номер провадження справи 15/36/20
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.10.2020 Справа № 908/280/20

м. Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Горохова Ігоря Сергійовича, розглянувши матеріали

за позовом Акціонерного товариства Таскомбанк, 01032, м. Київ, вул. С. Петлюри, 30

до відповідача Приватного підприємства Біном, 69035, м. Запоріжжя, вул. Сталеварів 30-А, оф. 110

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю Торговельна компанія Спецнафта-Сервіс, 69068, м. Запоріжжя, вул. Іванова, буд. 85, кв. 23

про звернення стягнення на предмет іпотеки

за участю секретаря судового засідання Осоцький Д.І.

за участю представників сторін та учасників процесу:

від позивача Железняк О.В., довіреність № 22 від 20.01.2020;

від відповідача не з`явився;

від третьої особи Марчевський Д.І., адвокат, довіреність №б/н від 01.07.2020.

Суть спору:

10.02.2020 до Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Акціонерного товариства Таскомбанк, м. Київ до відповідача Приватного підприємства Біном, м. Запоріжжя, третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю Торгова компанія Спецнафта-Сервіс, м. Запоріжжя з вимогами про:

- звернення стягнення на нерухоме майно: автозаправочну станцію літ. М, склад ПММ літ Л, паркан №№ 1, 2, 9-12, майданчик ємкостей з пальним № 15, що знаходиться за адресою: Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. 8 березня, буд. 190, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна за Державним реєстром речових прав на нерухоме майно № 1, що належить Приватному підприємству Біном на праві приватної власності на підставі Договору купівлі-продажу нерухомості від 27.01.2003, зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, про що внесено запис про право власності 945496, в рахунок погашення заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю Торговельна компанія Спецнафта-Сервіс за генеральним договором про надання банківських послуг № НК 1324 в розмірі 1 695 300,00 грн, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, встановленого Законом України Про виконавче провадження;

- передати в управління позивача предмет іпотеки, а саме автозаправочну станцію літ. М, склад ПММ літ Л, паркан №№ 1, 2, 9-12, майданчик ємкостей з пальним № 15, що знаходиться за адресою: Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. 8 березня, буд. 190, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна за Державним реєстром речових прав на нерухоме майно № 1, яка належить Приватному підприємству Біном на праві приватної власності на підставі Договору купівлі-продажу нерухомості від 27.01.2003, зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, про що внесено запис про право власності 945496, на період до його реалізації, шляхом забезпечення вільного доступу позивачу до предмету іпотеки, надання позивачу з метою отримання доходів від управління предметом іпотеки прав укладати і припиняти будь-які угоди відносно предмета іпотеки, за виключенням тих, які передбачають його відчуження.

10.02.2020 автоматизованою системою документообігу господарського суду Запорізької області здійснено автоматичний розподіл судової справи між суддями, справу розподілено судді Горохову І.С.

Ухвалою суду від 12.02.2020 позовна заява була залишена без руху для усунення недоліків, допущених позивачем.

03.03.2020 на адресу Господарського суду надійшла заява Акціонерного товариства Таскомбанк, м. Київ про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 04.03.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/280/20, присвоєно справі номер провадження 15/36/20. Розгляд справи здійснюється за правилами загального позовного провадження. Судове засідання призначено на 31.03.2020 о/об 10 год. 40 хв.

Ухвалою суду від 31.03.2020 продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів до 02.06.2020 включно. Підготовче судове засідання відкладено на 23.04.2020 о/об 12 год. 30 хв. Ухвалою суду від 23.04.2020 відкладено підготовче засідання на 25.05.2020 о/об 14 год. 30 хв. Ухвалою суду від 25.05.2020 відкладено підготовче засідання на 15.06.2020 о/об 14 год. 30 хв.

15.06.2020 до суду від позивача надійшла уточнена позовна заява від 12.06.2020. Уточнена позовна заява прийнята судом до розгляду.

Судом розглядаються вимоги про звернення стягнення на нерухоме майно Приватного підприємства «Біном», а саме автозаправочну станцію літ. М, склад ПММ літ Л, паркан №№ 1, 2, 9-12, майданчик ємкостей з пальним № 15, що знаходиться за адресою: Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. 8 березня, буд. 190, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна за Державним реєстром речових прав на нерухоме майно 1, на користь Акціонерного товариства «Таскомбанк» в рахунок погашення заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю Торговельна компанія Спецнафта-Сервіс за генеральним договором про надання банківських послуг № НК 1324 в розмірі 2 246 624,89 грн: з яких 1 494 698,15 грн основний борг; 375 700,27 грн заборгованість по відсоткам; 376 226,47 грн пеня на суму простроченої заборгованості та відсотків за період з 16.07.2019 по 16.01.2020 шляхом продажу на прилюдних торгах, утому числі у формі електронних торгів, у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України Про виконавче провадження, за початковою ціною , визначено на рівні, не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Підготовче засідання відкладено на 09.07.2020 о/об 11 год. 20 хв.

09.07.2020 до суду від відповідача надійшло клопотання про об`єднання в одне провадження декількох справи.

Ухвалою суду від 09.07.2020 відкладено підготовче засідання на 04.08.2020 о/об 15 год. 30 хв.

03.08.2020 до суду від позивача надійшли заперечення проти клопотання відповідача про об`єднання справ.

03.08.2020 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву та заява про зупинення провадження у справі.

