ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

20 жовтня 2020 року Справа № 903/973/19

Господарський суд Волинської області у складі головуючого судді Войціховського Віталія Антоновича, суддів Вороняка Андрія Сергійовича, Кравчук Антоніни Михайлівни, за участі секретаря судового засідання Сердюкової Аліни Олегівни

та за присутності представників сторін:

від позивача: Оніщук В.М. адвокат (довіреність №1-2010 від 27.12.2019р., посвідчення адвоката №21/1471 від 01.06.2018р.)

від відповідача: Козлюк З.Р. - адвокат (довіреність №007.1Др-11-0120 від 02.01.2020р, Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №224 від 31.10.2002 р.)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Луцьку у приміщенні Господарського суду Волинської області в порядку загального позовного провадження матеріали справи

за позовом Акціонерного товариства "Укртрансгаз", м. Київ

до відповідача: Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Волиньгаз", м. Луцьк

про стягнення 354 271 337,99 грн.

Встановив: Акціонерне товариство "Укртрансгаз" звернулось до господарського суду з позовом до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Волиньгаз" про стягнення 354 271 337,99 грн., в тому числі 295 254 560,97 грн. заборгованості по оплаті отриманих на підставі договору транспортування природного газу № від 17.12.2015р. послуг балансування обсягів природного газу, 42 744 842,70 грн. пені, нарахованої за прострочення виконання зобов`язання по оплаті отриманих послуг згідно п. 13.5. договору, 12 152 816,55грн. суми індексу інфляції та 4 119 117,77 грн. 3 % річних, нарахованих у відповідності до ст. 625 ЦК України.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що в ході виконання укладеного між сторонами договору транспортування природного газу № від 17.12.2015р. позивач здійснив процедуру алокації обсягів природного газу, відібраних відповідачем з точки виходу з газотранспортної системи до точки входу до суміжної системи газорозподільної системи, в результаті чого у відповідача виявлені обсяги негативних місячних небалансів у 2018 році, зокрема, у липні в обсязі 519,000 тис. куб. м., в серпні в обсязі 1 000,000 тис. куб. м., у вересні в обсязі 3 200,000 тис. куб. м., в жовтні в обсязі 1 940,000 тис. куб. м., у листопаді в обсязі 2 300,00 тис. куб. м., в грудні в обсязі 2 879,000 тис. куб. м, у січні 2019 року в обсязі 7 570,000 тис. куб. м. та у лютому 2019 року 2 648,510 тис. куб. м., що підтверджується алокаціями (звітами) ПАТ "Волиньгаз" про поділ фактичного обсягу природного газу за липень-листопад 2018 року, електронними файлами ПАТ "Волиньгаз" про поділ фактичного обсягу природного газу за грудень 2018 року, січень-лютий 2019 року, Звітами по точках входу/виходу за липень-грудень 2018 року та січень-лютий 2019 року.

За твердженнями позивача, такі обсяги негативних небалансів природного газу виникли у відповідача внаслідок безпідставного відбору останнім з газотранспортної системи природного газу для покриття його власних виробничо-технічних витрат без подання таких обсягів природного газу до газотранспортної системи та внаслідок несанкціонованих відборів з газорозподільної системи відповідача природного газу споживачами, у яких в спірні періоди не було жодного постачальника природного газу. У зв`язку з нездійсненням відповідачем заходів щодо самостійного врегулювання негативних місячних небалансів за вказані періоди в порядку, встановленому кодексом ГТС, позивач надав відповідачу послуги балансування для врегулювання небалансів за вказані періоди на загальну суму 295 254 560,97грн., про що були оформлені односторонні акти про надання таких послуг, що були надіслані відповідачу разом з рахунками на оплату та звітами по точках входу/виходу супровідними листами позивача. Однак, в порушення вимог п. 4 глави 4 Розділу ХІV Кодексу ГТС та умов п. 9.4 договору, відповідач не сплатив та продовжує не сплачувати заборгованість за надані позивачем послуги, чим порушує права та інтереси останнього. Враховуючи прострочення сплати основного боргу, позивач нарахував до стягнення пеню, 3% річних та інфляційні втрати.

Ухвалою суду від 16.12.2019р. за вказаним позовом було відкрито провадження у справі, постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження, розгляд справи в підготовчому засіданні призначено на 15.01.2020р., запропоновано сторонам вчинити певні дії та надати суду відповідні додаткові матеріали, явку повноважних представників сторін в судове засідання визначено на власний розсуд.

08.01.2020 року на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву з обгрунтовуючими відзив документами та доказами надіслання останнього на адресу позивача у справі, в котрому відповідач зазначив, що позивачем при складанні актів та розрахунків вартості послуг балансування за спірний період, а саме з липня 2018 року по лютий 2019 року неправильно застосовано коєфіцієнт компенсації 1,2, замість 1.

Так, пунктом 9.2 Договору визначено, що вартість послуг балансування за газовий місяць визначається на підставі даних про негативний місячний небаланс Замовника за формулою, в якій зазначається коефіцієнт компенсації, що дорівнює 1,2. При розмірі небалансу до 5% від обсягу природного газу, відібраного з газотранспортної системи, застосовується коефіцієнт, що дорівнює 1.

При цьому, при визначенні коефіцієнту компенсації К, враховується обсяг газу відібраний замовником з газотранспортної системи, тобто значення алокації по даному замовнику. А для оператора ГРС (АТ "Волиньгаз") необхідно враховувати весь обсяг природного газу отриманий оператором ГРС у фізичних точках виходу з газотранспортної системи для подальшого розподілу приєднаним споживачам.

Перевищення 5% від обсягів природного газу, відібраного з газотранспортної системи в спірний період не відбувалося.

Таким чином, при розрахунку вартості послуг балансування за всі місяці вказані в позовній заяві, необхідно застосовувати коефіцієнт компенсації 1, а не 1,2.

З огляду на безпідставне застосування завищеного коефіцієнту, відповідач надсилав позивачу листи про повернення актів наданих послуг балансування з коефіцієнтом 1.2 №Vl03.2-Сл -201/12-08 від 31.08.2018р., № Vl03.2-Лв -4285-1118 від 22.11.2018р., №Vl03.2-Лв -4683-1218 від 27.12.2018р., №43003.2-Сл-436-0219 від 31.01.2019р., №43003.2-Сл-436-0219 від 21.03.2019р.

У відзиві відповідач посилався також на листи НКРЕКП від 25.03.2016р. №2840/16.3/7-16, від 27.06.2017р. №7044/16.3.2/7-17.

Відповідач стверджував, що Оператор газотранспортної системи повинен забезпечити замовників безкоштовною, достатньою, своєчасною та достовірною інформацією про статус балансування в межах інформації, що знаходиться у розпорядженні оператора газотранспортної системи у відповідний момент часу. Така інформація має надаватися відповідному замовнику в електронному форматі своєчасно (ч.3 ст.35 Закону України "Про ринок природного газу").

Проте, в порушення умов Договору та Кодексу ГТС, позивачем, на думку відповідача, не дотримано відповідний порядок визначення небалансу (пункти 1,2 Розділу 3 Глави XIV Кодексу), не направлено відповідачу відповідний звіт про надання послуг з балансування, як це передбачено Розділом 4 Глави XIV Кодексу, не надано змоги відповідачу самостійно врегулювати небаланс у визначені строки (пункти 3-6 Розділу 3 Глави XIV Кодексу).

