ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

28.10.2020 Справа № 908/2754/20

м. Запоріжжя

Суддя Господарського суду Запорізької області Горохов Ігор Сергійович, розглянувши заяву № 10-6040 від 23.10.2020 про видачу судового наказу

за заявою Державного підприємства «Підприємство Державної кримінально виконавчої служби України (№ 88)», 70550, Запорізька область, Оріхівський район, с. Мала Токмачка, вул. Привокзальна, буд. 7

до боржника Комунального підприємства «Малотокмачанське», 70550, Запорізька область, Оріхівський район, с. Мала Токмачка, вул. Миру, буд. 294

про стягнення коштів

установив

27.10.2020 до Господарського суду Запорізької області надійшла письмова заява за вих. № 10-6040 від 23.10.2020 Державного підприємства «Підприємство Державної кримінально виконавчої служби України (№ 88)», Запорізька область, Оріхівський район, с. Мала Токмачка про видачу судового наказу щодо стягнення з Комунального підприємства «Малотокмачанське», Запорізька область, Оріхівський район, с. Мала Токмачка заборгованість в розмірі 29 084,79 грн.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.10.2020 вказану заяву передано для розгляду судді Горохову І.С.

Розглянувши подану заяву та додані до неї документи, суд відмовляє у видачі судового наказу з таких підстав.

Відповідно до ст. 148 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 150 Господарського процесуального кодексу України встановлено вимоги щодо форми і змісту заяви про видачу судового наказу. Так, у заяві повинно бути зазначено: вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; до заяви про видачу судового наказу, зокрема, додається копія договору, укладеного в письмовій формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості.

Зміст зазначених процесуальних норм слід розуміти буквально, а саме, що за наслідками розгляду відповідної заяви поданої в порядку розділу ІІ Господарського процесуального кодексу України, судом може бути видано один судовий наказ про стягнення грошової заборгованості за одним договором. Розділом ІІ Господарського процесуального кодексу України, яким встановлено порядок здійснення судочинства в порядку наказного провадження, не передбачено можливості об`єднання в одній заяві про видачу судового наказу вимог до того ж самого боржника, що виникли більш ніж за одним договором, тобто вимог, що виникли з різних підстав та не пов`язані поданими доказами.

Отже, наказне провадження у господарському судочинстві забезпечує можливість стягнення грошової заборгованості, що виникає за певним конкретним договором на підставі доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги. В межах одного наказного провадження можуть бути заявлені вимоги тільки за одним договором.

Підставою для звернення до суду з даною заявою заявник зазначив наявність заборгованості на загальну суму 29 084,79 грн, яка виникла внаслідок неналежного виконання відповідачем зобов`язань за кількома договорами: договір № Г-15/1 від 08.02.2016, договір № Г-43 від 14.03.2018, договір № Г-3/1 від 02.01.2019, договір № Г-6 від 02.01.2020.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам ст. 148 Господарського процесуального кодексу України.

Суд вважає за необхідне роз`яснити заявнику, що відповідно до ч. 1 ст. 153 Господарського процесуального кодексу України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 ч. 1 ст. 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Відповідно до ч. 2 ст. 151 Господарського процесуального кодексу України у разі відмови у видачі судового наказу або у разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви (ч. 2 ст. 151 Господарського процесуального кодексу України).

Керуючись ст. ст. 150, 152, 153, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив

Відмовити Державному підприємству «Підприємство Державної кримінально виконавчої служби України (№ 88)», Запорізька область, Оріхівський район, с. Мала Токмачка у видачі судового наказу про стягнення з Комунального підприємства «Малотокмачанське», Запорізька область, Оріхівський район, с. Мала Токмачка заборгованість в розмірі 29 084,79 грн.

Звернути увагу учасників судового процесу, що з судовим рішенням можливо ознайомитися в Єдиному державному реєстрі судових рішень на офіційному веб-порталі судової влади: http://court.gov.ua/fair/sud5009/.

Відповідно до ст. 235, п. 1 ч. 1 ст. 255, ч. 1 ст. 256 ухвала суду набрала законної сили 28.10.2020 та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Центрального апеляційного господарського суду через господарський суд Запорізької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її проголошення.

Суддя І.С. Горохов