Ухвалою суду від 04.08.2020 відкладено підготовче засідання на 31.08.2020 о/об 10 год. 00 хв.

27.08.2020 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив та заперечення щодо клопотання про зупинення провадження у справі.

Ухвалою суду від 31.08.2020 клопотання Приватного підприємства Біном про обєднання в одне провадження декількох справ залишено без розгляду. У задоволенні заяви Приватного підприємства Біном про зупинення провадження у справі відмовлено. Підготовче провадження закрито та призначено справу № 908/280/20 до судового розгляду по суті на 07.10.2020 о/об 16 год. 00 хв.

Ухвалою суду від 07.10.2020 у судовому засіданні оголошувалась перерва на 21.10.2020 о/об 12 год 00 хв.

Розгляд справи 21.10.2020 відповідно до вимог ст. 222 Господарського процесуального кодексу України здійснювався за допомогою звукозаписувального технічного засобу, а саме програмно апаратного комплексу Оберіг.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з урахуванням уточненої позовної заяви від 12.06.2020, просить суд задовольнити у повному обсязі.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 22.02.2017 між Публічним акціонерним товариством «Таскомбанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Таскомбанк» (надалі банк, позивач), та Товариством з обмеженою відповідальністю «Торгова компанія «Спецнафта-Сервіс» (надалі позичальник, третя особа у справі) укладено генеральний договір про надання банківських послуг № НК1324, за умовами якого позичальнику встановлено кредитний ліміт в розмірі 1 000 000,00 грн з цільовим використанням для поповнення обігових коштів із строком користування з 22.02.2017 до 21.02.2020 з фіксованою процентною ставкою 28% річних. В подальшому до цього договору були укладені договори про внесення змін і доповнень в частині зміни кредитного ліміту, а саме: № 1 від 05.09.2017, яким встановлено ліміт у розмірі 2 000 000,00 грн, та № 2 від 04.10.2018, яким встановлено ліміт у розмірі 3 900 000,00 грн. З метою забезпечення виконання позичальником зобов`язань за цим договором між банком (Іпотекодержатель) та Приватним підприємством «Біном» (Іпотекодавець, відповідач) було укладено Іпотечний договір від 05.09.2017, відповідно до якого відповідач передав позивачу в іпотеку належне йому на праві власності нерухоме майно: автозаправочну станцію літ. М, склад ПММ літ Л, паркан №№ 1, 2, 9-12, майданчик ємкостей з пальним № 15, що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул.. 8 Березня, будинок 190, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна за Державним реєстром речових прав на нерухоме майно 1. Згідно з п. 1.4 Договору іпотеки, станом на день укладання договору іпотеки вартість предмета іпотеки за домовленістю сторін становить 1 695 300,00 грн. У зв`язку з простроченням виконання позичальником зобов`язання за генеральним договором банк звернувся до позичальника та іпотекодавця з повідомленням-вимогою вих. №27232/70 від 24.12.2019, вих. № 27222/70 від 24.12.2019 про дострокове повернення кредиту, а саме: простроченого боргу в сумі 1 894 698,15 грн; простроченої заборгованості за процентами в сумі 296 126,43 грн; пені в сумі 397 649,33 грн; простроченої заборгованості за процентами (на прострочену частину кредиту) в сумі 215 734,45 грн; процентів на прострочену частину кредиту в сумі 27 630,99 грн. Позичальник та заставодавець у встановлений строк вимог банку не виконали. На підставі вказаних обставин банк звернувся з позовом у даній справі (з урахуванням подальшого уточнення позовних вимог) про звернення стягнення нерухоме майно Приватного підприємства «Біном», а саме автозаправочну станцію літ. М, склад ПММ літ Л, паркан №№ 1, 2, 9-12, майданчик ємкостей з пальним № 15, що знаходиться за адресою: Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. 8 березня, буд. 190, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна за Державним реєстром речових прав на нерухоме майно 1, на користь Акціонерного товариства «Таскомбанк» в рахунок погашення заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю Торговельна компанія Спецнафта-Сервіс за генеральним договором про надання банківських послуг № НК 1324 в розмірі 2 246 624,89 грн: з яких 1 494 698,15 грн основний борг; 375 700,27 грн заборгованість по відсоткам; 376 226,47 грн пеня на суму простроченої заборгованості та відсотків за період з 16.07.2019 по 16.01.2020 шляхом продажу на прилюдних торгах, утому числі у формі електронних торгів, у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України Про виконавче провадження, за початковою ціною, визначено на рівні, не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Відповідач проти задоволення позову заперечував з підстав, викладених у відзиві. Вказує, що в п. 2.1 генерального договору сторони погодили остаточний день розрахунків, а саме: дату, до якої відповідач зобов`язаний погасити заборгованість по тілу кредиту 22.02.2020. Позивач звернувся до суду з позовом у даній справі 10.02.2020. У зв`язку з цим відповідач вважає, що у позивача було відсутнє порушене право, оскільки не виникло прострочення з боку боржника щодо сплати заборгованості по кредиту, а тому строк виконання зобов`язань за договором іпотекии також не настав, що є підставою для відмови позивачу в позові. Також відповідач вважає, що позивач не довів правильність розрахунку позовних вимог, оскільки, на думку відповідача, з розрахунку позивача неможливо встановити, на якій правовій підставі при розрахунку пені брався саме такий розмір прострочених процентів та за який період прострочення сплати процентів здійснювався розрахунок пені, чи не перевищувала сума пені подвійної облікової ставки НБУ саме за цей період.

