СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" жовтня 2020 р. Справа № 913/764/15

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Лакіза В.В., суддя Бородіна Л.І. , суддя Здоровко Л.М.

за участю секретаря судового засідання Бєлкіної О.М.

позивача Григор`єва О.М., довіреність № 80 від 28.01.2020, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльність серія ЛГ № 000322 від 29.11.2019;

апелянт Литовченко Ю.С.,на підставі наказу № 307/к від 27.12.2019,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України(вх.№ 2149)

на ухвалу Господарського суду Луганської області від 12.08.2020

у справі №913/764/15, постановлену суддею Секірським А.В. в приміщенні господарського суду Луганської області 12.08.2020 об 11:52 (повний текст ухвали складено 14.08.2020),

за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об`єднання" від 31.07.2020 № 01-19/2/212 на дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нідченка Дмитра Євгеновича у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об`єднання", м. Луганськ

до Комунального підприємства "Рубіжанське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства" Рубіжанської міської ради, м. Рубіжне Луганської області

про стягнення 11 494 212 грн 03 коп

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою господарського суду Луганської області від 12.08.2020 року у справі №913/764/15 скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Луганське енергетичне об`єднання від 31.07.2020 № 01-19/2/212 на дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нідченка Дмитра Євгеновича задоволено.

Визнано неправомірними дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нідченка Дмитра Євгеновича в частині не стягнення з боржника Комунального підприємства Рубіжанське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства Рубіжанської міської ради витрат виконавчого провадження у вигляді додаткового авансування на проведення виконавчих дії в сумі 18 000 грн на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Луганське енергетичне об`єднання та винесення постанови про закінчення виконавчого провадження від 06.07.2020 № 51340742.

Визнано недійсною та скасовано постанову про закінчення виконавчого провадження від 06.07.2020 № 51340742 та відновлено виконавче провадження №51340742.

Зобов`язано головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нідченка Дмитра Євгеновича провести дії визначені чинним законодавством для повернення стягувачеві Товариству з обмеженою відповідальністю Луганське енергетичне об`єднання сплаченого додаткового авансування на проведення виконавчих дій в сумі 18 000 грн.

Оскаржувана ухвала суду з посиланням на положення ч.3 ст.43 Закону України "Про виконавче провадження", ст. 45 Закону України "Про виконавче провадження" та п. 21 розділу ІІІ та п. 2 розділу VI Інструкції з примусового виконання рішень, питання про закінчення виконавчого провадження мотивована тим, що державний виконавець передчасно закінчив виконавче провадження та не вжив всіх заходів щодо примусового виконання наказу Господарського суду Луганської області від 27.10.2015 № 913/764/15, а саме в частині не стягнення з боржника Комунального підприємства Рубіжанське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства Рубіжанської міської ради на користь стягувача Товариства з обмеженою відповідальністю Луганське енергетичне об`єднання витрат виконавчого провадження у вигляді додаткового авансування на проведення виконавчих дій в сумі 18 000 грн.

Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України з ухвалою господарського суду першої інстанції не погодився та звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Луганської області від 12.08.2020 у справі №913/764/15, постановити нову ухвалу, якою у задоволенні скарги ТОВ Луганське енергетичне об`єднання на дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відмовити у повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на таке.

Господарським судом порушені норми матеріального права, а висновки не відповідають встановленим обставинам справи. Судом першої інстанції не було враховано, що під час призначення виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України суб`єкта господарювання Товариства з обмеженою відповідальністю "Євроексперт Груп" для надання висновку з питань ринкової вартості зазначеного у постанові майна боржника, виконавець не є замовником та авансовий внесок стягувача на проведення вказаної оцінки державним виконавцем не використовувався.

Крім того апелянт зазначає, що матеріали виконавчого провадження не містять висновку суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання Товариство з обмеженою відповідальністю "Євроексперт Груп".

Враховуючи викладене, на думку апелянта, отримувачем коштів за авансовим внеском є саме суб`єкт оціночної діяльності, тому відсутні передбачені законодавством підстави для стягнення державним виконавцем з боржника витрат у вигляді авансування стягувачем виконавчих дії.

