ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

16.10.2020 Справа № 920/584/20
м. Суми

Господарський суд Сумської області у складі судді Котельницької В.Л., за участю секретаря судового засідання Осокіної А.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Господарського суду Сумської області матеріали справи №920/584/20

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Нор-Ест Агро" (вул. Соборна, 3, м. Тетіїв, Тетіївський район, Київська область, 09800; ),

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірми "Берегиня-Агро" (вул. Жовтнева, 57, с. Покровка, Краснопільський район, Сумська область, 42437; ),

про стягнення 232260,06 грн,

за участю представників сторін:

від позивача: Бонтлаб В.В. (довіреність від 07.05.2020 № б/н),

від відповідача: Коваль А.М. (довіреність від 16.07.2020 № б/н),

справа розглядається в порядку загального позовного провадження,

у судовому засіданні від 15.10.2020 судом оголошено перерву до 16.10.2020, 10:30,

УСТАНОВИВ:

10.06.2020 до господарського суду звернулось ТОВ "Нор-Ест Агро" з позовом, відповідно до якого просить суд стягнути з відповідача на свою користь 232260,06 грн, у тому числі 28440,90 грн пені, 3149,27 грн суму 3% річних, 85433,64 грн штрафу, 115236,25 грн відсотків за користування товарним кредитом, нарахованих на підставі умов договору купівлі-продажу № 47/19/46 від 22.03.2019; покласти на відповідача витрати по сплаті судового збору.

15.06.2020 судом прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 920/584/20; задоволено клопотання позивача про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін; постановлено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами.

17.07.2020 відповідач надав суду відзив (вх № 6169/20), відповідно до якого просить суд: 1) поновити строк на подання відзиву на позов та прийняти його до розгляду; 2) розгляд справи № 920/284/20 здійснювати за правилами загального позовного провадження з викликом сторін; 3) відмовити у задоволенні позову в частині стягнення 115236,00 грн. відсотків за користування товарним кредитом, 2337,94 грн штрафу, 9097,74 грн пені, а відшкодування судових витрат у розмірі 3484,00 грн. судового збору покласти на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

17.07.2020 відповідачем також подана заява (вх № 6171/20) про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, відповідно до якої представник відповідача - адвокат Коваль А.М. просить суд надати йому можливість участі у судовому засіданні у справі № 920/584/20 в режимі відеоконференцзв`язку поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів та системи відеоконференцзв`язку за допомогою програмного забезпечення, розміщеного за посиланням https://vkz.court.gov.ua. А також, у випадку неможливості проведення судового засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, представник відповідача просив суд надати можливість участі у судовому засіданні у справі № 920/584/20 в режимі відеоконференції в приміщенні Господарського суду Харківської області.

27.07.2020 позивачем подана відповідь на відзив (вх № 6445/20), відповідно до якої позивач просить суд поновити йому строк на подання відповіді на відзив, позовні вимоги підтримує та просить суд позов задовольнити.

Ухвалою суду від 03.08.2020 задоволено клопотання відповідача, викладене в п. 1 прохальної частини відзиву на позов (вх № 6169/20 від 17.07.2020) про поновлення строку на подання відзиву на позов та прийняття відзиву до розгляду; поновлено відповідачу строк для подання відзиву на позов (вх № 6169/20 від 17.07.2020) та прийнято відзив до розгляду, залучивши його до матеріалів справи № 920/584/20; задоволено заперечення відповідача, викладені в п. 2 прохальної частини відзиву на позов (вх № 6169/20 від 17.07.2020) щодо розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження у справі №920/584/20; розпочато розгляд справи за правилами загального позовного провадження зі стадії відкриття провадження у справі; відмовлено в задоволенні заяви представника відповідача (вх № 6171/20 від 17.07.2020) щодо участі у судовому засіданні у справі № 920/584/20 в режимі відеоконференцзв`язку поза межами приміщення суду; задоволено заяву представника відповідача (вх № 6171/20 від 17.07.2020) щодо участі у судовому засіданні у справі № 920/584/20 в режимі відеоконференції; призначено підготовче засідання в режимі відеоконференції на 08.09.2020, 10:00; доручено Господарському суду Харківської області забезпечити участь представника відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірми "Берегиня-Агро" у підготовчому засіданні, призначеному на 08.09.2020, 10:00 у справі № 920/584/20, в режимі відеоконференції в приміщенні зазначеного суду.