Відповідач зазначив, що дії позивача при складанні односторонніх актів про надання послуг балансування, розрахунків та рахунків в яких визначено вартість послуг балансування, свідчать про порушення позивачем порядку надання послуг балансування, всіх допустимих термінів та строків передбачених умовами Договору та нормами Кодексу ГТС, правил балансування визначених Законом України "Про ринок природного газу" відсутність обґрунтування реальних витрат, що, в свою чергу, унеможливило своєчасного самостійного врегулювання небалансу відповідачем.

З огляду на вищевикладене, відповідач просив у позові відмовити в повному обсязі.

14.01.2020 року на адресу суду від позивача надійшла відповідь на відзив на позовну заяву з доказами надіслання відповіді на адресу відповідача у справі, в котрій позивач зазначив, що відповідно до п. 1, 2 глави 3 розділу ХІV Кодексу ГТС оператор газотранспортної системи визначає місячний небаланс для кожного місяця як різницю між обсягом природного газу, який замовник послуг транспортування передав у точках входу і отримав з газотранспортної системи у точках виходу за цей газовий місяць. Місячний небаланс розраховується оператором газотранспортної систем до 10-го числа наступного місяця на підставі фактичних даних, одержаних в процесі алокації, яку здійснює оператор газотранспортної системи.

Позивач зазначив, що при визначенні коефіцієнту компенсації, що повинен застосовуватись при розрахунку вартості послуг, виходив з того, що обсяг природного газу, який був поданий відповідачем у спірні газові місяці до газотранспортної системи в усіх випадках склав 0 тис.м.куб., внаслідок чого обсяг відібраного відповідачем природного газу у такі періоди завжди буде становити 100% відбору (обсяг негативного небалансу х 100 % / обсяг відібраного газу = 100 %). Як вбачається з викладеного, для визначення вартості послуг повинен застосовуватись коефіцієнт компенсації 1.2, який правильно і було застосовано позивачем, що спростовує повністю доводи відповідача в цій частині.

Окремо позивач вказав, що голову НКРЕКП не наділено жодними повноваженнями стосовно надання роз`яснень чи тлумачень нормативно-правових актів, у зв`язку з чим висновки, наведені у листі голови НКРЕКП, що долучені до відзиву на позовну заяву, а саме №2840/16.3/7-16 від 25.03.2016р. не мають жодної обов`язкової сили, внаслідок чого не можуть застосовуватись до спірних правовідносин.

В судовому засіданні 15.01.2020р., за участі представників сторін, судом було постановлено протокольну ухвалу про оголошення перерви в судовому засіданні до 03.02.2020р. для надання можливості представнику відповідача ознайомитись із відповіддю на відзив та підготувати пояснення.

30.01.2020р. на адресу суду від відповідача надійшли заперечення на відповідь позивача на відзив відповідача з доказами надіслання останніх на адресу позивача у справі, в котрих відповідач позов заперечив та просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог з огляду на наступне:

Виходячи із позиції позивача, місячний небаланс AT "Волиньгаз" було розраховано позивачем на підставі фактичних, одержаних у процесі алокації, яку здійснює оператор газотранспортної системи.

Застосування же при розрахунках вартості послуг балансування природного газу коефіцієнту 1,2 виходячи із позиції позивача є те, що "Відповідач, як замовник послуг транспортування, у спірні газові місяці через точку входу до газотранспортної системи не подав жодних обсягів природного газу, однак при цьому, здійснив відбір природного газу з точки виходу з газотранспортної системи, що склали обсяги його негативних місячних небалансів за відповідні періоди, для врегулювання яких були надані послуги балансування.

Таким чином, обсяг природного газу, відібраного відповідачем з газотранспортної системи в спірні газові місяці склав 100% розміру його небалансу, внаслідок чого при визначені вартості наданих послуг балансування було застосовано саме коефіцієнт 1,2".

При цьому позивачем при розрахунку застосовуються виключно обсяги природного газу, які відносяться до обсягів природного газу, що є виробничо-технічними витратами та нормованими втратами (ВТВ) відповідача.

Тобто, якщо виходити із позиції позивача, відповідач щомісяця повинен був заявляти та погоджувати номінації обсягів природного газу для врегулювання негативних небалансів обсягів природного газу для ВТВ. В іншому випадку такі обсяги завжди будуть складати 100% розміру негативного небалансу по відношенню до заявлених номінацій. Однак, дана позиція позивача не узгоджується із умовами договору, приписами Кодексу газотранспортної системи (в редакції, що була чинною у спірний період) і Закону України "Про ринок природного газу", та в цілому принципам рівності прав і обов`язків у взаємовідносинах між суб`єктами ринку природного газу в процесі здійснення ними господарської діяльності на ринку природного газу.

Згідно пункту 5 глави 1 розділу І Кодексу ГТС номінація це попереднє повідомлення, надане замовником послуг транспортування оператору газотранспортної системи, стосовно обсягів природного газу, які будуть подані замовником послуг транспортування протягом доби до газотранспортної системи в точках входу та відібрані з газотранспортної системи в точках виходу, у тому числі у розрізі контрагентів (споживачів) замовника та їх точок комерційного обліку.

Пунктом 1 розділу XIII Кодексу ГТС на замовника послуг транспортування покладено обов`язок подавати та відбирати до/з газотранспортної системи природний газ в обсягах, які виникають на підставі умов укладених договорів постачання природного газу, договору транспортування природного газу, технічної угоди та підтверджених номінацій.

Тобто, згідно власного трактування позивачем Кодексу ГТС, Замовник послуг транспортування щомісяця до початку газового місяця транспортування газу мав подати до Оператора ГТС заявку на транспортування природного газу у обсягах, придбаних Замовником. В іншому випадку, обсяг відібраного газу, не заявленого в номінації буде вважатись негативним небалансом.

При цьому, позивач не акцентує увагу суду на тому, що в розумінні Кодексу ГТС номінацією заявляються для транспортування обсяги природного газу.

Відповідно до п. 31) ч. 1 ст.1 ЗУ "Про ринок природного газу" природний газ є товарною продукцією. Відповідно до ст. 12 ЗУ "Про ринок природного газу" постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ.

Позивач, в розумінні п. 19) ч. 1 ст.1 ЗУ "Про ринок природного газу", є оператором газотранспортної системи та здійснює діяльність із транспортування природного газу газотранспортною системою за користь третіх осіб (замовників).

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 23 ЗУ "Про ринок природного газу" оператор газотранспортної системи не може провадити діяльність з видобутку, розподілу або постачання природного газу.

Натомість, відповідно до ч. 1 ст. 20 ЗУ "Про ринок природного газу", позивач, як оператор газотранспортної системи, на виключних засадах відповідає за надійну та безпечну експлуатацію, підтримання в належному стані та розвиток газотранспортної системи з метою задоволення очікуваного попиту суб`єктів ринку природного газу на послуги транспортування природного газу. З метою виконання функцій, передбачених ч. 1 ст. 20 Закону, зобов`язаний здійснювати балансування та функції оперативно-диспетчерського управління газотранспортною системою в економний, прозорий та недискримінаційний спосіб.