Позивач у відповіді на відзив заперечив проти доводів відповідача. Зауважив, що кінцевий строк погашення заборгованості за наданою банківською послугою становить 01.05.2019. Щодо розрахунку заборгованості позивач зауважив, що він виконаний з урахуванням всіх істотних умов договору та здійснених платежів в рахунок часткового погашення заборгованості. Пеня розрахована в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення виконання зобов`язання.

В судовому засіданні 21.10.2020 судом, в порядку ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини рішення, судом оголошено, що повний текст рішення буде складено протягом 10 днів.

Заслухавши доводи представника позивача та відповідача, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, суд установив наступне.

22.02.2017 між Публічним акціонерним товариством «Таскомбанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Таскомбанк» (надалі банк, позивач), та Товариством з обмеженою відповідальністю «Торгова компанія «Спецнафта-Сервіс» (позичальник) укладено генеральний договір про надання банківських послуг №НК1324 (далі генеральний договір).

Пунктом 2 частини 1 генерального договору передбачено, що на умовах даного генерального договору про надання банківських послуг банк має право надавати позичальнику банківські послуги на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання, визначених цим договором, а позичальник зобов`язується сплачувати кредит у строки/терміни та в порядку, визначених цим договором, сплачувати проценти та комісії у розмірі та у порядку, визначених цим договором, а також виконувати інші обов`язки, передбачені цим договором та чинним законодавством, зокрема, відповідно до наступного: генеральний ліміт 1 000 000,00 грн (один мільйон гривень 00 коп.);

генеральний строк з 22.02.2017 по 21.02.2020 включно;

процентна ставка визначається у відповідному додатку щодо надання банківської послуги; у будь-якому випадку розмір процентної ставки (максимальний розмір збільшення щодо змінюваної процентної ставки) незалежно від її типу (змінювана процентна ставка або фіксована процентна ставка) не може перевищувати 100% річних; процента ставка фіксована;

строк сплати процентів з 01 по 10 число (включно) кожного місяця, до дати спливу терміну користування відповідною банківською послугою та повернення в повному обсязі кредитних коштів за цим договором.

Відповідно до п. 1.1 частини 2 генерального договору банк за наявності вільних грошових коштів надає позичальнику банківські послуги (кредит) в залежності від їх типу шляхом:

- перерахування коштів з відповідних внутрішньобанківських позичкових рахунків на поточний рахунок позичальника, відкритий в банку (для інших кредитів, ніж овердрафт, акредитив, гарантія);

- проведення платежу з рахунку для надання овердрафту понад фактичний (кредитовий) залишок на ньому (овердрафт);

- відкриття акредитивів, надання гарантій;

- перерахування коштів з відповідних внутрішньобанківських позичкових рахунків на рахунок для надання спеціального кредиту з наступним договірним списанням на відповідний рахунок покриття за акредитивом, що відкритий за цим договором;

- перерахування коштів з відповідних внутрішньобанківських позичкових рахунків на рахунок для надання спеціального кредиту з наступним договірним списанням на відповідний рахунок покриття за гарантією, що відкритий за цим договором.

За умовами п. 1.2 частини 2 генерального договору надання кредиту здійснюється:

- в межах генерального строку, та

- в межах відповідних лімітів банківських послуг, та

- не пізніше відповідних термінів користування банківськими послугами, та

- з урахуванням графіків зміни розміру ліміту відповідної банківської послуги (за наявності таких) (далі «Графіки»), та

- за умови надання позичальником передбачених цим договором документів для одержання кредиту, та

- за умови виконання позичальником попередніх умов, визначених у розділі 4 частини №2 цього договору та відповідних додатках до цього договору, за виключенням спеціального кредиту, який банк має право (але не зобов`язаний) надати при наявності невиконаних таких попередніх умов або інших порушень договору.

Розмір ліміту відповідної банківської послуги змінюється відповідно до графіку (за наявності), що наводиться за необхідності у відповідному додатку та є невід`ємною частиною цього договору.

Позичальник зобов`язаний погасити заборгованість за банківськими послугами не пізніше відповідних термінів користування банківськими послугами з урахуванням відповідних графіків та особливостей погашення кредиту, що вказується за необхідності у відповідному додатку.

Пунктом 1.5 частини 2 генерального договору передбачено, що надання траншу, кредитної лінії/разового кредиту (окрім спеціального кредиту) здійснюється на підставі заявки на видачу кредиту, наданої позичальником, у тому числі засобами комплексу електронного банкінгу. Заявка на видачу кредиту повинна бути надана у формі або близько до форми наведеної в додатку №2 до цього договору, не менше, ніж за 3 робочі дні до запланованої позичальником дати отримання траншу кредитної лінії/разового кредиту. Датою надання траншу кредитної лінії/разового кредиту є дата перерахування відповідної суми коштів з позичкового рахунку позичальника на поточний рахунок позичальника, що підтверджується випискою по поточному рахунку.

05.09.2017 сторонами укладено договір №1 про внесення змін та доповнень до генерального договору, яким збільшено генеральний ліміт до 2 000 000,00 грн, який надається на строк з 22.02.2017 по 21.02.2020.

Договором №2 від 04.10.2018 про внесення змін та доповнень до генерального договору сторони збільшили генеральний ліміт до 3 900 000,00 грн, який надається на строк з 22.02.2017 по 21.02.2020.