06.08.2020 представник позивач - Товариства з обмеженою відповідальністю "Нор-Ест Агро", м. Тетіїв Київської області подав клопотання (вх. № 6725/20 від 06.08.2020) про проведення судового засіданні в режимі відеоконференції у справі №920/584/20, відповідно до якого просив суд постановити ухвалу про учать представника позивача у підготовчому засіданні призначеному у справі № 920/584/20 на 08.09.2020, 10:00 в режимі відеоконференції, доручивши одному із судів, зазначених у даному клопотанні забезпечити участь представника позивача у підготовчому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні одного із зазначених судів.

Ухвалою суду від 11.08.2020 задоволено клопотання представника позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Нор-Ест Агро", м. Тетіїв Київської області (вх. № 6725/20 від 06.08.2020) про проведення судового засіданні в режимі відеоконференції у справі № 920/584/20; доручено Північному апеляційному господарському суду забезпечити участь представника позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Нор-Ест Агро", м. Тетіїв Київської області у підготовчому засіданні, призначеному на 08.09.2020, 10:00.

26.08.2020 представником відповідача подане заперечення (вх № 7419/20), згідно з яким відповідач проти задоволення позову заперечує.

04.09.2020 представником відповідача подана заява (вх №7767/20) про виправлення помилки, за якою відповідач просив суд прохальну частину відзиву на позов та заперечень розглядати в редакції: "Відмовити у задоволенні позову ТОВ "Норд-Ест Агро" до ТОВ АФ "Берегиня-Агро" в часині стягнення з ТОВ АФ "Берегиня-Агро" 115236 грн. відсотків за користування товарним кредитом, 85433,64 грн штрафу, 9097,74 грн пені, а відшкодування судових витрат у розмірі 3484,00 грн. судового збору покласти на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог".

Ухвалою суду від 08.09.2020 закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті в режимі відеоконференції в судове засідання на 15.10.2020, 15:00; доручено Господарському суду Харківської області забезпечити участь представника відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірми "Берегиня-Агро" у судовому засіданні, призначеному на 15.10.2020, о 15:00 у справі №920/584/20, в режимі відеоконференції в приміщенні зазначеного суду.

Ухвалою суду від 14.09.2020 задоволено клопотання представника позивача (вх. №8028/20 від 10.09.2020) про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщенням суду у справі № 920/584/20; постановлено провести судове засідання у справі № 920/584/20, призначене на 15.10.2020, на 15:00 за участю представника позивача - адвоката Бонтлаб Василя Васильовича (e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_1 ) у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою програмного забезпечення "EasyCon" (пошук в мережі Інтернет здійснюється за посиланням: https://easycon.com.ua).

У судовому засіданні від 15.10.2020 розпочато розгляд справи по суті.

Позивач позовні вимоги підтримав та просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача підтримав відзив та заперечення з урахуванням заяви про виправлення помилки в зазначених заявах по суті і просив суд відмовити у задоволенні позову ТОВ "Норд-Ест Агро" до ТОВ АФ "Берегиня-Агро" в часині стягнення з ТОВ АФ "Берегиня-Агро" 115236 грн. відсотків за користування товарним кредитом, 85433,64 грн штрафу, 9097,74 грн пені, а відшкодування судових витрат у розмірі 3484,00 грн. судового збору покласти на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Також ним заявлене усне клопотання про зменшення пені на підставі її неспівмірності та підтримано заяву, викладену у відзиві на позов, щодо застосування строку позовної давності щодо нарахування штрафних санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань, що є предметом спору у даній справі.

У судовому засідання від 15.10.2020 без виходу до нарадчої кімнати судом постановлено протокольну ухвалу про оголошення перерви з розгляду справи по суті в судове засідання на 16.10.2020, 10:30 та відповідно до ч. 5 ст. 23 ГПК України занесено зазначену протокольну ухвалу до протоколу судового засідання від 15.10.2020 №920/584/20.

Ухвалою суду від 15.10.2020 задоволено заяву представника відповідача від 15.10.2020 № б/н (вх. №3154к/20 від 15.10.2020) про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщенням суду у справі № 920/584/20; постановлено провести судове засідання у справі № 920/584/20, призначене на 16.10.2020, 10:30 за участю представника відповідача - адвоката Коваль Андрія Миколайовича (e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_2 ) та представника позивача - адвоката Бонтлаб Василя Васильовича (e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_1 ) у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою програмного забезпечення "EasyCon" (пошук в мережі Інтернет здійснюється за посиланням: https://easycon.com.ua).