Крім того, апелянт наголошує, що у разі якщо при закінчені виконавчого провадження або поверненні виконавчого документа витрати виконавчого провадження не були стягнуті, постанова про стягнення витрат виконавчого провадження виділяється в окреме провадження і підлягає виконанню в порядку, встановленому законом.

Отже, апелянт вважає, що необхідність поновлення виконавчого провадження з примусового виконання наказу Господарського суду від 27.10.2015 №913/764/15 є передчасною та безпідставною.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 31.08.2020 відкрито апеляційне провадження та призначено справу до розгляду на 24.09.2020.

У відповідності до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.10.2020 у зв`язку з відпусткою судді Плахова О.В. для розгляду даної справи сформовано колегію суддів у складі: головуючого судді Лакізи В.В., судді Бородіної Л.І., судді Здоровко Л.М.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 24.09.2020 відкладено розгляд справи на 20.10.2020.

20.10.2020 (вх.10005) до суду апеляційної інстанції представником ТОВ Луганське енергетичне об`єднання подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить визнати поважними причини порушення строку на подання відзиву; поновити пропущений строк; відмовити у задоволенні апеляційної скарги Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України в повному обсязі, а ухвалу Господарського суду Луганської області від 12.08.2020 №913/764/15 залишити без змін. Відзив ґрунтується на тому, що доводи, викладені в апеляційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правильних висновків суду першої інстанції. Вважає що ухвала Господарського суду Луганської області від 12.08.2020 у справі №913/764/15 прийнята у відповідності до норм матеріального права з дотриманням норм процесуального права.

У судовому засіданні Східного апеляційного господарського суду 20.10.2020 скаржник доводи апеляційної скарги підтримав, просив суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу господарського суду Луганської області від 12.08.2020 у справі №913/764/15 та прийняти нове рішення, яким у задоволенні скарги ТОВ Луганське енергетичне об`єднання на дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відмовити у повному обсязі.

Представник позивача в судовому засіданні заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив суд апеляційної інстанції залишити ухвалу Господарського суду Луганської області від 12.08.2020 №913/764/15 без змін, а апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України - без задоволення. Крім того, представник позивача наголошував на тому, що ТОВ Луганське енергетичне об`єднання було позбавлено можливості реалізувати передбачене господарським процесуальним кодексом України право на подання у встановлений судом строк відзиву на апеляційну скаргу, тому що апеляційна скарга та процесуальні документи направлялися за неналежною адресою, у зв`язку з чим позивач їх не отримував.

Враховуючи, що в матеріалах справи міститься клопотання, щодо визнання поважними причини пропуску строку на подання відзиву, а апеляційна скарга була направлена за іншою адресою судова колегія задовольняє клопотання позивача та приймає відзив на апеляційну скаргу.

Дослідивши матеріали справи, викладені в апеляційній скарзі доводи апелянта, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції має бути залишено без змін, виходячи із наступного.

Розглядаючи дану справу судом першої інстанції встановлено таке.

Рішенням Господарського суду Луганської області від 12.10.2015 у справі № 913/764/15 стягнуто з Комунального підприємства "Рубіжанське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства "Рубіжанської міської ради на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об`єднання" заборгованість за спожиту активну електроенергію в сумі 8 645 104 грн 26 коп, 3% річних в сумі 193 708 грн 76 коп, інфляційні втрати в сумі 2 655 399 грн 01 коп, судовий збір в сумі 73 080 грн 00 коп, всього 11 567 292 грн 03 коп.

На виконання вказаного рішення позивачу у справі Товариству з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об`єднання" видано наказ від 27.10.2015 № 913/764/15, який пред`явлений до виконання до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

Постановами державного виконавця від 06.06.2016 відкрито виконавче провадження № 51340742 та надано боржнику строк для добровільного виконання судового рішення до 13.06.2016, а також накладено арешт на майно божника у межах суми звернення стягнення 11 567 292 грн 03 коп.