У додатку № 1 до договору № 2 від 04.10.2018 про внесення змін та доповнень до генерального договору наведено перелік забезпечення за генеральним договором про надання банківських послуг, серед якого зокрема, заставодавця ПП «Біном»:

- іпотека комплексу автомобільної заправної станції за адресою: Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. 8 Березня (Моторобудівників), буд. 190, що розташований на земельній ділянці площею 0,8028 га ринковою вартістю згідно оцінки банку не менше ніж 1 354 000,00 грн. (без ПДВ);

- обладнання устаткування заправної станції, що знаходиться за адресою: Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. 8 Березня (Моторобудівників), буд. 190, ринковою вартістю згідно оцінки банку не менше ніж 53 700,00 грн (без ПДВ).

05.09.2017 між Публічним акціонерним товариством «Таскомбанк» (Іпотекодержатель) та Приватним підприємством «Біном» (Іпотекодавець, відповідач) укладено договір Іпотеки від 05.09.2017, відповідно до п. 1.1 якого іпотекодавець з метою забезпечення виконання зобов`язання, зазначеного у пункті 1.2 цього договору, передає в іпотеку, а іпотеко держатель приймає його в іпотеку на умовах, визначених у цьому договорі нерухоме майно, зазначене в пункті 1.2 цього договору.

Пунктом 1.2 договору іпотеки визначено, що іпотекою за цим договором забезпечується виконання зобов`язань Товариства з обмеженою відповідальністю Торгова компанія «Спецнафта-Сервіс» (позичальник, третя особа у справі), що виникли та виникнуть під час дії генерального договору про надання банківських послуг № НК1324 від 22.02.2017, договору № 1 від 05.09.2017 про внесення змін і доповнень до генерального договору про надання банківських послуг № НК1324 від 22.02.2017, зі всіма додатками, доповненнями, договорами про внесення змін та доповнень до нього, які укладені та/або можуть бути укладені в майбутньому. в тому числі про збільшення суми основного боргу та/або процентів, сум комісії, що є невід`ємними його частинами та складають єдиний документ (надалі кредитний договір), що укладений між іпотекодержателем та позичальником, за умовами якого останній зобов`язаний, у тому числі, але не виключно:

- повернути іпотекодержателю кредитні кошти, що надані та/або можуть бути надані у вигляді овердрафту, кредитної лінії, що поновлюється, кредитної лінії, що не поновлюється, кредиту, спеціального кредиту та виконати зобов`язання за наданими іпотекодержателем гарантіями, акредитивами (надалі разом по тексту «кредит») в порядку, передбаченому кредитним договором, у терміни згідно з графіками/умовами, викладеними у кредитному договорі, але в будь-якому разі не пізніше 21.02.2020 в межах генерального ліміту 2 000 000,00 грн (два мільйони гривень 00 коп.);

- сплатити проценти за користування кредитом у розмірі, визначеному кредитним договором відповідно до наступного: для фіксованої процентної ставки у розмірі, визначеному кредитним договором, але в будь-якому випадку не більше 100,0% (сто процентів) річних з урахуванням порядку та розміру її зміни згідно умов кредитного договору у строки, що встановлені кредитним договором;

- сплатити комісії, неустойки, пені, штраф у розмірах і у випадках, передбачених кредитним договором.

Крім цього, іпотекою забезпечено виконання інших зобов`язань, що виникають в силу кредитного договору, а також зобов`язань іпотекодавця за цим договором.

У пунктах 1.2, 1.3, 1.4 договору іпотеки визначено, що предметом іпотеки є нерухоме майно: автозаправочна станція літ. М, склад ПММ літ Л, паркан №№ 1, 2, 9-12, майданчик ємкостей з пальним № 15, що знаходиться за адресою: Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. 8 березня, буд. 190, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна за Державним реєстром речових прав на нерухоме майно № 1, що належить іпотекодавцю на праві приватної власності на підставі Договору купівлі-продажу нерухомості від 27.01.2003, зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, про що внесено запис про право власності 945496. Сторони цього договору оцінюють вартість предмета іпотеки у 1 695 300,00 грн без ПДВ. Зазначена в цьому пункті сума відображає вартість предмету застави на момент укладання договору і не може бути розцінена як обмеження розміру відповідальності іпотекодавця.

Пунктом 3.4 договору іпотеки передбачено право іпотекодержателя звернути стягнення на предмет іпотеки, реалізувати його і задовольнити за рахунок його вартості свої вимоги в повному обсязі та/або вимагати від позичальника дострокового виконання зобов`язань, що випливають із кредитного договору, у випадку, коли заставодавець та/або позичальник не виконає будь-які свої зобов`язання, викладені в цьому договорі чи кредитному договору та/чи доповнень до них, у тому числі невиконання позичальником будь-яких зобов`язань за кредитним договором.

Сторони погодили в п. 7.1 договору, що іпотекодержатель набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки та його реалізацію, зокрема, якщо у момент настання строку виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором вони будуть виконані неповністю або несвоєчасно або не виконані, у тому числі: при повному чи частковому неповерненні у встановлені кредитним договором строки суми кредиту та/або несвоєчасному поверненні та/або при сплаті або частковій несплаті у передбачені кредитним договором строки суми процентів за користування кредитом, комісій та/або при несплаті чи частковій несплаті у строк сум неустойки, штрафу, пені, що передбачені кредитним договором.