Відповідно до п. 5 глави 1 розділу І Кодексу ГТС: балансування системи - це діяльність, яка здійснюється оператором газотранспортної системи в рамках надання послуг транспортування, що полягає у врівноваженні попиту та пропозиції природного газу у газотранспортній системі, що охоплює фізичне балансування та комерційне балансування; комерційне балансування - це діяльність, оператора газотранспортної системи, що полягає у визначенні та врегулюванні небалансу, який виникає з різниці між обсягами природного газу, що надійшли через точки входу, і обсягів природного газу, відібраного через точку виходу, у розрізі замовників послуг транспортування, що здійснюється на основі даних, отриманих у процедурі алокації; алокація - це віднесення оператором газотранспортної системи обсягу природного газу в точках входу/виходу до/з газотранспортної системи по замовниках послуг транспортування (у тому числі в розрізі їх контрагентів (споживачів)) з метою визначення за певний період обсягів небалансу таких замовників; небаланс - це різниця між обсягами природного газу, поданими замовником послуг транспортування для транспортування на точці входу, та відібраними замовником послуг транспортування з газотранспортної системи на точці виходу, що визначається процедурою алокації.

Відповідно до п. 1 глави 3 розділу XII Кодексу ГТС для забезпечення належного виконання оператором газотранспортної системи процедури алокації по замовникам послуг транспортування (в розрізі його споживачів) в точках виходу до газорозподільних систем оператори відповідних газорозподільних систем зобов`язані подавати оператору газотранспортної системи інформацію про фактичний обсяг споживання природного газу кожним споживачем (у тому числі побутовим споживачем), об`єкти якого підключені до газорозподільної системи.

Відповідно до пп. 1) п. 3 глави 3 розділу XII Кодексу ГТС якщо інформація про фактичні обсяги споживання природного газу за попередній місяць не буде надана (відповідно до пункту 1 цієї глави) оператору газотранспортної системи для проведення алокації, відібраний природний газ у відповідних точках виходу, обсяг якого перевищує сумарні підтверджені номінації/місячні номінації/реномінації замовників послуг транспортування по цій точці, то оператор газотранспортної системи визначає замовникам, номінації/місячні номінації/реномінації яких підтверджені по цій точці, обсяг підтверджених номінацій/місячних номінацій/реномінацій, а різницю визначає відповідному оператору газорозподільної системи, про що оператор газотранспортної системи інформує замовників послуг транспортування та оператора газорозподільної системи.

Тобто, обсяги природного газу, які не віднесені по процедурі алокації на замовника послуг транспортування або споживача і є обсягами небалансу і саме, для врегулювання такого небалансу оператором газотранспортної системи надаються послуги балансування.

При цьому, як встановлено нормами Кодексу ГТС обсяги небалансу можливо визначити виключно по завершенню газового місяця, в якому відбулось транспортування природного газу.

Однак, позивач, на переконання відповідача, помилково намагається довести суду, що відповідач заздалегідь має знати обсяги небалансу і на транспортування цих обсягів подавати номінації, що суперечить самому принципу балансування оскільки: 1) номінації підтверджуються на обсяги природного газу, придбані Замовником у постачальника на початок газового місяця (відповідач не купує природний газ), 2) небаланс визначаються виключно в кінці газового місяця (як різниця поданого позивачем обсягу природного газу до точки виходу в газорозподільну систему відповідача та обсягу природного газу, підтвердженого замовниками послуг транспортування за процедурою алокації).

Пунктом 2 глави 1 розділу XIV Кодексу ГТС встановлено, що при розрахунку небалансу замовників послуг транспортування оператор газотранспортної системи враховує всі обсяги природного газу у розрізі кожного замовника послуг транспортування, переданого до газотранспортної системи та відібраного з газотранспортної системи, у тому числі у розрізі його контрагентів (споживачів). Негативний небаланс утворюється у разі перевищення обсягів відібраного природного газу з газотранспортної системи над обсягами переданого природного газу.

Водночас, пунктом 9.2. договору, на підставі якого позивачем проведено розрахунок вартості послуг балансування, і на який посилається сам позивач, сторони погодили, що коефіцієнт 1,2 застосовується у випадку, коли негативний небаланс перевищує 5% від обсягу природного газу, відібраного з газотранспортної системи.

З наведеного слідує, що коефіцієнт компенсації слід розраховувати, виходячи з співвідношення небалансу загального обсягу газу, відібраного з газотранспортної системи, а не лише того, що був відібраний для власного споживання для покриття виробничо-технічних витрат, як вважає позивач.

Аналогічних висновків дійшов Регулятор - Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг у своїх листах-роз`ясненнях від 14.03.2016р. № 2321/16.3.1/7-16 та від 25.03.2016р. № 2840/16.3/7-16, згідно яких для визначення коефіцієнта компенсації при розрахунку вартості послуг балансування природного газу для оператора газорозподільної системи необхідно врахувати весь об`єм природного газу, отриманий оператором газорозподільної системи у фізичних точках виходу з газотранспортної системи для подальшого розподілу споживачам.

Присутня в судовому засіданні 03.02.2020р. представник відповідача заявила клопотання від 03.02.2020р. про призначення у даній справі судово-економічної експертизи, проведення якої просила доручити Київському науково-дослідному інституту судових експертиз та на вирішення експерта поставити наступні питання:

- Чи підтверджуються документально заявлені у позовних вимогах позивача АТ "Укртрансгаз" розрахунки вартості послуг балансування зазначених в актах за липень 2018 року - лютий 2019 року фактичній вартості наданих послуг з балансування за вказаний період?

-Чи підтверджуються документально витрати підприємства АТ "Укртрансгаз" за період липень 2018 року - лютий 2019 року, на закупівлю природного газу протягом розрахункового періоду саме для надання послуг балансування в обсягах, достатніх для надання таких послуг ?

-Чи підтверджуються документально витрати підприємства АТ "Укртрансгаз" за липень 2018 року - лютий 2019 року, що формують вартість наданих послуг з балансування, а саме Базову ціну газу?

-Чи відповідають визначені та задекларовані витрати підприємством АТ "Укртрансгаз" на придбання природного газу для забезпечення балансування наданим первинним документам та вимогам Податкового кодексу України ?

- Чи у відповідності до вимог Розділу XIV Кодексу Газотранспортної системи та п. 9.2. Договору визначена Базова ціна газу у спірні періоди, чи підтверджується це документально?

Провадження у справі на час проведення експертизи представник відповідача просила зупинити, а витрати за проведення останньої покласти на відповідача.

В судовому засіданні 03.02.2020р. судом було постановлено протокольну ухвалу про продовження строків підготовчого судового засідання на 30 днів до 15.03.2020р.

Крім того, судом було постановлено протокольну ухвалу про відкладення розгляду справи на 17.02.2020р. для надання можливості представнику позивача ознайомитись із запереченнями на відповідь на відзив та клопотанням відповідача про призначення судово - економічної експертизи.

14.02.2020р. на адресу суду від позивача надійшли заперечення стосовно клопотання відповідача про призначення у даній справі судово-економічної експертизи та зупинення провадження у справі з обгрунтовуючими вказані заперечення документами та доказами надіслання останніх на адресу відповідача у справі.

В судовому засіданні 17.02.2020р., за участі представників сторін, судом було постановлено протокольну ухвалу про відкладення розгляду справи на 05.03.2020р. для надання можливості відповідачу ознайомитись із запереченнями позивача на клопотання про призначення у справі судової експертизи та надання пояснень.