Постановою від 23.06.2016 державним виконавцем накладено арешт на кошти, що містяться на рахунку(ах) Публічного акціонерного товариства "Банк "Кліринговий дім", Публічного акціонерного товариства "Укрсиббанк", Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку "Укргазбанк", Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль", Луганської філії Публічного акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк", Філії Луганського обласного управління Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України", Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" та всіх інших відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, що належать боржнику Комунальному підприємству "Рубіжанське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства" Рубіжанської міської ради у межах суми 12 724 021 грн 23 коп.

Постановою від 17.03.2017 накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунку(ах) Публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк" та всіх інших відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику Комунальному підприємству "Рубіжанське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства "Рубіжанської міської ради у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору 3 831 629 грн 24 коп.

Постановою від 16.05.2017 оголошено розшук транспортних засобів боржника.

18.12.2018 членами виконавчої групи складено постанову про опис та арешт майна боржника та 06.02.2019 винесено постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Для проведення оцінки арештованого майна державним виконавцем 06.02.2019 винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні, відповідно до якої призначено суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання Товариство з обмеженою відповідальністю "Євроексперт Груп".

21.03.2019 на адресу стягувача Товариства з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об`єднання" від головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нещадима І.С. надійшов лист від 14.03.2019 №51340742/20.1/10, щодо здійснення авансування витрат на проведення виконавчих дій шляхом укладення відповідної угоди як платник з призначеним суб`єктом оціночної діяльності та здійснити необхідні витрати відповідно калькуляції вартості проведених робіт по виконавчому провадженню, спрямованих на проведення оцінки арештованого під час проведення виконавчих дій майна боржника. До вказаного листа був доданий рахунок-фактура Товариства з обмеженою відповідальністю "Євроексперт Груп" від 13.02.2019 № 0228 на суму 18 000 грн.

Стягувачем за платіжним дорученням від 23.04.2019 № 363 здійснено авансування додаткових витрат в сумі 18 000 грн.

Товариством з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об`єднання" у лютому 2020 року направлено запити до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України № 08/04-06 та до суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання Товариства з обмеженою відповідальністю "Євроексперт Груп" № 08/04-07 про надання звіту про оцінку майна з метою підтвердження використання сплачених коштів, які одержані останніми та залишились без відповіді.

06.07.2020 державним виконавцем винесена постанова про припинення розшуку майна боржника, який оголошено відповідно до постанови Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 16.05.2017, у зв`язку з фактичним виконання рішення суду в повному обсязі.

Постановою від 06.07.2020 закінчено виконавче провадження № 51340742 з примусового виконання наказу господарського суду від 27.10.2015 № 913/764/15, оскільки у процесі виконання держаним виконавцем стягнуто з боржника грошові кошти на користь стягувача, а також виконавчий збір та витрати виконавчого провадження, що розподіллено у відповідності до ст. 45 Закону України "Про виконавче провадження". Тобто рішення суду виконано фактично та в повному обсязі відповідно до виконавчого документа. Також припинено чинність арешту майна боржника, накладеного постановою від 06.06.2016, арешт коштів боржника, накладений постановами від 23.06.2016 та від 17.03.2017. Дана постанова одержана стягувачем 22.07.2020.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об`єднання" 10.07.2020 звернулось до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України з заявою про стягнення з боржника авансового внеску в сумі 18 000 грн, оскільки державним виконавцем під час прийняття рішення про закінчення виконавчого провадження не вирішено вказане питання.

Станом на 30.07.2020 сплачений згідно листа Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 14.03.2019 № 51340742/20.1/10 на підставі рахунку-фактури Товариства з обмеженою відповідальністю "Євроексперт Груп" від 13.02.2019 № 0228 авансовий внесок в сумі 18 000 грн на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об`єднання" в порушення ст.ст. 43, 45 Закону України "Про виконавче провадження" не повернуто.