Пунктами 9.2, 9.3 договору іпотеки встановлено, що цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами, скріплення відтисками печаток сторін та нотаріального посвідчення. Діє до повного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором та виконання зобов`язань іпотекодавцем за цим договором, або до припинення права іпотекиу випадках передбачених Законом.

Умовами додатка № 13/1 від 04.10.2018 до генерального договору, який є додатком № 4 до договору №2 про внесення змін та доповнень від 04.10.2018 до генерального договору, передбачено надання позичальнику відновлювальної кредитної лінії на суму 1 900 000,00 грн з терміном користування до 31.05.2019 та фіксованою процентною ставкою 25% річних. Відповідно до графіку погашення кредиту за цією угодою передбачено сплату кредиту в період з 04.10.2018 по 30.04.2019 щомісячно в сумі 30 000,00 грн, а в період з 01.05.2019 по 31.05.2019 в сумі 1 690 000,00 грн, разом 1 900 000,00 грн.

Як вбачається з виписки по особовому рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю Торгова компанія Спецнафта-Сервіс, за період з 04.10.2018 по 22.01.2020, згідно кредитної угоди № НК1324 від 04.10.2018 банк перерахував позичальнику 08.10.2018 кредитні кошти в сумі 1895919,33 грн.

Відповідно до цієї ж виписки перенесено на прострочену заборгованість 01.11.2018 суму 25 919,33 грн, 03.12.2018 суму 30 000,00 грн, 04.01.2019 суму 30 000,00 грн, 01.02.2019 суму 30 000,00 грн, 01.03.2019 суму 30 000,00 грн, 01.04.2019 суму 30 000,00 грн, 03.05.2019 суму 30 000,00 грн, 03.06.2019 суму 30 000,00 грн.

Пунктом 5.1.11 частини 2 генерального договору передбачено обов`язок позичальника достроково повернути заборгованість за кредитом та сплатити проценти та інші належні до сплати платежі за користування ним на письмову вимогу банку та у строк, зазначений в такій вимозі, у випадках, передбачених цим договором та/або діючими договорами забезпечення, чинним законодавством України. При цьому, у випадку, якщо згідно з умовами цього договору або отриманої від банку вимоги позичальник зобов`язаний здійснити повне дострокове погашення боргових зобов`язань, сторони домовились, що дата повернення заборгованості за кредитом, зазначена в п. 2.1 частини 2 цього договору, за домовленістю сторін, вважається перенесеною та такою, що змінена на дату чи строк, що зазначений у письмовій вимозі банку про дострокове погашення чи настає в інших випадках, передбачених цим договором.

24.12.2019 банк звернувся до позичальника та іпотекодавця з повідомленням-вимогою вих. № 27232/70 від 24.12.2019 та № 27222/70 від 24.12.2019 про дострокове повернення кредиту, а саме:

- простроченого боргу в сумі 1 894 698,15 грн;

- простроченої заборгованості за процентами в сумі 296 126,43 грн;

- пені в сумі 397 649,33 грн;

- простроченої заборгованості за процентами (на прострочену частину кредиту) в сумі 215 734,45 грн;

- процентів на прострочену частину кредиту в сумі 27 630,99 грн.

Відповідно до списку згрупованих поштових відправлень №16 від 24.12.2019 кореспонденцію відправлено позичальнику ТОВ «ТД «Спецнафтасервіс» на адресу: вул. Іванова, буд. 85/23, м. Запоріжжя, 69068 та іпотекодавцю ПП «Біном» на адресу: вул. Нижньодніпровська, буд. 12/1, м. Запоріжжя, 69091, що відповідає відомостям про місцезнаходження даних осіб, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 11.02.2020.

Позичальник та іпотекодавець у встановлений строк вимог банку не виконали.

На підставі вказаних обставин банк звернувся з позовом у даній справі про звернення стягнення на майно на нерухоме майно Приватного підприємства «Біном», а саме автозаправочну станцію літ. М, склад ПММ літ Л, паркан №№ 1, 2, 9-12, майданчик ємкостей з пальним № 15, що знаходиться за адресою: Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. 8 березня, буд. 190, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна за Державним реєстром речових прав на нерухоме майно 1, на користь Акціонерного товариства «Таскомбанк» в рахунок погашення заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю Торговельна компанія Спецнафта-Сервіс за генеральним договором про надання банківських послуг № НК 1324 в розмірі 2 246 624,89 грн: з яких 1 494 698,15 грн основний борг; 375 700,27 грн заборгованість по відсоткам; 376 226,47 грн пеня на суму простроченої заборгованості та відсотків за період з 16.07.2019 по 16.01.2020 шляхом продажу на прилюдних торгах, утому числі у формі електронних торгів, у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України Про виконавче провадження, за початковою ціною, визначено на рівні, не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Проаналізувавши фактичні обставини справи, оцінивши представлені докази, вислухавши пояснення представників сторін, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з такого.

Спірні правовідносини сторін є господарськими та врегульовані генеральним договором про надання банківських послуг № НК1324 від 22.02.2017 з договорами про внесення змін та доповнень до генерального договору №1 від 05.09.2017 та № 2 від 04.10.2018, а також договором іпотеки від 05.09.2017.

Статтею 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За приписами ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За умовами договору №2 про внесення змін та доповнень від 04.10.2018 до генерального договору встановлено генеральний строк кредитування в межах ліміту кредитування на суму 3 900 000,00 грн. до 21.02.2020.