02.03.2020р. на адресу суду від відповідача надійшло клопотання про витребування доказів, в котрому відповідач, посилаючись на положення ч. ч. 1, 2 ст. 81 ГПК України, просив суд витребувати у Акціонерного товариства "УКРТРАНСГАЗ" наступні документи: - інформацію, щодо зони балансування, до якої оператором газотранспортної системи застосовується певний режим балансування у відповідності до правил, визначених Регламентом комісії (ЄС) № 312/2014 від 26.03.2014р., Закону України "Про ринок природного газу" та Кодексу газотранспортної системи, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015р. №2493; - інформацію з посиланням на офіційному веб-сайті позивача на сторінку, де оператором газотранспортної системи оприлюднено перелік точок входу/виходу, обсяг технічної, договірної та вільної потужності за період липня 2018-лютого 2019 року з зазначенням точок входу/виходу, для яких з точки зору технічних обмежень обсяг та вид потужності може відрізнятись в окремі періоди газового року; - інформацію з копіями підтверджуючих документів щодо технічних параметрів звичайного рівня функціонування газотранспортної системи; - інформацію з копіями підтверджуючих документів, щодо того, які дії були вчинені оператором газотранспортної системи з врегулювання небалансу АТ "Волиньгаз" у липні 2018 - лютому 2019 року; - надати інформацію, чи існувала загроза цілісності газотранспортної системи у липні 2018-лютому 2019 року, у випадку, якщо така загроза існувала, надати підтверджуючі цей факт копії документів; - інформацію з копіями підтверджуючих документів щодо того, чи здійснював оператор газотранспортної системи у липні 2018 - лютому 2019 року купівлю-продаж природного газу за короткостроковими договорами в точці, в якій відбувається передача природного газу; - інформацію з копіями підтверджуючих документів щодо того, чи здійснював оператор газотранспортної системи у липні 2018-лютому 2019 року регулювання обсягу надходження газу в газотранспортну систему (точки входу та/або виходу) у випадках, передбачених Національним планом дій та кодексом газотранспортної системи; - інформацію з копіями підтверджуючих документів щодо того, чи здійснював оператор газотранспортної системи у липні 2018 - лютому 2019 року регулювання обсягу природного газу, який знаходиться в газотранспортній системі, якщо так, то які саме дії були здійснені оператором газотранспортної системи задля врегулювання небалансу АТ "Волиньгаз"; - перелік газосховищ, які знаходяться в управлінні оператора газотранспортної системи у порядку, визначеному кодексом газотранспортної системи та кодексом газосховищ, затвердженим постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року №2495; - інформацію з копіями підтверджуючих документів щодо того, чи здійснював оператор газотранспортної системи у липні 2018 - лютому 2019 року регулювання обсягу природного газу, який зберігається у газосховищах, які знаходяться в управлінні оператора газотранспортної системи; - інформацію з копіями підтверджуючих документів щодо того, чи резервувалась оператором газотранспортної системи частина діючої ємності газосховища, потужності закачування та відбору газосховища, що необхідні для виконання ним обов`язків з балансування системи у липні 2018 - лютому 2019 року, якщо так, то яку саме частину діючої ємності газосховища, потужності закачування та відбору газосховища оператором газотранспортної системи було зарезервовано у липні 2018 - лютому 2019 року; - копію технічної угоди, що була укладена між оператором газосховища та оператором газотранспортної системи у липні 2018 - лютому 2019 року; - інформацію з копіями підтверджуючих документів щодо того, чи запроваджувались у липні 2018 - лютому 2019 року оператором газотранспортної системи обмеження у точках входу та виходу згідно з розділом XV кодексу газотранспортної системи; - інформацію з копіями підтверджуючих документів щодо відповідності тиску в газотранспортній системі вимогам цілісності та вимогам щодо експлуатації газотранспортної системи у липні 2018-лютому 2019 року, а також вказати, якими саме нормативно-правовими актами вищезазначені вимоги регламентуються; інформацію з копіями підтверджуючих документів щодо кількості природного газу у газотранспортній системі на кінець кожної доби у липні 2018 - лютому 2019 року, що очікувалась відповідно до передбачених подач та відборів для такої газової доби; - інформацію з копіями підтверджуючих документів щодо кількості природного газу у газотранспортній системі на кінець кожної доби у липні 2018 - лютому 2019 року, відповідно до фактичних подач та відборів для такої газової доби; - інформацію з копіями підтверджуючих документів щодо власної оцінки попиту на природний газ на кожну газову добу або протягом газової доби у липні 2018 - лютому 2019 року, щодо якої здійснювалась балансуюча(-і) дія(-ї); - інформацію з копіями підтверджуючих документів про номінації, алокації та виміряні потоки природного газу у кожній точці газотранспортної системи щодо кожної доби у липні 2018 - лютому 2019 року; - інформацію з копіями підтверджуючих документів про тиск природного газу в газотранспортній системі у кожній точці газотранспортної системи щодо кожної доби у липні 2018 - лютому 2019 року; - інформацію з копіями підтверджуючих документів щодо обсягів купівлі оператором газотранспортної системи короткострокових стандартизованих продуктів у кожну добу липні 2018 - лютому 2019 року; - інформацію з копіями підтверджуючих документів щодо обсягів продажу оператором газотранспортної системи короткострокових стандартизованих продуктів у кожну добу липні 2018 - лютому 2019 року; - інформацію з копіями підтверджуючих документів щодо використання оператором газотранспортної системи послуг балансування у липні 2018 - лютому 2019 року; - інформацію з копіями підтверджуючих документів щодо здійснення/проведення оператором газотранспортної системи в якості контрагента операцій на торгових платформах у липні 2018 - лютому 2019 року.

В судовому засіданні 05.03.2020р. представник відповідача звернулась до суду з клопотанням про залишення без розгляду клопотання відповідача про призначення у справі судово-економічної експертизи, яке було судом задоволене, про що суд постановив відповідну протокольну ухвалу.

Ухвалою суду від 05.03.2020р. розгляд справи в підготовчому засіданні було відкладено на 16.03.2020 р.; витребувано у Акціонерного товариства "УКРТРАНСГАЗ" та зобов`язано надати суду до 12.03.2020р. (включно) перелічені вище документи та інформацію; встановлено відповідачу строк до 16.03.2020р. до 10:00год. для надання суду пояснень по суті наданих позивачем документів; явку представників сторін в судове засідання визначено обов`язковою.

Присутня в судовому засіданні 16.03.2020р. представник відповідача надала суду додаткові письмові пояснення з обгрунтовуючими вказані пояснення документами, в котрих відповідач вказав, що з односторонніх актів послуг балансування, долучених позивачем до позову, неможливо встановити зміст та обсяг господарської операції. Водночас, відповідно до Договору відповідач не домовлявся з позивачем про надання йому природного газу, що відповідно до Кодексу ГТС могло б стати підставою плати за місячний небаланс. Позивач також не надав жодних первинних документів, які б свідчили про реальність вчинення балансуючих дій відповідно до положень Кодексу ГТС. За змістом гл. 2 розділу XIII Кодексу ГТС (в редакції 15.06.2018р., що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) Оператор газотранспортної системи надає послуги балансування виключно з метою підтримання звичайного рівня функціонування газотранспортної системи в разі недотримання замовниками послуг транспортування своїх підтверджених номінацій.