У судове засідання від 16.10.2020 учасники справи в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду прибули, будь-яких заяв чи клопотань суду не подали.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарським судом встановлені наступні обставини:

22.03.2019 між Дочірнім підприємством «Тетіївська агропромислова компанія» (позивач, продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю Агрофірмою «Берегиня-Агро» (покупець, відповідач) укладено договір купівлі-продажу № 47/19/46.

Відповідно до витягу з ЄДРПОУ (а.с. 12-15) Товариство з обмеженою відповідальністю «Нор-Ест Агро», яке знаходиться за адресою: вул. Соборна, 3, м. Тетіїв, Тетіївський район, Київська область, 09800; є правонаступником Дочірнього підприємства «Тетіївська агропромислова компанія» (, місцезнаходження: 09800, Київська область, Тетіївський район, м. Тетіїв, вул. Соборна, 3).

В подальшому між сторонами спору були укладені додатки до договору від 22.03.2019 №47/19/46, які є невід`ємною частиною зазначеного договору купівлі-продажу, а саме: додаток від 22.03.2019 № 47/19/46/1-ззр, додаток від 02.05.2019 № б/н, додаток від 14.05.2019 № 47/19/46/3-ззр, додаток від 04.06.2019 № 47/19/46/6-ззр, додаток від 07.06.2019 № 47/19/46/7-ззр, додаток від 11.06.2019 № 47/19/46/8-ззр, додаток від 18.06.2019 № 47/19/46/9-ззр, додаток від 13.09.2019 № 47/19/46/10-ззр (а.с.21-29).

Пунктами 1.1. та 1.2. договору від 22.03.2019 № 47/19/46 встановлено, що продавець зобов`язується в строки, визначені цим Договором, додатком до договору або фінансовою/товарною аграрною розпискою, передати у власність покупця (поставити) Товар, а покупець зобов`язується прийняти Товар і оплатити його вартість. Найменування Товару визначене в Додатках до цього Договору , які складають його невід`ємну частину.

Згідно із пунктом 7.4. договору від 22.03.2019 № 47/19/46, перехід права власності на Товар, а також ризики випадкового знищення та/або випадкового пошкодження Товару переходять до покупця в момент поставки Товару та підписанням уповноваженим представником покупця видаткових накладних на Товар. Датою поставки Товару, переходу права власності на Товар і ризиків є дата проставлена представником покупця на видатковій накладній при підписані видаткової накладної.

Розділами 4 та 5 договору від 22.03.2019 № 47/19/46 та Додатками до цього договору визначено строки поставки, ціна та загальна вартість Товару.

Так, зокрема, відповідно до умов договору, додатків до нього та видаткових накладних, відповідачу було поставлено позивачем Товар на загальну суму 427168,20 грн. що підтверджується наступними видатковими накладними (а.с. 30-43): №584 від 22 березня 2019 року на суму 3903,84 грн.; №2471 від 08 травня 2019 року на суму 123452,04 грн.; №2262 від 14 травня 2019 року на суму 24005,88 грн.; №2568 від 17 травня 2019 року на суму 83971,20 грн.; №2873 від 30 травня 2019 року на суму 28462,08 грн.; №3144 від 07 червня 2019 року на суму 6343,92 грн.; №3241 від 11 червня 2019 року на суму 7173,60 грн.; №3024 від 12 червня 2019 року на суму 20003,76 грн.; №3471 від 19 червня 2019 року на суму 34500,00 грн.; №4589 від 13 вересня 2019 року на суму 20583,36 грн.; №4590 від 13 вересня 2019 року на суму 27342,36 грн.; №4916 від 04 жовтня 2019 року на суму 20434,56 грн.; №4917 від 04жовтня 2019 року на суму 18071,04 грн.; №4985 від 11 жовтня 2019 року на суму 8920,56 грн.

Відповідно до п.п. 6.1.-6.2. договору від 22.03.2019 № 47/19/46 загальна вартість Товару повинна бути сплачена покупцем у строк, встановлений в Додатках-специфікаціях до цього Договору. Оплата здійснюється у гривнях у безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на рахунок продавця.