В межах цього ліміту кредитування банк видав позичальнику 08.10.2018 кредит у сумі 1 895 919,33 грн, який підлягав поверненню за умовами додатка № 13/1 від 04.10.2018 до генерального договору, який є додатком № 4 до договору № 2 про внесення змін та доповнень від 04.10.2018 до генерального договору, відповідно до графіку погашення кредиту в період з 04.10.2018 по 30.04.2019 щомісячно в сумі 30 000,00 грн, а в період з 01.05.2019 по 31.05.2019 решта суми.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Позичальник сплатив кредит лише частково та з порушенням встановленого графіку, а саме: 12.11.2018 сплачена сума кредиту в розмірі 1221,18 грн, а 14.05.2020 400 000,00 грн.

Таким чином, сума несплаченого кредиту складає 1 494 698,15 грн.

Стаття 610 Цивільного кодексу України визначає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Пунктом 2 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України встановлено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, зміна умов зобов`язання.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 5.4.1 частини 2 генерального договору банк має право вимагати дострокового виконання позичальником боргових зобов`язань перед банком за цим договором, змінивши при цьому строк виконання боргових зобов`язань в порядку, визначеному п. 8.13 частини 2 цього договору, при порушення/невиконання позичальником будь-яких зобов`язань за цим договором.

У п. 8.13 частини 2 генерального договору сторони передбачили, що відповідно до вимог чинного законодавства України, зокрема ст. ст. 525, 611 Цивільного кодексу України у випадку настання будь-якої з обставин, визначених п. 5.4.1 частини 2 цього договору, банк направляє позичальнику повідомлення з вимогою виконання позичальником боргових зобов`язань за цим договором. При цьому строк виконання позичальником боргових зобов`язань вважається таким, що настав, на 10 (десятий) календарний день з дня направлення позичальнику повідомлення, якщо інший новий строк не передбачений в такому повідомленні. Сторони досягли згоди, що датою, з якої починається відлік зазначеного вище десятиденного строку, вважається дата, зазначена на квитанції, яка надається банку відділенням зв`язку при відправленні листа з повідомленням про вручення на адресу позичальника, зазначену в реквізитах цього договору, або адресу, повідомлену позичальником відповідно до п. 5.1.5 частини 2 цього договору.

У цьому випадку позичальник зобов`язаний достроково повернути заборгованість за кредитом, сплатити проценти за користування кредитом та ніші платежі, що належить до сплати за цим договором, у встановлений відповідно до цього пункту договору новий строк у визначеному банком обсязі.

За висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у п. 54 постанови від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

Відповідно до ч. 6 ст. 13 Закону України від 02.06.2016 № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що банк вправі нараховувати проценти за кредитом включно до настання строку виконання вимоги, тобто станом на 10 (десятий) календарний день з дня направлення позичальнику повідомлення, якщо інший новий строк не передбачений в такому повідомленні.

Вимогу про дострокове погашення заборгованості відправлено позичальнику та іпотекодавцю 24.12.2019 по місту Запоріжжю, що підтверджується списком згрупованих поштових відправлень № 16 від 24.12.2019. При цьому у вимозі банк встановив строк виконання зобов`язання протягом десяти робочих днів з дати одержання повідомлення.

Сторони не надали доказів одержання вимоги іпотекодавцем, у зв`язку з цим суд розрахував дату отримання вимог відповідно до пп. 1 п. 1 Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 28.11.2013 № 958, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28.01.2014 за № 173/24950, згідно з яким нормативні строки пересилання місцевої простої письмової кореспонденції операторами поштового зв`язку (без урахування вихідних днів об`єктів поштового зв`язку) складають: Д+2, де Д - день подання поштового відправлення до пересилання в об`єкті поштового зв`язку або опускання простого листа чи поштової картки до поштової скриньки до початку останнього виймання.

При цьому суд враховує, що 1 та 7 січня це святкові дні. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 10.01.2019 № 7-р «Про перенесення робочих днів у 2019 році» рекомендовано перенести робочі дні з понеділка 30 грудня на суботу 21 грудня, з вівторка 31 грудня на суботу 28 грудня. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 23.10.2019 № 995-р «Про перенесення робочих днів у 2020 році» рекомендовано перенести 2020 році в порядку та на умовах, визначених законодавством, робочий день із понеділка 6 січня на суботу 11 січня.

З огляду на викладене, позичальник та іпотекодавець мали отримати вимогу 27.12.2019 (24.12.2019 + 2 дні) та виконати її протягом 10 робочих днів, тобто до 16.01.2020.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Торгова компанія «Спецнафта-Сервіс» повідомлення вимогу в строк до 16.01.2020, також не виконало. У зв`язку з цим з 16.01.2020 виникло прострочення виконання зобов`язання.

Частиною 1 статті 1048 Цивільного кодексу України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно з пунктом 3.3 частини 2 генерального договору проценти за користування кредитною лінією/разовим кредитом/спеціальним кредитом нараховуються банком щоденно за фактичну кількість днів користування грошовими коштами, на суму щоденного залишку заборгованості за кредитною лінією/разовим кредитом/спеціальним кредитом, за методом «факт/360» (метод розрахунку процентів, за якими кількість днів у місяці береться фактична, а в році 360 днів). При цьому враховується перший день та не враховується останній день користування кредитними коштами.