При цьому, АТ "Укртрансгаз" в підтвердження вчинених дій по врегулюванню небалансу, надало копії односторонніх Актів надання послуг балансування природного газу за газовий місяць липень 2018- лютий 2019 року. Вказані Акти складені в односторонньому порядку та підписані лише представником АТ "Укртрансгаз". В даних односторонніх актах зазначено, що АТ "Укртрансгаз" в особі Філії "Оператор ГТС України" надало послуги балансування ПАТ "Волиньгаз".

Відповідач зазначив, що відповідно до п.3 гл. 2 розділу XIII Кодексу ГТС (в редакції 15.06.2018р.) якщо існує загроза цілісності газотранспортної системи, оператор газотранспортної системи вживає таких заходів:

1) купівлю-продаж природного газу за короткостроковими договорами в точці, в якій відбувається передача природного газу, а в разі відсутності такої можливості - за конкурсною процедурою та за ринковими цінами;

2) регулювання обсягу надходження газу в газотранспортну систему (точки входу та/або виходу) у випадках, передбачених Національним планом дій та цим Кодексом;

3) регулювання обсягу природного газу, який знаходиться в газотранспортній системі;

4) регулювання обсягу природного газу, який зберігається у газосховищах, які знаходяться в управлінні оператора газотранспортної системи.

Отже, для того, щоб мати підстави для вчинення балансуючих дій, оператору газотранспортної системи АТ "Укртрансгаз" необхідна наявність існування загрози цілісності газотранспортної системи.

Однак, АТ "Укртрансгаз" надані копії документів, аналіз яких жодним чином не підтверджує існування загрози цілісності газотранспортної системи.

Крім того, відповідач зазначив щодо сумнівності визначення позивачем розрахунку вартості послуг балансування, що полягає в наступному.

До односторонніх актів, наданих АТ "Укртрансгаз" додано розрахунки вартості послуг балансування, з яких вбачається, що за основну складову такої вартості позивач взяв базову ціну газу (БЦГ). При цьому, в п. 9.3 Договору зазначено, що Базова ціна газу визначається Оператором відповідно до Кодексу.

Так, за змістом п.п. 1-2 глави 4 Розділу XIV Кодексу ГТС, розрахунок вартості послуг балансування (ПБ), що були надані замовнику послуг транспортування за місяць, проводиться оператором газотранспортної системи після закінчення газового місяця на підставі даних про місячний небаланс замовника послуг транспортування, що був не врегульований ним відповідно до пунктів 3-5 глави 3 цього розділу. Базова ціна газу (БЦГ) - ціна, яка формується протягом розрахункового періоду оператором газотранспортної системи та яка складається з ціни закупівлі природного газу і витрат на транспортування і зберігання. Оператор газотранспортної системи визначає БЦГ щомісяця у строк до 10-го числа поточного місяця та розміщує відповідну інформацію на своєму веб-сайті. При цьому БЦГ повинна бути визначена у гривнях за тисячу метрів кубічних та у гривнях за кВт·год (інформаційно).

До заперечень на клопотання відповідача про призначення судово-економічної експертизи позивачем було додано копії договорів на закупівлю природного газу з наступними контрагентами: АТ НАК "Нафтогаз України", ТОВ "ЕРУ трейдінг", ТОВ "Трафігура Юкрейн" та частково копії актів приймання-передачі природного газу до них. Однак, частина договорів укладені в 2017 році з періодом дії до червня 2018 року включно, який не охоплює спірний період у даній справі, причому до вказаних договорів додано акти приймання-передачі, які складені після закінчення дії таких договорів (що викликає сумнів в достовірності та належності поданих документів). Жодних пояснень до поданих документів не надано, більше того, деякі документи надано в двох примірниках, що свідчить про формальне їх формування. Додані документи не містять інформації яка б підтверджувала наявність у позивача необхідного обсягу природного газу для надання відповідачу послуги балансування відповідно до укладеного між сторонами Договору.

Ухвалою суду від 16.03.2020р. розгляд даної справи було призначено в колегіальному складі Господарського суду Волинської області.

Згідно витягу з протоколу автоматичного визначення складу колегії суддів від 16.03.2020 року сформовано склад колегії суддів: головуючий суддя Войціховський В.А., судді Слободян О.Г., Кравчук А.М.

Ухвалою суду від 19.03.2020р. прийнято справу до розгляду в колегіальному складі суду на стадії підготовчого провадження спочатку; розгляд справи в підготовчому засіданні призначено на дату після 03.04.2020р.; повторно витребувано у Акціонерного товариства "УКРТРАНСГАЗ" та зобов`язано надати суду документи та інформацію, визначені в ухвалі суду від 05.03.2020р.; запропоновано відповідачу надати суду пояснення по суті наданих позивачем документів.

21.07.2020 року позивачем подано заяву щодо виконання вимог ухвали суду та пояснення.

Ухвалою суду від 11.08.2020р. було повідомлено АТ "Укртрансгаз", АТ "Оператор газорозподільної системи "Волиньгаз" про призначення підготовчого засідання у справі на 31.08.2020р. та можливість відповідача ознайомитись із наданою позивачем заявою від 14.07.2020р. щодо виконання вимог ухвали Господарського суду Волинської області від 05.03.2020 року.

19 серпня 2020 року відділом документального забезпечення та контролю Господарського суду Волинської області була зареєстрована заява АТ "Укртрансгаз" в якій заявник просив суд забезпечити його участь в судовому засіданні 31.08.2020р. в режимі відеоконференції та визначити суд, що відповідатиме за проведення відеоконференції під час судового засідання, а саме: Господарський суд міста Києва, Господарський суд Київської області, Північний апеляційний господарський суд, Шевченківський районний суд міста Києва, Оболонський районний суд міста Києва, Подільський районний суд м.Києва, Солом`янський районний суд міста Києва, Святошинський районний суд міста Києва, Голосіївський районний суд міста Києва, Окружний адміністративний суд міста Києва, Шостий апеляційний адміністративний, або будь-який інший суд в межах м.Києва з вільним залом відеконференції.

Відповідно до відомостей, що містились в табелі обліку робочого часу програмного комплексу "Діловодство спеціалізованого суду", суддя Слободян О.Г. перебувала у відпустці з 13.08.2020р. по 01.09.2020р. включно.

25 серпня 2020 року суддею Войціховським В.А., у зв`язку з перебуванням судді Слободян О.Г. у відпустці та враховуючи надходження на адресу суду від АТ "Укртрансгаз" заяви про участь його представника в наступних судових засіданнях в режимі відеоконференції, було подано службову записку керівнику апарату Господарського суду Волинської області Коритнюку О.О. про здійснення автоматичного перерозподілу складу колегії суддів (заміни судді-члена колегії).

Згідно витягу з протоколу повторного автоматичного розподілу судової справи між суддями від 25.08.2020 року сформовано склад колегії суддів: головуючий суддя Войціховський В.А., судді Вороняк А.С., Кравчук А.М.

Ухвалою суду від 25.08.2020р. було прийнято справу до розгляду в новому колегіальному складі суду на стадії підготовчого провадження; клопотання АТ "Укртрансгаз" про участь у судовому засіданні 31.08.2020р. по справі №903/973/19 в режимі відеоконференції задоволено; постановлено Дніпровському районному суду міста Києва забезпечити проведення 31.08.2020р. в режимі відеоконференції в приміщенні суду судового засідання по справі №903/973/19.