Вказані обставини стали підставою для звернення товариства 31.07.2020 (дані з поштового конверту) до суду зі скаргою від 31.07.2020 № 01-19/2/212 на дії державного виконавця, в якій останній просив суд:

- визнати неправомірними дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нідченка Дмитра Євгеновича в частині не стягнення з боржника Комунального підприємства "Рубіжанське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства" Рубіжанської міської ради витрат виконавчого провадження у вигляді додаткового авансування на проведення виконавчих дії в сумі 18 000 грн на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об`єднання" та винесення постанови про закінчення виконавчого провадження від 06.07.2020 № 51340742;

- визнати недійсною та скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження від 06.07.2020 № 51340742 та відновити виконавче провадження № 51340742;

- зобов`язати державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нідченка Дмитра Євгеновича провести дії визначені чинним законодавством для повернення стягувачеві Товариству з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об`єднання" сплаченого додаткового авансування на проведення виконавчих дій в сумі 18 000 грн.

12.08.2020 місцевим господарським судом було постановлену ухвалу, якою задоволено скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Луганське енергетичне об`єднання від 31.07.2020 № 01-19/2/212 на дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нідченка Дмитра Євгеновича, що і стало підставою для звернення державного виконавця до суду апеляційної інстанції з певною скаргою.

Враховуючи обставини справи викладені вище, перевіривши повноту з`ясування та доведеність обставин, що мають значення по справі, судова колегія приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Статтею 129-1 Конституції України передбачено, що судове рішення є обов`язковим до виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції (ч. 1 ст. 327 ГПК України).

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою право кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п. 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 № 18-рп/2012).

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) сукупність дій визначених у Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Положеннями ч. 1 ст. 3 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що примусовому виконанню підлягають рішення, зокрема, на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання рішень і рішень інших органів" (ч. 1 ст. 5 Закону України "Про виконавче провадження").

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з п. 3 ст. 57 Закону України "Про виконавче провадження" для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання.

З матеріалів справи вбачається, що для проведення оцінки арештованого майна державним виконавцем 06.02.2019 винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні, відповідно до якої призначено суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання Товариство з обмеженою відповідальністю "Євроексперт Груп" та встановлено строк протягом 15 робочих днів з дня ознайомлення з постановою надати висновок (звіт) з питань ринкової вартості майна.

У відповідності до ч. 1 ст. 43 Закону України "Про виконавче провадження" у разі якщо витрати на залучення до проведення виконавчих дій суб`єктів господарювання на платній основі, виготовлення технічної документації на майно, здійснення витрат на валюто обмінні фінансові операції та інших витрат, пов`язаних із перерахуванням коштів, перевищують суму сплаченого авансового внеску, стягувач зобов`язаний додатково здійснити авансування таких витрат.

Державним виконавцем було направлено лист від 14.03.2019 № 51340742/20.1/10, в якому виконавець з посиланням на приписи ст.ст. 42, 43 Закону України "Про виконавче провадження" зобов`язав стягувача здійснити авансування витрат на проведення виконавчих дій шляхом укладення відповідної угоди як платник з призначеним суб`єктом оціночної діяльності та здійснити необхідні витрати відповідно калькуляції вартості проведених робіт по виконавчому провадженню, спрямованих на проведення оцінки арештованого під час проведення виконавчих дій майна боржника. Також, стягувача попереджено про те, що у разі якщо стягувач перешкоджає проведенню виконавчих дій або не здійснив авансування витрат виконавчого провадження, передбачене ст. 43 Закону України "Про виконавче провадження", виконавчий документ на підставі п. 4 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження" буде повернуто стягувачу без виконання.

Як вже зазначалось, стягувач на підставі рахунку-фактури Товариства з обмеженою відповідальністю "Євроексперт Груп" від 13.02.2019 № 0228 здійснив авансування додаткових витрат виконавчого провадження в сумі 18 000 грн, що підтверджується платіжним дорученням від 23.04.2019 № 363 та банківською випискою, яка міститься в матеріалах виконавчого провадження № 51340742.

Постановою державного виконавця від 06.07.2020 закінчено виконавче провадження № 51340742 з примусового виконання наказу господарського суду від 27.10.2015 № 913/764/15 на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження", у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Частиною 3 ст. 43 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що після закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу авансовий внесок повертається стягувачу, якщо інше не передбачено цим Законом.