Пунктом 2 частини 1 генерального договору передбачено строк сплати процентів з 01 по 10 число (включно) кожного місяця, до дати спливу терміну користування відповідною банківською послугою та повернення в повному обсязі кредитних коштів за цим договором.

Отже, строк повернення кредиту в повному обсязі настав 16.01.2020, тому банк вправі нараховувати проценти за користування кредитом до 16.01.2020 включно.

Відповідно до розрахунку уточнених позовних вимог банк нарахував проценти за користування кредитом за період з 08.10.2018 по 20.05.2020 в загальній сумі 775 700,27 грн. З урахуванням сплачених 14.05.2020 процентів у сумі 400 000,00 грн банк пред`явив до стягнення залишок несплачених процентів у сумі 375 700,27 грн.

Суд здійснив перерахунок заявлених до стягнення процентів за період з 08.10.2018 по 16.01.2020 включно, що склало 613 174,54 грн. Судом враховані проценти, які вірно нараховані позивачем за період з 08.10.2018 по 31.12.2019 в сумі 592 122,34 грн, та здійснено перерахунок процентів за 16 днів січня 2020 року таким чином: сума боргу за кредитом 1 894 698,15 грн/360 днів х 25% х 16 днів = 21 052,20 грн, всього 613 174,54 грн. З урахуванням сплачених 14.05.2020 процентів у сумі 400 000,00 грн сума заборгованості зі сплати процентів становить 213 174,54 грн. Решта процентів у сумі 162 525,73 грн нарахована позивачем необґрунтовано.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

У ч. ч. 4, 6 ст. 231 Господарського кодексу України визначено, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Також відповідно до ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Згідно з п. 7.2 частини 2 генерального договору у разі невиконання чи несвоєчасного виконання позичальником боргових зобов`язань за цим договором банк має право нарахувати та стягнути, а позичальник сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла на момент такої сплати, від суми несвоєчасно виконаного (невиконаного) платежу за кожний день з дати виникнення обставин, що є підставою для застосування пені (несвоєчасне погашенні заборгованості), до дати припинення цих обставин. Розрахунок пені здійснюється у валюті кредиту, наданого позичальнику, і підлягає сплаті у національній валюті України за курсом НБУ, встановленим на день оплати. При цьому кількість днів року приймається рівною фактичній кількості днів у році.

Таким чином, сторони погодили можливість нарахування пені протягом усього періоду прострочення виконання зобов`язання.

Позивач нарахував пеню на суму несплаченого кредиту (1 894 698,15 грн) у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за період з 16.07.2019 по 16.01.2020 у сумі 303 713,35 грн та пеню на суму несплачених відсотків за цей же період в розмірі 72 513,12 грн. При цьому суд зазначає, що пеня нарахована на суму несплачених процентів наростаючим підсумком за період з 16.07.2019 по 31.12.2019. Так, позивач врахував загальну суму процентів станом на 16.07.2019, яка визначена за період з 08.10.2018 по 30.06.2019 в загальній сумі 350 022,23 грн і далі ця сума процентів збільшувалась на суму нарахованих помісячно процентів наростаючим підсумком. Загалом сума таких процентів складає 592 122,34 грн станом на 31.12.2019, нарахування яких визнано судом обґрунтованим.

Розрахунок пені, нарахованої на суму простроченого кредиту та відсотків, судом перевірено та визнано вірним.

Щодо доводів відповідача про те, що позивач не довів правильність розрахунку позовних вимог, зокрема пені, суд зазначає, що наданий позивачем розрахунок позовних вимог відповідає обставинам справи щодо дати та суми виданого кредиту, застосованої ставки процентів та пені. Перерахунок процентів був здійснений судом тільки в частині періоду нарахування процентів.

Згідно із ч. 1 ст. 33 Закону України Закону України від 05.06.2003 №898-ІV «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Згідно із п. 8.1 частини 2 генерального договору банк набуває права звернення стягнення на предмети договорів забезпечення у випадках, зазначених у п. 5.4.1 частини 2 цього договору, у випадку невиконання позичальником вимоги банку у визначений банком строк щодо дострокового повернення заборгованості за кредитом.

Позичальник прострочив виконання зобов`язань щодо сплати кредиту та процентів за генеральним договором, а також не виконав вимогу банку щодо дострокового повернення заборгованості за кредитом. Враховуючи викладене, банк набув право звернення стягнення на іпотечне майно. З огляду на це, суд визнаэ необґрунтованими доводи відповідача про те, що строк виконання зобов`язань за договором іпотеки не настав.

Відповідач не погоджується з розрахунком заборгованості по кредитному договору № НК 1324 від 22.02.2017, однак власного контр розрахунку не надав.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України від 05.06.2003 №898-ІV «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання.

Судом визнано обґрунтованими позовні вимоги про звернення стягнення на нерухоме майно відповідача: автозаправочну станцію літ. М, склад ПММ літ Л, паркан №№ 1, 2, 9-12, майданчик ємкостей з пальним № 15, що знаходиться за адресою: Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. 8 березня, буд. 190, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна за Державним реєстром речових прав на нерухоме майно 1, в рахунок часткового погашення заборгованості позичальника - Товариства з обмеженою відповідальністю Торгова компанія Спецнафта-Сервіс ідентифікаційний код юридичної особи 39416130 за генеральним договором про надання банківських послуг №НК1324 від 22.02.2017 в сумі 2 084 099,16 грн, з яких: 1 494 698,15 грн основний борг, 213 174, 54 грн заборгованість по відсотках, 376 226,47 грн пеня на суму заборгованості та відсотків за період з 16.07.2019 по 16.01.2020.