25.08.2020 року відповідачем подано пояснення на заяву позивача щодо виконання вимог ухвали суду, в яких наголошено, що позивачем не зазначено обставин, за яких у відповідача виник небаланс, а саме: які обсяги газу були замовлені відповідачем, на підставі яких документів (номінації) обсяги газу були замовлені, які фактично обсяги відібрані ним, чим це має бути підтверджено (алокації). Крім того, позивачем, на думку відповідача, не доведено чи було ним дотримано порядок визначення небалансу (пункти 1,2 Розділу 3 Глави XIV Кодексу), чи було надано змогу замовнику послуг самостійно врегулювати небаланс (пункти 3-6 Розділу 3 Глави XIV Кодексу) у строки визначені згаданим Розділом; чи були у позивача підстави для вчинення дій, передбачених пунктом 7 Розділу 3 Глави XIV Кодексу; та чи була загроза існування цілісності газотранспортної системи.

31.08.2020р. на адресу суду від позивача надійшли письмові заперечення на пояснення відповідача з обгрунтовуючими заперечення документами та доказами в підтвердження надіслання останніх на адресу відповідача у справі, в котрих позивач позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити останні в повному обсязі.

При цьому, засвідчив, що не погоджується з твердженнями відповідача, викладених у поясненнях стосовно того, що позивачем не надано жодних первинних документів, які б свідчили про реальність надання послуг балансування AT "Волиньгаз" за газові місяці липень 2018 - лютий 2019 відповідно до положень Кодексу ГТС, жодного спростування та/або доказів зворотнього Оператор ГТС не надав, оскільки відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" під поняттям первинного документа розуміється документ, який містить відомості про господарську операцію.

Згідно зі ст. 9 цього Закону первинні документи є підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій та повинні містити обов`язкові реквізити передбачені вказаним Законом.

Порядок оформлення актів наданих послуг та актів звіряння розрахунків при здійсненні операцій з транспортування природного газу визначено Постановою № 2497 Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015р. "Про затвердження Типового договору транспортування природного газу", зареєстрованою в Міністерстві юстиції України № 1383/27828 від 06.11.2015р.

Відповідно до п. 11.4 Постанови врегулювання щодобових небалансів оформляється одностороннім актом за підписом оператора на весь обсяг щодобових небалансів.

Враховуючи, норми Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" та Постанови № 2497, односторонній акт, що складається Оператором для врегулювання небалансів, засвідчує факт здійснення господарської операції.

Водночас, п. 3 глави 4 Розділу XIV Кодексу ГТС встановлено, що підставою для проведення розрахунку послуг з балансування є односторонній акт про надання послуг балансування обсягів природного газу, оформлений оператором газотранспортної системи відповідно до умов договору транспортування природного газу (зазначене підтверджується листом Державної фіскальної служби України № 2637/6/99-99-15-03-01 від 10.06.2019р.).

Згідно з п. 11.4 Договору транспортування природного газу № від 17.12.2015р., укладеного між позивачем та відповідачем, послуги балансування оформляються одностороннім актом за підписом позивача на весь обсяг негативного місячного небалансу, неврегульованого відповідачем відповідно до Кодексу ГТС та розділу ІХ цього Договору.

Відповідач зобов`язаний здійснити оплату у строк, що не перевищує 5 банківських днів (п. 9.4 договору).

Оператор газотранспортної системи до 14-го числа місяця, наступного за звітним, надає замовнику послуг транспортування односторонній акт про надання послуг балансування на обсяги природного газу, місячного небалансу замовника послуг транспортування, що був не врегульований ним відповідно до пунктів 3 - 5 глави 3 цього розділу, рахунок на оплату, звіт по точкам входу/виходу замовника послуг транспортування. Замовник послуг транспортування повинен здійснити оплату у строк, що не перевищує 5 банківських днів з дня отримання ним, зазначених документів (п. 4 глави 4 Розділу XIV Кодексу ГТС).

Таким чином, твердження відповідача про те, що позивачем нібито не надано первинних документів, які б свідчили про надання послуг балансування є безпідставними та необгрунтованими.

Стосовно тверджень відповідача про те, що позивачем не зазначено обставин за яких у АТ "Волиньгаз" виник небаланс, позивач вказав, що відповідно до пп. 2 п. 7 глави 3 розділу XIV Кодексу ГТС передбачено, що негативний місячний небаланс, який виник у замовника послуг транспортування та не був врегульований в строк до 12-го числа наступного місяця, врегульовується оператором ГТС за рахунок надання природного газу замовнику послуг транспортування в рамках послуги балансування для покриття ним неврегульованого обсягу природного газу.

Аналогічне положення передбачено в п. 9.1 Договору, згідно з яким встановлено, що у разі виникнення у відповідача негативного місячного небалансу та неврегулювання ним негативного місячного небалансу відповідно до Кодексу ГТС в строк до дванадцятого числа місяця, наступного за газовим місяцем, відповідач зобов`язаний сплатити позивачу за послуги балансування.

Передумовою надання послуг балансування є наявність у відповідача негативного місячного небалансу, що не був врегульований у строк до 12-го числа наступного місяця.

Небалансом є різниця між обсягами природного газу, поданими замовником послуг транспортування для транспортування на точці входу, та відібраними замовником послуг транспортування з газотранспортної системи на точці виходу, що визначається за процедурою алокації (п. 5 глави 1 Розділу І Кодексу ГТС).

Алокація - віднесення Оператором ГТС обсягу природного газу в точках входу/виходу до/з газотранспортної системи по замовниках послуг транспортування (у тому числі в розрізі їх контрагентів (споживачів)) з метою визначення за певний період обсягів небалансу таких замовників (п. 5 глави 1 Розділу І Кодексу ГТС).

На підставі викладеного позивачем, як Оператором ГТС, було здійснено процедуру алокації та встановлено наявність у відповідача негативних місячних небалансів природного газу в липні 2018 року в обсязі 519,000 тис. куб. м., в серпні 2018 року в обсязі 1 000,000 тис. куб. м., у вересні 2018 року в обсязі 3 200,000 тис. куб. м., в жовтні 2018 року в обсязі 1 940,000 тис. куб. м., у листопаді 2018 року в обсязі 2 300,000 тис. куб. м., в грудні 2018 року в обсязі 2 879,000 тис. куб. м., у січні 2019 року в обсязі 7 570,000 тис. куб. м., та у лютому 2019 року в обсязі 2 648,510 тис. куб. м.

Такі обсяги негативних небалансів природного газу виникли у відповідача внаслідок безпідставного відбору ним з газотранспортної системи природного газу для покриття його власних виробничо-технічних витрат без подання таких обсягів природного газу до газотранспортної системи.

Обсяги небалансів підтверджуються Алокаціями (звітами) АТ "Волиньгаз" про поділ фактичного обсягу природного газу за липень-листопад 2018, електронними файлами АТ "Волиньгаз" (з цифровим підписом) про поділ фактичного обсягу природного газу за грудень 2018, січень-лютий 2019, Звітами по точках входу/виходу за липень-грудень 2018 та січень- лютий 2019.

У зв`язку з нездійсненням відповідачем заходів щодо самостійного врегулювання негативних небалансів за вказані періоди в порядку, встановленому Кодексом ГТС, позивач надав відповідачу послуги балансування для врегулювання небалансів за вказані періоди на загальну суму 295 254 560,97 грн., про що були оформлені односторонні акти про надання таких послуг, що були надіслані відповідачу разом з рахунками на оплату та звітами по точка входу/виходу супровідними листами позивача (містяться в матеріалах даної справи).

