ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"26" жовтня 2020 р. Справа № 922/3796/16

вх. № 3796/16

Господарський суд Харківської області у складі судді: Усатий В.О.

При секретарі судового засідання Мазуренко А.О.

сторони та інші учасники провадження у справі не направили до судового засідання представників,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Господарського суду Харківської області заяву ліквідатора боржника (вх. 10619 від 24.10.2018) про стягнення з приватного акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія Херсонобленерго" дебіторської заборгованості та заяву ліквідатора (вх. 25413 від 22.10.2019) про уточнення заяви про стягнення дебіторської заборгованості в межах справи

за заявою : Споживчого товариства "Колос", м. Харків

до Споживчого товариства "Колос", м. Харків

про визнання банкрутом,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Господарського суду Харківської області від 06.12.2016 визнано Споживче товариство "Колос" банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, призначено ліквідатором Споживчого товариства "Колос" голову ліквідаційної комісії Чикачкова О.В.

Оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом здійснено на офіційному веб-сайті України 07.12.2016 № 38199.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 22.12.2016 задоволено заяву ліквідатора про дострокове припинення його обов`язків ліквідатора Споживчого товариства "Колос", призначено ліквідатором СТ "Колос" арбітражного керуючого Кошовського С.В.

До суду від ліквідатора надійшла заява вх.№ № 10619 від 24.04.2018), в якій він просить суд стягнути з ПАТ ЕК "Херсонобленерго" на користь боржника дебіторську заборгованість в розмірі 25667,56 грн.

Ухвалою суду від 26.04.2018 призначено заяву ліквідатора про стягнення з ПАТ ЕК "Херсонобленерго" дебіторської заборгованості до розгляду на 26.06.2018, залучено до участі у розгляді заяви ПАТ ЕК "Херсонобленерго", витребувано у ПАТ ЕК "Херсонобленерго" документи щодо правовідносин між СТ "Колос" та ПАТ ЕК "Херсонобленерго", у тому числі акти наданих послуг, акти виконаних робіт за весь період співробітництва, а також інші документи, які стосуються правовідносин між сторонами, зобов`язано ліквідатора надати докази сплати судового збору за подання заяви.

До суду від АТ "Херсонобленерго" надійшов відзив (вх. № 15549 від 29.05.2018) на заяву, в якому товариство повідомляє, що не має можливості надати витребувані судом документи, у зв`язку з закінченням строку їх зберігання та просить суд відмовити у задоволенні вимог СТ "Колос" в повному обсязі у зв`язку з їх необґрунтованістю та недоведеністю.

Від АТ "Херсонобленерго" надійшла заява (вх. № 22533 від 20.09.2019) про закриття провадження у справі у зв`язку з перерахуванням боржнику дебіторської заборгованості в сумі 25667,56 грн.

До суду від ліквідатора надійшла уточнена заява (вх. № 25413 від 22.10.2019), в якій він просить суд стягнути з АТ "Херсонобленерго" заборгованість в сумі 29395,75 грн., яка складається з з процентів за користування коштами в сумі 11 397,20 грн, 3% річних в сумі 1 143,00 грн, інфляційних в сумі 3 771,00 грн та пені в сумі 13 084,55 грн.

Справа направлялась до суду апеляційної та касаційної інстанцій. Після закінчення апеляційного та касаційного провадження справа повернулась до Господарського суду Харківської області.

Розгляд заяви неодноразово відкладався.

В судове засідання 26.10.2020 сторони та інші учасники провадження у справі не направили до судового засідання уповноважених представників.

Розглянувши матеріали справи та заяв ліквідатора, суд зазначає по наступне.

Як вбачається із заяви ліквідатора (вх. 10619), ліквідатор просить суд: стягнути з Приватного акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія "Херсонобленерго" 25667,16 грн дебіторської заборгованості. Вимоги заяви обґрунтовані тим, що проведеною звіркою взаєморозрахунків між боржником та ПАТ "ЕК "Херсонобленерго" встановлено, що у останнього наявна дебіторська заборгованість перед СТ "Колос" у розмірі 25667,56 грн.

Ліквідатор неодноразово звертався до ПАТ "ЕК "Херсонобленерго" з вимогами про повернення дебіторської заборгованості.

Однак, ПАТ "ЕК "Херсонобленерго" не надав відповіді на вимоги та не повернув грошові кошти.

Наведене стало підставою для звернення ліквідатора до суду із заявою (вх. 10619), в якій просить стягнути з ПАТ "ЕК "Херсонобленерго" дебіторську заборгованість у зазначеному розмірі.

Відповідно до статті 41 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції чинній на момент звернення ліквідатора з даною заявою до суду ) до повноважень ліквідатора, крім іншого, належить пред`явлення до третіх осіб вимоги щодо повернення банкруту сум дебіторської заборгованості.

Наведені повноваження ліквідатора також передбачені положеннями статті 61 Кодексу України з процедур банкрутства (чинного на момент розгляду даної заяви судом).

Судом встановлено, що відповідно до даних, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та громадських формувань станом на момент розгляду заяви ліквідатора за кодом , який визначений ліквідатором як код ПрАТ "ЕК "Херсонобленерго" , зазначена особа має організаційну правову форму Акціонерне товариство. Отже, на момент розгляду заяви ліквідатора про стягнення дебіторської заборгованості ПрАТ "ЕК "Херсонобленерго" змінив організаційно правову форму та має назву АТ "Херсонобленерго".

