ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.11.2020м. ДніпроСправа № 904/4777/20

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Мельниченко І.Ф. , розглянув спір

за позовом Комунального підприємства "Теплоенерго" Дніпровської міської ради, м. Дніпро

до Фізичної особи-підприємця Голенищева Вячеслава Олексійовича, м. Дніпро

про стягнення заборгованості в сумі 8 302, 16 грн.

ез ББез участі представників сторін.

СУТЬ СПОРУ:

Комунальне підприємство "Теплоенерго" Дніпровської міської ради звернулось до господарського суду Дніпропетровської області із позовом про стягнення 35026,82 грн., що складають суму заборгованості за договором про постачання теплової енергії № 060384 від 15.10.2015; 3 781,75 грн. - пені; 4 362,29 грн. - інфляції грошових коштів; 1 046,23 грн. - річних.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору № 900 про постачання теплової енергії від 21.03.2013 в частині повної та своєчасної оплати за поставлену теплову енергію

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 07.09.2020 відкрито провадження у справі № 904/4777/20, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

З метою повідомлення відповідача про його право подати відзив на позовну заяву, на адресу останнього, яка зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, направлялась ухвала Господарського суду Дніпропетровської області від 07.09.2020.

Станом на 30.09.2020 конверт з ухвалою про відкриття провадження у справі був повернутий до суду відділенням поштового зв`язку з відміткою "за закінченням терміну зберігання".

За приписами пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітка про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відтак, в силу положення пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України, день невдалої спроби вручення поштового відправлення за адресою місцезнаходження відповідача, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, вважається днем вручення відповідачу ухвали суду про відкриття провадження у справі.

У даному випаду судом також враховано, що за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з частинами 1, 2 статті 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись, зокрема, з ухвалою про відкриття провадження у справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Відповідно до частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Судом враховано, що в силу вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

З огляду на викладене та згідно з частини 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України справу розглянуто за наявними у справі матеріалами, а рішення підписано без його проголошення.

За результатом дослідження матеріалів справи, оцінки доказів у їх сукупності господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

21.03.2013 Комунальним підприємством "Теплоенерго" Дніпропетровської міської ради (Теплопостачальне підприємство) та Фізичною особою-підприємцем Голенищев Вячеслав Олексійович (Споживач) укладено договір № 900 про постачання теплової енергії.

Рішенням Дніпровської міської ради від 07.09.2016 № 39/13 «Про внесення змін до деяких рішень міської ради у зв`язку зі зміною географічних назв», було змінено назву замість Комунального підприємства "Теплоенерго" Дніпропетровської міської ради на Комунальне підприємство "Теплоенерго" Дніпровської міської ради

Згідно з пунктом 2.1. вказаного вище Договору Теплопостачальне підприємство бере на себе зобов`язання виробляти та постачати Споживачеві теплову енергію, а Споживач зобов`язався одержати теплову енергію та сплатити Теплопостачальному підприємству її вартість, за встановленими тарифами (цінами) в терміни та на умовах, передбаченими цим Договором.

За умовами пункту 3.1. Договору теплова енергія постачається Споживачу в обсягах визначених Додатком № 1 до цього Договору для задоволення наступних потреб:

- опалення - в опалювальний період (175 діб);

- вентиляція - в опалювальний період (175 діб);

- гарячого водопостачання - протягом року (350 діб);

- технологічних потреб відповідно з виробничою програмою Споживача.

Відповідно до пункту 6.2. Договору облік споживання теплової енергії Споживачем здійснюється за показниками приладу обліку, встановленого на житловий будинок за адресою: вул. Писаржевського, буд. 7.

Відповідно до умов пунктів 7.1, 7.2 Договору тарифи на теплову енергію, що споживається згідно з цим Договором затверджені Національною комісією регулювання ринку комунальних послуг України від 30.09.2011 за № 13.