Отже, з моменту отримання відповідачем вказаних актів, рахунків на оплату та звітів по точкам входу/виходу у відповідача відповідно до п. 9.4 Договору та п. 4 глави 4 Розділу XIV Кодексу ГТС виникли зобов`язання здійснити оплату таких послуг у строк, що не перевищує п`яти банківських днів з дня отримання зазначених документів.

Однак, відповідач у встановлений Договором строк не оплатив та продовжує не оплачувати заборгованість у розмірі 295 254 560,97 грн., чим порушує права та інтересі позивача.

По-друге, щодо обсягів газу, які були замовлені відповідачем позивач повідомив, що відповідачем не було замовлено жодних обсягів газу за спірний період, однак, при цьому здійснено відбір природного газу з газотранспортної системи Оператора ГТС, тобто з ресурсу позивача.

При цьому, відповідачу, як Оператору ГРМ про це достовірно відомо, оскільки останній на виконання вимог Кодексу ГТС зобов`язаний кожного місяця надати позивачу, як Оператору ГТС алокацію (звіт) про поділ фактичного обсягу природного газу, відібраного з точки виходу AT "Волиньгаз", між замовниками послуг транспортування (постачальниками).

У вищевказаних звітах відповідач зазначив, що за спірний період не подав до газотранспортної системи жодних обсягів природного газу.

Таким чином, відповідачем за спірний період не було замовлено жодних обсягів природного газу.

По-третє, щодо документів (номінації) на підставі яких обсяги газу були замовлені та які фактичні обсяги відібрані відповідачем, позивач вказав, що відповідно до положень Кодексу ГТС номінація це попереднє повідомлення, надане замовником послуг транспортування оператору газотранспортної системи, стосовно обсягів природного газу, які будуть подані замовником послуг транспортування протягом доби до газотранспортної системи в точках входу та відібрані з газотранспортної системи в точках виходу.

Відповідач не замовляв жодних обсягів природного газу, а тому номінації на останнього не видавалися про що відомо відповідачу, оскільки останній у своїх щомісячних алокаціях (звітах) в розділі підтверджений обсяг номінацій вказав 0,000 тис.куб.м. газу.

При цьому у розділі фактичний обсяг за місяць вказав 519,000 тис. куб. м за липень, 1 000,000 тис. куб. м за серпень 2018, 3 200,000 тис. куб. м за вересень 2018, 1 940,000 тис. куб. м за жовтень 2018, 2 300,000 тис. куб. м за листопад 2018, 2 879,000 тис. куб. м за грудень 2018, 7 570,000 тис. куб. м за січень 2019, 2 648,510 тис. куб. м за лютий 2019 року.

По-четверте, здійснені відповідачем з газотранспортної системи позивача несанкціоновані відбори природного газу підтверджуються Алокаціями (звітами) АТ "Волиньгаз" про поділ фактичного обсягу природного газу за липень-листопад 2018, електронними файлами АТ "Волиньгаз" (з цифровим підписом) про поділ фактичного обсягу природного газу за грудень 2018, січень-лютий 2019, Звітами по точках входу/виходу за липень-грудень 2018 та січень-лютий 2019.

Ухвалою суду від 31.08.2020р. розгляд справи в підготовчому судовому засіданні відкладено на 28.09.2020 р.; явку представників сторін в судове засідання визначено на власний розсуд; клопотання АТ "Укртрансгаз" про участь у судовому засіданні 28.09.2020р. по справі №903/973/19 в режимі відеоконференції задоволено; постановлено Оболонському районному суду міста Києва забезпечити проведення 28.09.2020р. в режимі відеоконференції в приміщенні суду судового засідання по справі №903/973/19.

Протокольною ухвалою суду від 28.09.2020р. було закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті на 20.10.2020р.

Поруч з цим, ухвалою суду від 28.09.2020р. було задоволено Клопотання АТ "Укртрансгаз" про участь у судовому засіданні 20.10.2020р. по справі №903/973/19 в режимі відеоконференції; постановлено Дніпровському районному суду міста Києва забезпечити проведення "20" жовтня 2020 р. з 10:00 год. по 12 год. 00 хв. в режимі відеоконференції в приміщенні суду судового засідання по справі №903/973/19.

19.10.2020р. на адресу суду від позивача електронною поштою надійшов супровідний лист від 19.10.2020р. про приєднання до матеріалів справи копій Додатку №3 до Договору на транспортування природного газу № від 17.12.2015р. та листа НКРЕКП від 13.11.2018р. №10567.3.2/7-16, які було приєднано судом до матеріалів справи, про що суд постановив відповідну протокольну ухвалу від 20.10.2020р.

Представник позивача в судовому засіданні 20.10.2020р. позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити останні в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, відповіді на відзив та письмових запереченнях.

Присутня в судовому засіданні 20.10.2020р. представник відповідача позов заперечила та просила суд відмовити в задоволенні позовних вимог з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, запереченнях на відповідь на відзив та додаткових поясненнях.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд, оцінюючи подані докази за своїм переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, дійшов до висновку, що пред`явлений позивачем до відповідача позов безпідставний та не підлягає до задоволення.

Викладена позиція суду пов`язана з наступними обставинами:

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання в сферах енергетики та комунальних послуг (надалі НКРЕКП) від 30.09.2015 №2497 затверджено типову форму договору транспортування природного газу, за умовами якого оператор надає замовнику послугу транспортування природного газу на умовах визначених в цьому договорі, а замовник оплачує оператору встановлені в ньому вартість такої послуги та плат (за їх наявності), які виникають при його виконанні.

Додатком до вказаної постанови НКРЕКП (в редакції діючій на момент підписання сторонами договору №) є типовий договір транспортування природного газу та додатки до нього (які є його невід`ємною частиною), а саме: додаток №1 - розподіл потужності; додаток №2 - транспортування; додаток №3 - перелік комерційних вузлів обліку газу, фактично встановлених у пунктах приймання-передачі газу.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 17 грудня 2015 року між Публічним акціонерним товариством "Укртрансгаз" (оператор) та Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації "Волиньгаз" (замовник) підписано договір транспортування природного газу №, згідно п. 2.1 котрого оператор надає замовнику послуги транспортування природного газу на умовах, визначених у цьому договорі, а замовник сплачує оператору встановлену у цьому договорі вартість таких послуг.

Згідно п. 2.3 договору, послуги, які можуть бути надані замовнику за цим договором: послуга замовленої потужності в точках входу та виходу до/з газотранспортної системи (далі - розподіл потужності); послуги фізичного транспортування природного газу газотранспортною системою на підставі підтверджених номінацій (далі - транспортування); послуги балансування обсягів природного газу, які подаються до газотранспортної системи і відбираються з неї (далі - балансування).

Пунктом 2.4 договору передбачено, що обсяг послуг, що надаються за цим договором, визначається підписанням додатка 1 (розподіл потужності) та/або додатка 2 (транспортування) до цього договору.

Відповідно до п. 2.5 договору приймання-передача газу, документальне оформлення та подання звітності оператору здійснюються відповідно до вимог Кодексу.

Замовник має виконувати вимоги, визначені в Кодексі, подавати газ в точках входу та/або приймати газ у точках виходу в обсягах, встановлених цим договором, протягом погоджених термінів, а також оплачувати послуги на умовах, зазначених у договорі (п. 2.6 договору).