Також ст. 45 цього ж Закону передбачено, що розподіл стягнутих виконавцем з боржника за виконавчим провадженням грошових сум (у тому числі одержаних від реалізації майна боржника) здійснюється у такій черговості: у першу чергу повертається авансовий внесок стягувача на організацію та проведення виконавчих дій; у другу чергу компенсуються витрати виконавчого провадження, не покриті авансовим внеском стягувача; у третю чергу задовольняються вимоги стягувача та стягується виконавчий збір; у четверту чергу стягуються штрафи, накладені виконавцем відповідно до вимог цього Закону, та виконавчий збір або основна винагорода за виконавчими документами про стягнення аліментів.

Відповідно до п. 21 розділу III Інструкції з примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02.04.2012 за № 489/20802 (далі за текстом Інструкція), у разі надходження на рахунок органу державної виконавчої служби коштів, стягнутих з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), достатніх для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника, виконавець після підготовки розпорядження державного виконавця, передбаченого пунктом 13 розділу VII цієї Інструкції, виносить постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 Закону.

У постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу, виконавець зазначає підставу для цього з посиланням на відповідну норму Закону, результати виконання, розмір авансового внеску, який підлягає поверненню стягувачу, а також наслідки закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа, передбачені частиною першою статті 40 Закону (п. 22 розділу ІІІ Інструкції).

Зі змісту оскаржуваної постанови про закриття виконавчого провадження вбачається, що з боржника стягнуто грошові кошти на користь стягувача, а також виконавчий збір та витрати виконавчого провадження, що розподіллено у відповідності до ст. 45 Закону України "Про виконавче провадження".

У відповідності до Видів та розмірів витрат виконавчого провадження, що затверджені наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 № 2830/5 та зареєстровані в Міністерстві юстиції України 30.09.2016 за № 1300/29430, до видів витрат виконавчого провадження відносяться, зокрема, послуги осіб, залучених до проведення виконавчих дій суб`єктів оціночної діяльності суб`єктів господарювання.

Згідно з п. 1 розділу VI Інструкції фінансування виконавчого провадження здійснюється за рахунок коштів виконавчого провадження, визначених статтею 42 Закону.

Кошти виконавчого провадження складаються з виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця; авансового внеску стягувача; стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження (ч. 1 ст. 42 Закону України "Про виконавче провадження"). На стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами цього Закону або у випадку припинення виконавчого провадження чи закінчення виконавчого провадження у разі необхідності примусового стягнення з боржника витрат виконавчого провадження виконавцем виноситься постанова про їх стягнення (ч. 4 ст. 42 Закону України "Про виконавче провадження").

Відповідно до п. 2 розділу VI Інструкції витрати виконавчого провадження складаються з мінімальних та додаткових витрат виконавчого провадження.

Мінімальні витрати виконавчого провадження складаються з плати за користування автоматизованою системою виконавчого провадження та витрат, пов`язаних з винесенням постанов про:

відкриття виконавчого провадження;

стягнення виконавчого збору (крім випадків, коли виконавчий збір не стягується);

стягнення основної винагороди приватного виконавця (крім випадків, коли основна винагорода не стягується);

стягнення витрат виконавчого провадження;

закінчення виконавчого провадження (повернення виконавчого документа стягувачу).

Витрати, пов`язані з винесенням постанов, включають такі види витрат виконавчого провадження:

виготовлення постанов та супровідних листів до них (папір, копіювання (друк) документів, канцтовари);

пересилання постанов (конверти, знаки поштової оплати (марки) або послуги маркувальної машини (послуги поштового зв`язку)).

До додаткових витрат виконавчого провадження належать витрати виконавчого провадження, які не визначені цим пунктом як мінімальні витрати виконавчого провадження.