Додатками до договору від 22.03.2019 № 47/19/46 встановлені наступні умови оплати:

- додаток від 22.03.2019 № 47/19/46/1-ззр - оплата здійснюється у національній валюті гривні і сплачується покупцем наступним чином: 100% (3903,84 грн) загальності вартості в строк до 22.03.2019;

- додаток від 02.05.2019 № б/н - оплата здійснюється у національній валюті гривні і сплачується покупцем наступним чином: 20% (45412,03 грн.) загальної вартості в строк до 06.05.2019, 80 % (181648,13 грн.) загальної вартості в строк до 30.10.2019,

- додаток від 14.05.2019 № 47/19/46/3-ззр - оплата здійснюється у національній валюті гривні і сплачується покупцем наступним чином: 20% (4801,18 грн.) загальної вартості в строк до 14.05.2019, 80 % (19204,70 грн.) загальної вартості в строк до 30.10.2019,

- додаток від 04.06.2019 № 47/19/46/6-ззр - оплата здійснюється у національній валюті гривні і сплачується покупцем наступним чином: 20% (10248,94 грн.) загальної вартості в строк до 05.06.2019, 80 % (40995,74 грн.) загальної вартості в строк до 30.10.2019,

- додаток від 07.06.2019 № 47/19/46/7-ззр - оплата здійснюється у національній валюті гривні і сплачується покупцем наступним чином: 20% (1268,78 грн.) загальної вартості в строк до 08.06.2019, 80 % (5075,14 грн.) загальної вартості в строк до 30.10.2019,,

- додаток від 11.06.2019 № 47/19/46/8-ззр - оплата здійснюється у національній валюті гривні і сплачується покупцем наступним чином: 20% (1434,72 грн.) загальної вартості в строк до 11.06.2019, 80 % (5738,88 грн.) загальної вартості в строк до 30.10.2019,

- додаток від 18.06.2019 № 47/19/46/9-ззр - оплата здійснюється у національній валюті гривні і сплачується покупцем наступним чином: 20% (6900,00 грн.) загальної вартості в строк до 20.06.2019, 80 % (27600,00 грн.) загальної вартості в строк до 30.10.2019;

- додаток від 13.09.2019 № 47/19/46/10-ззр - оплата здійснюється у національній валюті гривні і сплачується покупцем наступним чином: 20% (9585,14 грн.) загальної вартості в строк до 16.09.2019, 80 % (38340,58 грн.) загальної вартості в строк до 30.10.2019

Так, відповідач у визначені сторонами у договорі терміни (строки оплати) - в строк до 30 жовтня 2019 року - здійснив перерахування на користь позивача коштів на суму 161163,41 грн., що підтверджується платіжними дорученнями: №107 від 08 травня 2019 року на суму 24690,41 грн.; №118 від 14 травня 2019 року на суму 5600,00 грн.; №122 від 16 травня 2019 року на суму 1000,00 грн.; №121 від 16 травня 2019 року на суму 15800,00 грн.; №147 від 30 травня 2019 року на суму 5700,00 грн.; №156 від 05 червня 2019 року на суму 12535,00 грн.; №186 від 14 червня 2019 року на суму 1435,00 грн.; №189 від 19 червня 2019 року на суму 6900,00 грн.; №597 від 11 жовтня 2019 року на суму 20000,00 грн.; №703 від 10 грудня 2019 року на суму 67503,00 грн.

Станом на 31 жовтня 2019 року заборгованість відповідача перед позивачем згідно з договору купівлі-продажу №47/19/46 від 22 березня 2019 року враховуючи вищезазначену часткову оплату склала 266004,79 грн. (427168,20 грн. -161163,41 грн.).

Згідно акту про зарахування зустрічних однорідних вимог від 13.03.2020 № б/н (а.с. 54) заборгованість відповідача перед позивачем в сумі 266004,79 грн. за договором від 22.03.2019 № 47/19/46 станом на 13.03.2020 - відсутня.

Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем згідно з договору купівлі-продажу №47/19/46 від 22 березня 2019 року була фактично погашена лише 13 березня 2020 року, а не до 30 жовтня 2019 року як було передбачено умовами договору та додатковими угодами до нього.

