ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

02 листопада 2020 року м.Харків Справа № 913/605/20

Провадження №33/913/605/20

Господарський суд Луганської області у складі судді Драгнєвіч О.В., розглянувши матеріали за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківабразив», вул.Харківська, 144-а, смт.Нова Водолага, Харківська область, 63200

до відповідача-1 Товариства з обмеженою відповідальністю «Всесвіт Торг», вул.Менделєєва, буд.12, кім.302, м.Рубіжне, Луганська область, 93009

відповідача-2 Приватне підприємство «Будівельник-Ран», вул.Менделєєва, буд.12, м.Рубіжне, Луганська область, 93000

про стягнення 937 797 грн 62 коп.

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Харківабразив» звернулось до Господарського суду Луганської області через систему "Елктронний суд" з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Всесвіт Торг» та Приватного підприємства «Будівельник-Ран» про стягнення cолідарно заборгованості за договором поставки №19/01-П від 27.01.2020 в загальній сумі 937 797 грн 62 коп., з яких: 90902 грн 44 коп. - сума основного боргу; 841981 грн 47 коп. - пеня; 2486 грн 55 коп. - інфляційні втрати; 2427 грн 16 коп. - 3% річних.

Позивач на обгрунтування заявлених позовних вимог зазначає, що за договором поставки №19/01-П від 27.01.2020, укладеного між позивачем та відповідачам-1, позивач здійснив поставку продукції (круги, які використовуюся для різання, полірування, шліфування, іншої обробки твердих металів, штучного і природного погодження та інших товарів визначених погоджених сторонами та вказаних у видаткових накладних) відповідно до видаткових накладних ХА-00000246 від 03.01.2020 та ХА-00000248 від 03.01.2020 на загальну суму 203 936 грн 04 коп.

27.01.2020 між позивачем та відповідачем-2 укладено договір поруки, у відповідності до умов якого відповідач-2 (поручитель) зобов`язується в порядку та на умовах передбачених цим договором відповідати перед позивачем (кредитором) на виконання зобов`язань відповідача-1 (боржника), які виникли у боржника згідно договору поставки №19/01-П від 27.01.2020.

Відповідач-1 свої зобов`язання не повністю виконав, здійснив лише часткову оплату за поставлений товар у розмірі 113 033 грн 60 коп., у зв`язку з чим утворилася заборгованість на суму 90 902 грн 44 коп.

У зв`язку із допущенням прострочення виконання грошового зобов`язання, позивачем на підставі ст.625 ЦК України нараховано відповідачу 3% річних у сумі 2427 грн 16 коп. розраховані за період з 04.04.2020 по 21.10.2020, інфляційні нарахування в сумі 2486 грн 55 коп. розраховані за період з 04.04.2020 по 21.10.2020, а на підставі п.5.5 договору - пеню в сумі 841981 грн 47 коп. розраховану за період 04.04.2020 04.10.2020, які останній також просить стягнути солідарно з відповідачів.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.10.2020 справа передана на розгляд судді Драгнєвіч О.В.

Дослідивши позовні матеріали, суд дійшов висновку, що вони не відповідають вимогам Глави 1 Розділу ІІІ Господарського процесуального кодексу України з наступних підстав.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.164 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) до позовної заяви подаються документи, які підтверджують відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Частиною 1 ст. 172 ГПК України передбачено, що позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов`язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення.

Такі приписи згаданих норм мають на меті забезпечення, як конституційних засад змагальності сторін та рівності усіх учасників процесу перед законом і судом (п. п. 2, 4 ч.3 ст. 129 Конституції України), так і аналогічних приписів ГПК України.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п. 87 Рішення у справі "Салов проти України" від 06.09.2005 року).

Суд звертає увагу позивача на те, що Правилами надання послуг поштового зв`язку, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 270 від 05.03.2009 року встановлено, що про прийняття для пересилання реєстрованого поштового відправлення (поштового переказу) відправникові з додержанням вимог Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" видається розрахунковий документ, що підтверджує надання такої послуги та є доказом прийняття для пересилання реєстрованого поштового відправлення (касовий чек, розрахункова квитанція тощо).

За змістом п. 61 Правил надання поштового зв`язку, затверджених Постановою №270 від 05.03.2009 року Кабінету Міністрів України, у разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв`язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв`язку повинен зазначити номер поштового відправлення. За бажанням відправника на примірнику опису, що вкладається до поштового відправлення, вартість предметів може не зазначатися.

