судом встановлено факт несплати відповідачем вартості поставленого позивачем товару, відтак позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 3952432,00грн. основного боргу, 107450,00грн. пені та 30453,16грн. 3% річних документально підтверджені, обгрунтовані та підлягають до задоволення. При цьому, щодо п.3.5 договору, слід зазначити, що в рішенні Європейського суду з прав людини у справах "Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України" від 18.10.2005 року, "Бакалов проти України" від 30.11.04 встановлено, зокрема, порушення національними судами пункту 1 статті 6 "Право на справедливий суд" Конвенції та статті 1 Першого протоколу №1 до Конвенції, та зазначено, що відсутність бюджетних коштів у відповідача на оплату наданих позивачем послуг(виконаних робіт) не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання. Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 17.04.18 у справі №911/4249/16, від 27.06.18 у справі №905/2080/17, від 16.09.19 у справі №921/254/18 тощо.

Судові витрати.

Згідно з приписами ст.123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Позивачем за подання даного позову сплачено судовий збір у розмірі 61355,00грн.

За змістом ст.129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на задоволення позову у повному обсязі, судові витрати по сплаті судового збору слід відшкодувати позивачу за рахунок відповідача.

Керуючись ст.ст.55, 124, 129, 129-1 Конституції України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст.73-79, 86, 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

задовольнити позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія" Гамаюн" до Департамента освіти та науки Івано-Франківської міської ради про стягнення 4090335,16 грн. заборгованості, з яких 3952432,00грн. основного боргу, 107450,00грн. пені та 30453,16грн. 3% річних.

Стягнути з Департамента освіти та науки Івано-Франківської міської ради (м.Івано-Франківськ, вул.Любомира Гузара, 15, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія" Гамаюн"(м.Київ, вул.Північно-Сирецька, 3, код ЄДРПОУ 37726,00грн.(три мільйони дев"ятост п"ятдесят дві тисячі чотириста тридцять дві гривні) основного боргу, 107450,00(сто сім тисяч чотириста п"ятдесят гривень) пені, 30453,16(тридцять тисяч чотириста п"ятдесят три гривні шістнадцять копійок) 3% річних та 61355,00(шістдесят одну тисячу триста п"ятдесят п"ять гривень) грн. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 29.10.2020

Суддя Матуляк П. Я.