Якщо у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6, 8 частини першої статті 37 Закону, чи закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 6, 7, 9-15 частини першої статті 39 Закону, витрати виконавчого провадження не були стягнуті, державний виконавець виносить постанову про стягнення витрат виконавчого провадження (крім виконавчих проваджень щодо виконання рішень Європейського суду з прав людини), в якій зазначає види та суми витрат виконавчого провадження, що здійснені у відповідному виконавчому провадженні. Постанова про стягнення витрат виконавчого провадження не пізніше наступного робочого дня з дня закінчення виконавчого провадження (повернення виконавчого документа стягувачу) реєструється в автоматизованій системі виконавчого провадження як виконавчий документ та підлягає виконанню в порядку, передбаченому Законом та цією Інструкцією.

Державний виконавець зобов`язаний відкрити виконавче провадження за постановою про стягнення витрат виконавчого провадження не пізніше наступного робочого дня з дня її реєстрації в автоматизованій системі виконавчого провадження.

Постанова про стягнення витрат виконавчого провадження надсилається сторонам виконавчого провадження не пізніше наступного робочого дня після її винесення.

Разом з тим, як вбачається із наданих матеріалів виконавчого провадження № 51340742 державним виконавцем при вирішенні питання про закінчення виконавчого провадження питання щодо стягнення з боржника Комунального підприємства "Рубіжанське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства" Рубіжанської міської ради сплачених Товариством з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об`єднання" згідно листа Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 14.03.2019 № 51340742/20.1/10 та на підставі рахунку-фактури Товариства з обмеженою відповідальністю "Євроексперт Груп" від 13.02.2019 № 0228 витрат виконавчого провадження у вигляді додаткового авансування в сумі 18 000 грн не вирішено.

На момент звернення з відповідною скаргою постанова про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження у вигляді додаткового авансування на проведення виконавчих дій в сумі 18 000 грн в Автоматизованій системі виконавчого провадження відсутня.

Отже за наведених обставин, доводи апелянта про те, що при закінченні виконавчого провадження або повернення виконавчого документа витрати виконавчого провадження які не були стягнуті, постанова про стягнення витрат виконавчого провадження виділяється в окреме провадження і підлягає виконанню в порядку, встановленому законом не знайшли свого підтвердження. Оскільки, державний виконавець повинен був не пізніше наступного робочого дня з дня закінчення виконавчого провадження винести постанову згідно чинного законодавства, проте такі дії виконавцем вчинені не були.

Відповідно до приписів ст. 45 Закону України "Про виконавче провадження" передбачає черговість розподілу стягнутих виконавцем з боржника за виконавчим провадженням грошових сум (у тому числі від реалізації майна боржника), із якої вбачається, що спочатку повертається авансовий внесок стягувача та компенсуються витрати виконавчого провадження, а потім задовольняються вимоги стягувача, стягується виконавчий збір або основна винагорода приватного виконавця, стягуються штрафи, накладені виконавцем, та виконавчий збір або основна винагорода за виконавчими документами про стягнення аліментів.

Тобто державним виконавцем до закінчення виконавчого провадження №51340742 повинні були бути компенсовані стягувачу спочатку витрати виконавчого провадження у вигляді додаткового авансування на проведення виконавчих дії в сумі 18 000 грн, потім заборгованість за наказом, а вже після цього винесена постанова про закінчення виконавчого провадження.

Проте державним виконавцем в порушення ст. 45 Закону України "Про виконавче провадження" та п. 21 розділу ІІІ та п. 2 розділу VI Інструкції при вирішенні питання про закінчення виконавчого провадження не вирішено питання про стягнення з боржника Комунального підприємства "Рубіжанське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства" Рубіжанської міської ради на користь стягувача Товариства з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об`єднання" витрат виконавчого провадження у вигляді додаткового авансування на проведення виконавчих дії в сумі 18 000 грн.

Оскільки витрати на винагороду за послуги, надані суб`єктом оціночної діяльності суб`єктом господарювання, залученого у встановленому законом порядку до проведення виконавчих дій з оцінки майна, відносяться законом до витрат виконавчого провадження, витрати виконавчого провадження здійснюються за рахунок коштів, в тому числі авансового внеску стягувача, вказані витрати поніс стягувач, у спосіб, повідомлений йому державним виконавцем, а при розподілі стягнутих виконавцем з боржника за виконавчим провадженням грошових сум вказані витрати не були компенсовані стягувачу та взагалі не фігурують у розрахунку розподілу стягнутих з боржника сум, затвердженого у постанові державного виконавця про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження від 06.07.2020 колегія судів вважає таке.

Постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження від 06.07.2020 без реального розподілу (компенсації) витрат, понесених стягувачем у виконавчому провадженні є незаконною та такою, що порушує законні права стягувача. Не зважаючи на те, що на момент прийняття вказаних рішень звіт суб`єкта оціночної діяльності з оцінки майна не був наявним у державного виконавця.

Відсутність компенсації позивачу витрат, понесених ним під час здійснення виконавчого провадження, до закінчення виконавчого провадження, фактично є незаконним позбавленням останнього права власності (майна у вигляді грошових коштів), які стягувач сплатив, як витрати виконавчого провадження.

Отже, з огляду на викладені обставини, доводи апеляційної скарги Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби про те, що ним фактично і в повному обсязі виконано рішення суду не приймаються.

Враховуючи викладене, судова колегія вважає, що вказані витрати виконавчого провадження, понесені стягувачем, мають бути враховані державним виконавцем, як витрати виконавчого провадження у першу чергу, відповідно до вимог закону та повинні бути компенсовані позивачу в належний спосіб.

З огляду на вищевикладене, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що державний виконавець передчасно закінчив виконавче провадження та не вжив всіх заходів щодо примусового виконання наказу Господарського суду Луганської області від 27.10.2015 № 913/764/15.

Також судова колегія погоджується з висновком місцевого суду стосовно того, що відсутність звіту з питань ринкової вартості арештованого майна боржника не впливає на результати розгляду скарги, оскільки грошові кошти в сумі 18 000 грн перераховані стягувачем в якості витрат виконавчого провадження у вигляді додаткового авансування на проведення виконавчих дії та повинні бути компенсовані за рахунок боржника при вирішенні питання про закінчення виконавчого провадження.

Крім того, колегія суддів вважає правомірним висновок суду першої інстанції в частині зобов`язання головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нідченка Дмитра Євгеновича провести дії визначені чинним законодавством для повернення стягувачеві Товариству з обмеженою відповідальністю Луганське енергетичне об`єднання сплаченого додаткового авансування на проведення виконавчих дій в сумі 18 000 грн.

Господарський суд не вправі самостійно вчиняти ті чи інші дії, пов`язані із здійсненням виконавчого провадження, замість державного виконавця (наприклад, відкривати або закінчувати виконавче провадження), але може зобов`язати державного виконавця здійснити передбачені законом дії, від вчинення яких той безпідставно ухиляється.

Аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у справі №911/1395/15.

Відповідно до ст.41 Закону України «Про виконавче провадження», у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

У разі відновлення виконавчого провадження стягувач, суд або орган (посадова особа), яким повернуто виконавчий документ, зобов`язані у місячний строк з дня надходження постанови про відновлення виконавчого провадження пред`явити його до виконання.

Отже, обов`язок державного виконавця відновити виконавче провадження у разі скасування постанови про повернення виконавчого документу визначений законом, та повинен бути виконаний не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного судового рішення відповідно до ст.41 Закону України «Про виконавче провадження».

У разі безпідставного ухилення виконавця від відновлення виконавчого провадження стягувач має право звернутися до суду з відповідними вимогами.

З огляду на викладене, враховуючи, що місцевий господарський суд забезпечив дотримання вимог чинного законодавства, щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження усіх фактичних обставин справи та дав належну правову оцінку наявним у матеріалах справи доказам, а доводи апелянта не є підставою для скасування ухвали суду, постановлену з дотриманням норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а оскаржувану ухвалу місцевого господарського суду від 12.08.2020 у справі №913/764/15 слід залишити без змін.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 273, п. 1 ч. 1 ст. 275, 276, 282-284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Луганської області від 12.08.2020 у справі №913/764/15 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок та строки оскарження в касаційному порядку встановлені статтями 286-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 28.10.2020

Головуючий суддя В.В. Лакіза

Суддя Л.І. Бородіна

Суддя Л.М. Здоровко