За таких обставин, належним доказом надіслання копії позовної заяви з доданими до неї документами відповідачам є опис вкладення відправленої поштової кореспонденції, засвідчений підписом працівника відділення поштового зв`язку та відбитком календарного штемпеля цього відділення, а також розрахунковий документ поштової установи.

Разом з тим, в порушення вимог п.1 ч. 1 ст. 164 ГПК України, позивачем до позовної заяви не додано доказів направлення/вручення копії позовної заяви відповідачам.

Також суд зауважує позивачу про наступне.

У відповідності до вимог ч.2 ст.164 ГПК України до позовної заяви позивач зобов`язаний додати всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Положеннями ст.91 ГПК України передбачено, що письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього (частина 2); копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством (частина 4); учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення (частина 5).

Водночас, відповідно до порядку засвідчення копій документів, визначеного пунктом 5.27 Національного стандарту України, затвердженого Державним комітетом з питань технічного регулювання та споживчої політики від 07.04.2003 №55 "ДСТУ 4163-2003", відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії.

Всупереч наведеним приписам до позовної заяви поданої через систему "Електронний суд" позивачем додані відповідні докази на підтвердження викладених у позовній заяві обставин - копії документів, які взагалі не засвідчені в порядку, встановленому законом.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач сам зазначає, що до позовної заяви долучено копії документів.

Разом з тим, подання позовної заяви з додатками через систему "Електронний суд" з використанням власного електронного цифрового підпису, наразі не звільняє позивача від дотримання вимог, встановлених ст.91 ГПК України (подання доказів у копіях, які належним чином засвідчені), що наразі не було враховано позивачем.

Крім того, положеннями п.п. 5, 8 ч.3 ст.162 ГПК України встановлені вимоги щодо оформлення позовної заяви, зокрема позовна заява повинна містити: виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності).

Як вже зазначалося, відповідно до вимог ч. 2 ст. 164 ГПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Наразі, обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказує, що за договором поставки №19/01-П від 27.01.2020 укладеного між позивачем та відповідачам-1, позивач здійснив поставку продукції відповідно до видаткових накладних ХА-00000246 від 03.01.2020 та ХА-00000248 від 03.01.2020 на загальну суму 203936 грн 04 коп.; відповідач-1 здійснив лише часткову оплату за поставлений товар у розмірі 113033 грн 60 коп.

Зокрема, в п.1.3. договору поставки №19/01-П від 27.01.2020 сторони визначили, що асортимент, найменування, кількість, ціна та загальна вартість товару зазначаються у бухгалтерських документах постачальника рахунку-фактурі, видаткових накладних, які після підписання сторонами мають юридичну силу специфікації в розумінні ст.266 Господарського кодексу України, та є невід`ємною частиною цього договору.

Як вбачається в доданих позивачем копіях платіжних доручень №1133 від 17.02.2020, №1578 від 15.06.2020, №1943 від 11.08.2020, в графі «призначення платежу» вказані рахунки, за якими були здійснені відповідачем-1 оплати - рахунки №263 від 30.01.2020, №195 від 27.10.2020.

Разом з тим, відповідних рахунків-фактур, виставлених відповідачу та які мають силу специфікації згідно положень п.1.3., наразі позивачем порушення вказаних вимог до позовної заяви не долучено.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи виявлені недоліки позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківабразив», суд дійшов висновку про необхідність залишення її без руху.

Керуючись ст.ст.162, 164, 174, 232 - 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківабразив» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Всесвіт Торг» та Приватного підприємства «Будівельник-Ран» про стягнення солідарно 937 797 грн 62 коп. - залишити без руху.

2. Товариству з обмеженою відповідальністю «Харківабразив» протягом 10 днів з дня вручення ухвали суду усунути недоліки позовної заяви, подавши у зазначений строк заяву про усунення недоліків (з доказами направлення її копії іншим учасникам), до якої долучити: 1) належні докази направлення копії позовної заяви б/н від 27.10.2020 з додатками до неї відповідачам (оригінали опису вкладення та розрахункового документу - фіскальний чек, накладна, квитанція, тощо); 2) належним чином засвідчені копії доданих доказів (додатків до позовної заяви); 3) рахунки-фактури, виставлені відповідачу-1 згідно п.1.3. договору, зокрема рахунки №263 від 30.01.2020, №195 від 27.10.2020, зазначені в платіжних дорученнях.

3. Роз`яснити Товариству з обмеженою відповідальністю «Харківабразив», що якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду (ч.3 ст.174 ГПК України); у разі не усунення недоліків у встановлений судом строк, заява вважається неподаною і повертається згідно з ч.4 ст.174 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала підписана 02.11.2020 та оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Драгнєвіч