Тариф для розрахунків за цим Договором складає: теплова енергія для потреб інших споживачів за 1 Гкал (без ПДВ) 890,26 грн.; за 1 Гкал (з ПДВ) 1 068,31 грн.

Про зміну тарифів Споживач повідомляється в порядку, визначеному пп. 5.1.7, 5.2.3 Договору.

Пунктом 6.6 Договору сторонами встановлено, що розрахунки між Теплопостачальним підприємством та Споживачем за Договором проводяться виключно у безготівковій формі у національній валюті України - гривні, шляхом перерахування грошових коштів, вказаних у відповідних платіжних документах, на поточні рахунки, зазначені сторонами у розділі 15 Договору.

Розрахунковим періодом є календарний місяць, за результатами якого підписується акт здачі-приймання теплової енергії за відповідний розрахунковий період (в 2-х примірниках), за формою визначеною сторонами в Додатку № 3 Договору. Підписаний акт здачі-приймання теплової енергії за відповідний розрахунковий період, або його відсутність в порядку п.п. 4.2.2, 6.10 Договору, є підтвердженням відсутності претензій з боку Споживача в частині фактично отриманої кількості теплової енергії (пункт 6.7 Договору).

Відповідно до пункту 6.9 Договору Споживач здійснює остаточний розрахунок за спожиту теплову енергію в продовж 5 (п`яти) календарних діб після одержання рахунку від Теплопостачального підприємства, яке зобов`язане направляти його Споживачу не пізніше 10 (десяти) календарних діб місяця, наступного за розрахунковим разом з актом здачі-приймання поставленої теплової енергії за відповідний розрахунковий період. У випадку утворення переплати, вона зараховується в рахунок наступних платежів.

Згідно до пункту 6.10 Договору сторони, підписавши цей Договір, домовились, що факт отримання Споживачем Акту здачі-приймання теплової енергії за відповідний розрахунковий період та подальшого неотримання Теплопостачальним підприємством протягом 5 (п`яти) календарних діб, з моменту отримання, підписаного Споживачем акту здачі-приймання теплової енергії за відповідний розрахунковий період, є підставою для Теплопостачального підприємства вважати акт здачі-приймання теплової енергії за відповідний розрахунковий період підписаним з боку Споживача.

Відповідно до пункту 11.1. Договору останній набуває чинності з моменту його підписання та діє до 27.12.2014, а в частині проведення розрахунків за теплову енергію до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим Договором.

У разі відсутності письмової заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов цього Договору за один місяць до закінчення терміну дії Договору, Договір вважається продовженим на той самий строк (кількість місяців/днів, визначених у п. 11.1 Договору) і на тих самих умовах. Кількість пролонгацій по цьому Договору необмежена (пункт 11.4. договору).

Доказів, які б свідчили про те, що сторони припинили дію Договору про постачання теплової енергії № 900 від 21.03.2013 в матеріалах справи відсутні, а отже, останній є чинним.

Відповідно до пункту 13.5 Договору Споживач підписавши цей Договір зобов`язаний сплатити вартість спожитої теплової енергії за період з 10.01.2012 на дату укладання договору згідно договору оренди нежитлового приміщення.

Як вбачається з матеріалів справи, 24.02.2020 КП «Теплоенерго» звернулось листом № 285-СС до КП «Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю» з питанням чи повертав орендоване приміщення ФОП Голенищев В.О. (а.с. 101).

Листом № 521 від 02.03.2020 КП «Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю» надало відповідь про те, що ФОП Голенищев В.О. продовжує орендувати приміщення за адресою: вул. Писаржевського, 7 (а.с. 102).

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов вищезазначеного Договору Теплопостачальним підприємством, здійснено постачання теплової енергії відповідачу у лютому 2017- квітні 2020 на загальну суму 7 993,90 грн., про що складені акти прийому-передачі теплової енергії за вказаний період (а.с. 81-100).