Як вбачається за наявного в матеріалах справи платіжного доручення № 28052 від 28.05.2019 (а.с. 161 т. 16) АТ "Херсонобленерго" () сплатило СТ "Колос" 28.05.2019 25 667,56 грн. У призначенні платежу значиться "повернення дебіторської заборгованості".

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Відповідно до п. 2 ч. 1 статті 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Оскільки АТ "Херсонобленерго" () сплатило СТ "Колос" дебіторську заборгованість у розмірі, який заявлено ліквідатором до стягнення, то спір в цій частині відсутній.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про те, що провадження щодо розгляду заяви ліквідатора (вх. 10619 від 24.04.2018) підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю предмета спору на підставі п. 2 ч. 1 статті 231 ГПК України.

Розглянувши заяву ліквідатора (вх. 25413 від 22.10.2019), судом встановлено наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, звертаючись із заявою (вх. 25413 від 22.10.2019) ліквідатор визначає її як "уточнену" до заяви (вх. 10619), він просить суд: стягнути з ПАТ "Херсонобленерго" проценти за користування чужими грошовими коштами 11 397,20 грн; 3% річних у розмірі 1 143,00 грн, збитки від інфляції у розмірі 3 771,00 грн та пеню 13 084,55 грн.

В обґрунтування вимог вказує на те, що оскільки ПАТ" Херсонобленерго" не здійснило своєчасне повернення грошових коштів (дебіторської заборгованості) ліквідатором нараховано на підставі статей 536, 625, 1048 ЦК України відсотки за користування чужими грошовими коштами, інфляційні, річні та пеню.

Під час розгляду справ про банкрутство суд, крім іншого, керується, положеннями Господарського процесуального кодексу України.

Позивач у позовній заяві викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування (частина перша статті 162 ГПК України).

Статтею 46 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що, крім прав та обов`язків, визначених статтею 42 цього Кодексу, позивач вправі, зокрема, збільшити або зменшити розмір позовних вимог, змінити підстави або предмет позову у визначеному порядку та строки.

Відповідно до ч. 3 ст. 46 ГПК України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

Тобто позивач може подати або заяву про зміну предмету позову або про зміну підстав позову, кодексом не передбачено право позивача на одночасну зміну предмета і підстав позову.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Відтак зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається.

Розглянувши вимоги заяви вх. 25413 від 22.10.2019, суд зазначає, що наведені у ній вимоги не є збільшенням вимог заяви про стягнення дебіторської заборгованості, а є фактично новими вимогами з іншими правовими підставами, оскільки в первісній заяві не ставилось вимог про стягнення 3% річних; інфляційних та пені.

Так, ліквідатор у первісній заяві просив стягнути виключно дебіторську заборгованість, а у заяві вх 25413 від 22.10.2019 просить суд стягнути 3% річних, інфляційні та пеню. Підставами для нарахування та заявлення цих нових вимог є інші норми права, ніж ті, що є підставою для стягнення дебіторської заборгованості.

Отже, фактично ліквідатором у заяві вх 25413 змінено предмет та підстави вимог, що не відповідає вимогам процесуального закону, а заява вх 25413 не може розцінюватися судом як заява про уточнення (збільшення вимог).

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відмову в прийнятті уточненої заяви ліквідатора вх. 25413, оскільки вона в собі містить зміну як предмету, так і підстав заявлених позовних вимог, що суперечить вимогам ст. 46 ГПК України, якою не передбачена можливість одночасно змінювати і предмет, і підставу позову.

Зазначені обставини є підставою для повернення ліквідатору боржника заяви вх. 25413 від 22.10.2019) без розгляду.

Суд вважає за необхідне роз`яснити ліквідатору, що повернення заяви вх. 25413 від 22.10.2019 не позбавляє його права звернутися до суду з відповідною окремою (самостійною) заявою про стягнення 3% річних, інфляційних та пені.

Наведена правова позиція щодо неодноразово викладалась у постановах Верховного Суду.

Так, крім інших, у постанові Верховного Суду від 03.08.2020 у справі №911/2139/19, зазначено: процесуальним законом не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про "доповнення" або "уточнення" позовних вимог, або заявлення "додаткових" позовних вимог і т.п.

Тому в разі надходження до господарського суду однієї із зазначених заяв (клопотань) останній, виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, повинен розцінювати її як:

- подання іншого (ще одного) позову, чи

- збільшення або зменшення розміру позовних вимог, чи

- об`єднання позовних вимог, чи

- зміну предмета або підстав позову.

Керуючись ст. 41 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст. ст. 60,61 Кодексу України з процедур банкрутства", ст. ст. 226, 231, 232-235, 240 ГПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Закрити провадження з розгляду заяви ліквідатора боржника арбітражного керуючого Кошовського С.В. (вх. 10619 від 24.04.2018) про стягнення дебіторської заборгованості.

Повернути ліквідатору боржника уточнену заяву (вх. 25413 від 22.10.2019) про стягнення дебіторської заборгованості з доданими до неї документами без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в порядку та у строки, визначені статтями 254-258 ГПК України.

Повний текст ухвали складено та підписано 02.11.2020

Суддя Усатий В.О.