У зв`язку з чим, позивач звернувся до суду з позовною заявою, відповідно до якої просить стягнути з відповідача 28440,90 грн пені, 3149,27 грн 3% річних, 85433,64 грн штрафу, 115236,25 грн відсотків за користування товарним кредитом за неналежне виконання умов договору купівлі-продажу № 47/19/46 від 22.03.2019.

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача 28440,90 грн пені та 85433,64 грн. штрафу суд зазначає наступне:

Згідно з пунктами 6.1. та 6.3. договору від 22.03.2019 № 47/19/46 загальна вартість Товару повинна бути сплачена покупцем у строк, встановлений в Додатках-специфікаціях до цього договору. Якщо покупець не здійснив у встановлений Додатками до договору строк чергового платежу за проданий з розстроченням платежу і переданий йому Товар, умова про розстрочення платежу, визначена Додатками до цього договору вважається скасованою, строк оплати настає негайно по всім неоплаченим позиціям Товару, що поставляються по вказаному договору, а прострочення є підставою для нарахування штрафу, пені та процентів відповідно до ст. 536 ЦК України

Згідно зі статей 526, 530 Цивільного кодексу України та статті 193 Господарського кодексу України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина перша статті 612 цього Кодексу).

Згідно статей 230, 231 ГК України штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. У разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.

За приписами частин першої, третьої статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п. 12.2. договору від 22.03.2019 № 47/19/46 за порушення строків виконання зобов`язання за цим Договором сторона, яка допустила прострочення, сплачує другій стороні пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ , яка діяла в період, за який вона сплачується, нарахованої на суму простроченого зобов`язання за кожен день прострочення.

Разом з тим, відповідач у поданому відзиві на позов зазначає, що відповідно до ст. 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік, але позивач звернувся до суду з позовною заявою 10.06.2020 та з урахуванням однорічного терміну позовної давності щодо вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені), на думку відповідача, позовна заява була подана з пропущенням строку позовної давності щодо платежів, які повинні бути сплачені відповідачем до 06.05.2019, до 24.03.2019, до 22.03.2019, 14.05.2019, 05.06.2019, 08.06.2019, таким чином відповідач здійснив перерахунок пені, та зазначає, що її розмір складає 19343,16 грн.

Суд не погоджується з даним твердженням відповідача з огляду на наступне:

Пунктом 1 частини 2 ст. 258 ЦК України встановлено, що позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Згідно з ч. 1 ст. 259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

Пунктом 12.5. договору від 22.03.2019 № 47/19/46 встановлено, що нарахування штрафних санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань за цим договором припиняється через три роки від дня, коли зобов`язання мало бути виконане. Строк позовної давності щодо стягнення штрафних санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань за цим Договором становить три роки.

Таким чином, сторони спору, відповідно до ч. 1 ст. 259 ЦК України та п. 12.5 договору встановили строк позовної давності в 3 роки щодо нарахування штрафних санкцій за неналежне виконання умов договору від 22.03.2019 № 47/19/46, у зв`язку з чим заперечення відповідача щодо пропуску позивачем строку позовної давності для нарахування пені суд не бере до уваги за їх необґрунтованістю.

Також представником відповідача заявлене клопотання щодо зменшення розміру пені на підставі неспівмірності її розміру з розміром заборгованості за договором.

Відповідно до ст. 233 Господарського кодексу України у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Частина третя статті 551 Цивільного кодексу України також передбачає, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Частиною другою статті 20 Господарського кодексу України встановлено, що права та законні інтереси суб`єктів господарювання захищаються, зокрема, шляхом застосування штрафних санкцій, іншими способами, передбаченими законом.

Правовий аналіз вказаний статей свідчить, що вони не є імперативними та застосовуються за визначених умов на розсуд суду.

Питання про зменшення розміру неустойки вирішується судом на підставі аналізу конкретної ситуації, тобто, сукупності з`ясованих ним обставин, що свідчать про наявність підстав для вчинення зазначеної дії.

Суд зазначає, що законодавством не врегульований розмір (відсоткове співвідношення) можливого зменшення штрафних санкцій, дане питання вирішується господарським судом згідно зі статтею 86 Господарського процесуального кодексу України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Пунктом 3.17.4 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» передбачено, що вирішуючи, питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов`язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться в п. 42 інформаційного листа Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування норм Цивільного та Господарського кодексів України» від 07.04.2008 N 01-8/211, при застосуванні частини третьої статті 551 ЦК України та статті 233 ГК України слід мати на увазі, що поняття «значно» та «надмірно» є оціночними і мають конкретизуватися судом у кожному конкретному випадку. При цьому слід враховувати, що правила частини третьої статті 551 ЦК України та статті 233 ГК України направлені на запобігання збагаченню кредитора за рахунок боржника, недопущення заінтересованості кредитора у порушенні зобов`язання боржником.