Додатково надання послуг відповідачу підтверджується актами споживання теплової енергії (а.с. 126-147).

Порядок розрахунку споживання згідно приладу обліку підтверджується Довідкою (а.с. 125).

Частиною шостою статті 19 Закону України "Про теплопостачання" передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

З огляду на викладене, відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства, що регулюють правовідносини у сфері теплопостачання, у відповідача щомісячно виникає обов`язок щодо оплати фактично спожитої теплової енергії.

На адресу відповідача були виставлені рахунки на оплату № 900, 090900 на загальну суму 7 993,90 грн., які були направлені на адресу відповідача разом з актами прийому-передачі теплової енергії, що підтверджується залученими до матеріалів справи доказами надсилання (а.с. 103-118).

Як зазначає позивач, відповідачем 19.06.2017 було здійснено оплату у сумі 2 200,00 грн., з цієї суми в рахунок погашення суми боргу врахована сума у розмірі 785,66 грн., переплата у сумі 1 414,34 грн. пішла в рахунок погашення попередніх заборгованостей (а.с. 119).

Таким чином заборгованість відповідача за отриману теплову енергію складає 7 208,24 грн.

Як вже було зазначено вище, остаточні розрахунки за спожиту теплову енергію здійснюються Споживачем на протязі 5 діб після одержання рахунку Енергопостачальної організації.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту, або інших вимог, що звичайно ставляться.

Доказів сплати вартості наданих за спірний період послуг за поставлену теплову енергію в сумі 7 208,24 грн. відповідач на момент розгляду спору не надав.

З огляду на вище викладене, вимоги позивача щодо примусового стягнення заборгованості на зазначену вище суму слід визнати обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошових зобов`язань на вимогу кредитора, зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку сума річних за загальний період прострочення з 21.03.2017 по 22.07.2020 склала 394,92 грн.; інфляція грошових коштів за загальний період прострочення з березня 2017 по липень 2020 склала 605,39 грн.

Вказаний розрахунок позивачем здійснено відповідно до умов договору та норм чинного законодавства, у зв`язку з чим зазначені вище суми річних та інфляції грошових коштів підлягають до примусового стягнення.

Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Пунктом 9.4.4. Договору сторони погодили, що в разі прострочення Споживачем виконання грошового зобов`язання за цим Договором Споживач на вимогу Теплопостачального підприємства зобов`язаний виплатити йому суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції, трьох відсотків річних, а також пеню за весь час прострочення у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно наданого позивачем розрахунку сума пені за загальний період прострочення з 21.03.2017 по 22.07.2020 складає 93, 61 грн.

Вказаний розрахунок позивачем здійснено відповідно до умов договору та норм чинного законодавства, у зв`язку з чим зазначена вище сума пені підлягає до примусового стягнення.

Згідно зі статтями 78, 79 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Позивач надав достатньо належних та допустимих доказів на підтвердження своєчасного виконання ним своїх зобов`язань з постачання теплової енергії, за яку відповідач у визначений договором строк не розрахувався.

З огляду на вищевикладене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно зі статтею 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати позивача зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 526, 512, 625, 610, 611 Цивільного кодексу України, статтею 19 Закону України "Про теплопостачання", статтями 129, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Голенищева Вячеслава Олексійовича ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) на користь Комунального підприємства "Теплоенерго" Дніпровської міської ради (49044, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 37, ідентифікаційний код 32688148) 7 208,24 грн. (сім тисяч двісті вісім гривень 24 коп.) - основного боргу, 394,92 грн. (триста дев`яносто чотири гривні 92 коп.) - річних, 605,39 грн. (шістсот п`ять гривень 39 коп.) - інфляції грошових коштів, 93,61 грн. (дев`яносто три гривні 61 коп.) - пені , 2 102,00 грн. (дві тисячі сто дві гривні 00 коп.) - судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повне рішення складено 06.11.2020.

Суддя І.Ф. Мельниченко