В частині звернення стягнення на майно в рахунок погашення заборгованості зі сплати процентів на суму 162 525,73 грн, які нараховані позивачем необґрунтовано, суд відмовляє.

Доводи відповідача щодо неналежного звернення стягнення в судовому порядку спростовуються п. 7.2 договору іпотеки, в якому передбачено звернення стягнення на предмет заяви будь-яким із способів на вибір позивача, у т.ч. на підставі рішення суду.

Згідно із ст. 39 Закону України від 05.06.2003 №898-ІV «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються:

загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна,

за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя;

заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації (у разі необхідності);

спосіб реалізації предмета іпотеки;

пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки.

У разі визначення судом способу реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів ціна предмета іпотеки у рішенні суду не зазначається та визначається при його примусовому виконанні на рівні, не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

За приписами ч. ч. 2, 3 ст. 25 Закону України від 18.11.2003 № 1255-IV «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначаються:

1) загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті обтяжувачу з вартості предмета забезпечувального обтяження;

2) опис рухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги обтяжувача;

3) заходи щодо забезпечення збереження предмета забезпечувального обтяження або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні;

4) спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених статтею 26 цього Закону;

5) пріоритет та розмір вимог інших обтяжувачів, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження, які підлягають задоволенню з вартості предмета забезпечувального обтяження;

6) початкова ціна предмета забезпечувального обтяження для його подальшої реалізації на публічних торгах у порядку виконавчого провадження.

Якщо інше не передбачено рішенням суду, реалізація предмета забезпечувального обтяження проводиться шляхом його продажу на публічних торгах у порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна.

Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання.

У разі якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно, виконавець має право залучити суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для проведення оцінки майна.

Враховуючи викладене, суд задовольнив вимоги про звернення стягнення на майно шляхом проведення публічних торгів у порядку виконавчого провадження згідно з Законом України «Про виконавче провадження» за початковою ціною, визначеною на рівні, не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати зі сплати судового збору покладаються на сторони пропорційно задоволених вимог, виходячи з такого розрахунку: заявлено вимоги про звернення стягнення на нерухоме майно (з урахуванням відомої вартості нерухомого майна 1 695 300,00 грн), за розгляд яких сплачено судовий збір в сумі 25 429,50 грн (як за майнову вимогу відповідно до пп. 2 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»); судом визнано обґрунтованими вимоги про звернення стягнення на майно в рахунок погашення заборгованості в сумі 2 084 099, 16 грн; звідси до стягнення з відповідача підлягає судовий збір в розмірі: 2 084 099, 16 грн/2 246 624,89 грн х 25 429,5 грн = 23 589,87 грн.

Решта витрат зі сплати судового збору в сумі 1839,63 грн (25 429,5 грн - 23 589,87 грн) покладається на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 20, 129, 202, 222, ст. ст. 232, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Звернути стягнення на нерухоме майно Приватного підприємства «Біном» (69091, м. Запоріжжя, вул. Нижньодніпровська, буд. 12, кв. 1; ідентифікаційний код юридичної особи 32175310), яке розташоване за адресою: м. Запоріжжя, вул. 8 Березня, буд. 190, а саме: автозаправочну станцію літ. М, склад ПММ літ. Л, паркан №№ 1, 2, 9-12, майданчик ємкостей з пальним № 15, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна за Державним реєстром речових прав на нерухоме майно 1 на користь Акціонерного товариства «Таксомбанк» (01032, м. Київ, вул. С. Петлюри, буд. 30; ідентифікаційний код юридичної особи 09806443) в рахунок часткового погашення заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова компанія Спецнафта-Сервіс» (69068, м. Запоріжжя, вул. Іванова, буд. 85, кв. 23; ідентифікаційний код юридичної особи 39416130) за генеральним договором про надання банківських послуг № НК1324 від 22.02.2017 в сумі в сумі 2 084 099,16 грн (два мільйони вісімдесят чотири тисячі дев`яносто дев`ять гривень 16 коп), з яких: 1 494 698,15 грн (один мільйон чотириста дев`яносто чотири тисячі шістсот дев`яносто вісім гривень 15 коп) основний борг, 213 174,54 грн (двісті тринадцять тисяч сто сімдесят чотири гривні 54 коп) заборгованість по відсотках, 376 226,47 грн (триста сімдесят шість тисяч двісті двадцять шість гривень 47 коп) пеня на суму заборгованості та відсотків за період з 16.07.2019 по 16.01.2020, шляхом проведення публічних торгів у порядку виконавчого провадження згідно з Законом України «Про виконавче провадження» за початковою ціною, визначеною на рівні, не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Видати наказ.

Стягнути з Приватного підприємства «Біном» (69091, м. Запоріжжя, вул. Нижньодніпровська, буд. 12, кв. 1; ідентифікаційний код юридичної особи 32175310) на користь Акціонерного товариства «Таксомбанк» (01032, м. Київ, вул. С. Петлюри, буд. 30; ідентифікаційний код юридичної особи 09806443) судовий збір у розмірі 23 589,87 грн (двадцять три тисячі пятсот вісімдесят девять гривень 87 коп). Видати наказ.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 30 жовтня 2020 року.

Суддя І. С. Горохов