Таким чином, враховуючи що статтею 74 ГПК України встановлено саме для відповідача обов`язок доказування та подання доказів щодо підстав зменшення заявленого позивачем розміру пені та неподанням відповідачем жодного доказу щодо наявності підстав для зменшення розміру пені, суд відмовляє в задоволенні заявленого ним клопотання щодо зменшення розміру пені за його необґрунтованістю.

Судом перевірено поданий позивачем розрахунок пені за договором купівлі-продажу від 22.03.2019 № 47/19/46 за допомогою інструменту «Калькулятори» комп`ютерної програми «ЛЗ Підприємство 9.5.3 ТОВ «Інформаційно-аналітичний центр «Ліга» ТОВ «Ліга Закон», 2020», можливість використання якого визнано Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 14 лютого 2018 року у справі №917/1622/16.

Враховуючи, що господарським судом на підставі поданих доказів були встановлені обставини неналежного виконання відповідачем зобов`язань з договору купівлі-продажу, вимоги позивача в частині стягнення пені в сумі 28440,90 грн визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Крім стягнення пені, пунктом 12.3 договору від 22.03.2019 № 47/19/46 встановлено, що в разі ухилення від оплати Товару понад 15 календарних днів покупець крім пені, сплачує продавцеві штраф в розмірі 20% від загальної вартості Товару.

Також, суд вважає необґрунтованими твердження відповідача про неможливість одночасного стягнення штрафу та пені за несвоєчасне виконання зобов`язання покупцем, з огляду на таке.

Відповідно до частини четвертої статті 231 ГК України право встановити в договорі розмір та порядок нарахування штрафних санкцій надано сторонам.

У випадках порушення виконання господарських зобов`язань чинне законодавство не встановлює для учасників господарських відносин обмежень передбачати в договорі одночасне стягнення пені та штрафу, що узгоджується із свободою договору, встановленою статтею 627 ЦК України, коли сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання за договором, штрафу та пені не суперечить статті 61 Конституції України, оскільки згідно зі статтею 549 ЦК України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до статті 230 ГК України - видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного суду у справах №917/194/18, №911/2813/17, № 910/6046/16.

Таким чином, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 85433,64 грн. штрафу визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Також, позивачем заявлено до стягнення 3149,27 грн. 3 % річних за неналежне виконання умов договору від 22.03.2019 № 47/19/46.

Положеннями статті 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

В зв`язку з наведеним, судом перевірено розрахунки позивача, в тому числі: періоди нарахувань, розмір простроченого платежу. За наслідком проведених розрахунків за допомогою комп`ютерної програми «ЛЗ Підприємство 9.5.3 ТОВ «Інформаційно-аналітичний центр «Ліга» ТОВ «Ліга Закон», 2020», суд дійшов висновку про правомірність позовних вимог в частині стягнення нарахованих 3149,27 грн. 3% річних відповідно до вимог ст.625 ЦК України, а тому дані позовні вимоги визнає обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача 115236,25 грн. відсотків за користування товарним кредитом суд зазначає наступне:

Статтею 694 ЦК України встановлено, що договором купівлі-продажу може бути передбачений продаж товару в кредит з відстроченням або з розстроченням платежу. Товар продається в кредит за цінами, що діють на день продажу. Зміна ціни на товар, проданий в кредит, не є підставою для проведення перерахунку, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі невиконання продавцем обов`язку щодо передання товару, проданого в кредит, застосовуються положення статті 665 цього Кодексу. Якщо покупець прострочив оплату товару, проданого в кредит, продавець має право вимагати повернення неоплаченого товару. Якщо покупець прострочив оплату товару, на прострочену суму нараховуються проценти відповідно до статті 536 цього Кодексу від дня, коли товар мав бути оплачений, до дня його фактичної оплати. Договором купівлі-продажу може бути передбачений обов`язок покупця сплачувати проценти на суму, що відповідає ціні товару, проданого в кредит, починаючи від дня передання товару продавцем. З моменту передання товару, проданого в кредит, і до його оплати продавцю належить право застави на цей товар.

Визначення поняття «товарний кредит» надається в підпункті 14.1.245 пункту 14.1 статті 14 ПК України. Товарний кредит - товари (роботи, послуги), що передаються резидентом або нерезидентом у власність юридичних чи фізичних осіб на умовах договору, що передбачає відстрочення остаточних розрахунків на визначений строк та під процент. Товарний кредит передбачає передачу права власності на товари (роботи, послуги) покупцеві (замовникові) у момент підписання договору або в момент фізичного отримання товарів (робіт, послуг) таким покупцем (замовником), незалежно від часу погашення заборгованості.

Згідно з пунктами 6.1. та 6.3. договору від 22.03.2019 № 47/19/46 загальна вартість Товару повинна бути сплачена покупцем у строк, встановлений в Додатках-специфікаціях до цього договору. Якщо покупець не здійснив у встановлений Додатками до договору строк чергового платежу за проданий з розстроченням платежу і переданий йому Товар, умова про розстрочення платежу, визначена Додатками до цього договору вважається скасованою, строк оплати настає негайно по всім неоплаченим позиціям Товару, що поставляються по вказаному договору, а прострочення є підставою для нарахування штрафу, пені та процентів відповідно до ст. 536 ЦК України.

Пунктом 7.2. договору від 22.03.2019 № 47/19/46 передбачено, що у разі погодження сторонами у додатку до договору поставки Товару у кредит (товарний кредит), з дня поставки Товару у кредит і до дня оплати Товару в повному обсязі на суму вартості Товару нараховуються проценти у розмірі 30% річних від вартості поставленого товару за кожен день прострочки оплати за поставлений Товар. Вказані проценти покупець зобов`язаний сплатити продавцю у строк встановлений у додатку до договору для оплати вартості поставленого Товару у кредит.

Разом з тим, у жодному з додатків до договору від 22.03.2019 № 47/19/46 (від 22.03.2019 № 47/19/46/1-ззр; від 02.05.2019 № б/н; від 14.05.2019 № 47/19/46/3-ззр; від 04.06.2019 № 47/19/46/6-ззр; від 07.06.2019 № 47/19/46/7-ззр; від 11.06.2019 № 47/19/46/8-ззр; від 18.06.2019 № 47/19/46/9-ззр; від 13.09.2019 № 47/19/46/10-ззр ) не погоджено сторонами поставку товару у кредит, а погоджено поставку товару з розстроченням платежу відповідно до п.6.3 договору від 22.03.2019 № 47/19/46 з правом вимагати сплати штрафу, пені та процентів відповідно до ст. 536 ЦК України.

У зв`язку з наведеним, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 115236,25 грн. відсотків за користування товарним кредитом суд визнає неправомірними та незаконними, та відмовляє в їх задоволенні.

Відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Відповідно до ст. 78 даного Кодексу достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Статтею 79 ГПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За приписами ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Наявними у справі доказами, поданими позивачем, підтверджується факт неналежного виконання відповідачем договору купівлі-продажу від 22.03.2018 № 47/19/46.

На підставі досліджених матеріалів справи позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 28440,90 грн пені, 3149,27 грн суму 3% річних, 85433,64 грн штрафу , нарахованих на підставі умов договору купівлі-продажу № 47/19/46 від 22.03.2019, суд визнає обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, в іншому - суд відмовляє в задоволені позову за необґрунтованістю.

Відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір в сумі 1755,36 грн. покладається на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 123, 129, 231-233, 236-238, 240, 254-257 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма "Берегиня-Агро"» (вул. Жовтнева, 57, с. Покровка, Краснопільський район, Сумська область, 42437; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Нор-Ест Агро" (вул. Соборна, 3, м. Тетіїв, Тетіївський район, Київська область, 09800; ) 28440,90 грн пені, 3149,27 грн суму 3% річних, 85433,64 грн штрафу за договором купівлі-продажу № 47/19/46 від 22.03.2019, а також 1755,36 грн. витрат по сплаті судового збору.

3. В іншому - відмовити.

4. Видати наказ після набранням рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.ч. 1. 2 ст. 241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч.1 ст. 256 ГПК України).

Повний текст рішення складено та підписано 28.10.2020.

Суддя В.Л. Котельницька