Відповідно до п. 2.7 договору оператор має виконувати вимоги, визначені в Кодексі, приймати газ в точках входу та/або передавати газ у точках виходу в обсягах, встановлених цим договором, протягом погоджених термінів.

Додатки 1, 2, 3 є невід`ємною частиною цього договору. При цьому додаток 3 укладається у випадку, коли замовником послуг є оператор газорозподільної системи, прямий споживач, газодобувне підприємство або виробник біогазу (п. 2.8. договору).

Пунктом 3.1 договору передбачено обов`язок оператора, зокрема, своєчасно надавати послуги належної якості; приймати номінації та реномінації, а також заявки на розподіл потужності від замовника відповідно до умов, встановлених Кодексом; забезпечувати належну організацію та функціонування своєї диспетчерської служби; виконувати інші обов`язки, визначені Кодексом та чинним законодавством України.

Згідно з п. 3.2 договору оператор має право, зокрема, стягувати із замовника додаткову плату у разі перевищення розміру договірної потужності та/або за недотримання вимог щодо якості газу, який передається ним в газотранспортну систему, в порядку, визначеному цим договором; користуватися іншими правами, передбаченими цим договором та чинним законодавством України, для забезпечення належного надання послуг, а також для виконання обов`язків оператора газотранспортної системи.

Відповідно до п. 4.1 договору замовник зобов`язаний, зокрема, своєчасно та в повному обсязі оплачувати вартість наданих йому послуг; дотримуватися обмежень, встановлених цим договором та кодексом; негайно виконувати розпорядження диспетчерської служби оператора; здійснити додаткову оплату оператору у разі перевищення розміру договірної потужності та/або недотримання параметрів якості природного газу, який передається ним в газотранспортну систему, в порядку, визначеному цим договором; не перевищувати замовлені потужності, визначені в цьому договорі; вчасно врегульовувати небаланси.

Пунктом 4.2 договору передбачено, що замовник має право, зокрема, замовляти транспортування та одержувати з газотранспортної системи обсяги природного газу, що відповідають його підтвердженим номінаціям/реномінаціям.

За змістом п. 5.4 окремим додатком 3 до цього договору між оператором та замовником, який є оператором газорозподільної системи/прямим споживачем/газовидобувним підприємством /виробником біогазу, інших видів газу з альтернативних джерел, визначається перелік комерційних вузлів обліку газу, встановлених на всіх фізичних точках входу/виходу до відповідного замовника.

Оператор забезпечує наявність відповідних потужностей в точках входу до газотранспортної системи або в точках виходу з газотранспортної системи згідно з додатком 1 до цього договору (розподіл потужності) (п. 6.1 договору).

Відповідно до п. 7.1 договору вартість послуг розраховується: розподіл потужності - за тарифами, які встановлюються регулятором; транспортування - за тарифами, які встановлюються регулятором; балансування - за фактичною вартістю, яка визначається відповідно до порядку, встановленого Кодексом.

Згідно з п.п. 9.1, 9.2 договору у разі виникнення у замовника негативного місячного небалансу та неврегулювання ним негативного місячного небалансу відповідно до Кодексу у строк до 12 числа місяця, наступного за газовим місяцем, замовник зобов`язаний сплатити оператору за послуги балансування. Негативний місячний небаланс замовника визначається відповідно до Кодексу. Вартість послуг балансування за газовий місяць визначається на підставі даних про негативний місячний небаланс замовника за формулою:

В (балансування) = БЦГ х К х QБГ, де:

БЦГ - базова ціна газу;

QБГ - обсяг негативного місячного небалансу замовника послуг транспортування;

К - коефіцієнт компенсації, що дорівнює 1,2. При розмірі небалансу до 5% від обсягу природного газу, відібраного з газотранспортної системи, застосовується коефіцієнт, що дорівнює 1.

Згідно з п. 9.4 договору оператор до 14 числа місяця, наступного за газовим місяцем, надає замовнику на його електронну адресу розрахунок вартості послуг балансування та рахунок-фактуру. Замовник зобов`язаний здійснити оплату у строк, що не перевищує 5 банківських днів.

Розбіжності щодо вартості послуг балансування підлягають урегулюванню відповідно до умов цього договору або в суді. До прийняття рішення суду вартість послуг балансування, яку замовник зобов`язаний сплатити в строк, визначений пунктом 9.4 цього договору, визначається за даними оператора (п. 9.5 договору).

Відповідно до п. 11.1 договору послуги, які надаються за цим договором, за винятком послуг балансування, оформляються оператором і замовником актами наданих послуг.

Згідно з п. 11.4 договору послуги балансування оформлюються одностороннім актом за підписом оператора на весь обсяг негативного місячного небалансу, неврегульованого замовником відповідно до Кодексу та розділу ІХ цього договору.

Пунктом 11.5 договору передбачено, що оператор і замовник зобов`язуються здійснювати звірку розрахунків щокварталу до двадцять п`ятого числа місяця, наступного за кварталом. Звірка розрахунків оформлюється сторонами актом звірки.

Розділом 12 договору встановлено, що протягом всього строку отримання послуг замовник надає оператору та підтримує на належному рівні фінансове забезпечення відповідно до вимог Кодексу. Фінансове забезпечення щодо замовленої потужності надається у формах, визначених Кодексом, в сумі місячних зобов`язань на користь оператора. Фінансове забезпечення щодо послуг балансування надається у формах, визначених Кодексом, на користь оператора згідно з чинним законодавством України. Оператор зупиняє надання послуг в разі порушення замовником умов надання фінансового забезпечення.

Відповідно до п. п. 13.1, 13.2, 13.5 договору у випадку невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством та цим договором. Сторона, що не виконує умови цього договору та (або) умови Кодексу, зобов`язана в повному обсязі відшкодувати збитки, завдані іншій стороні. У разі порушення замовником строків оплати, передбачених цим договором, замовник сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Пунктами 15.5, 15.6 договору передбачено, що оператор до десятого числа місяця, наступного за газовим місяцем, надає замовнику на його електронну адресу розрахунок вартості природного газу та рахунок-фактуру. Замовник зобов`язаний здійснити оплату у строк до п`ятнадцятого числа місяця, наступного за газовим місяцем. Розбіжності щодо вартості природного газу підлягають урегулюванню відповідно до умов договору або в судовому порядку. До прийняття рішення судом вартість природного газу, яку замовник зобов`язаний сплатити в строк, визначений пунктом 15.5 цього розділу, визначається за даними оператора.

Згідно з п. 17.1 договору, цей договір набирає чинності з дня його укладення на строк до 31 грудня 2016 року, умови договору застосовуються до відносин сторін, які виникли до його укладення, а саме з 01 грудня 2015 року. Цей договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо не менше ніж за місяць до закінчення строку дії цього договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов.

Договір транспортування природного газу № від 17.12.2015р. підписано та скріплено відтисками печаток сторін.

Окремо сторонами підписано Додаткову угоду №1 від 29.11.2017р. до вищевказаного договору, згідно з якою внесено зміни та доповнення у п.п. 8.2, 8.4, 9.4, 10.4, 10.5. Пункт 9.4 викладено у наступній редакції: "9.4 Оператор до чотирнадцятого числа місяця, наступного за газовим місяцем, надає замовнику на його електронну адресу розрахунок вартості послуг балансування та рахунок-фактуру. Замовник, крім вартості послуг, вказаних у абзаці другому цього пункту, зобов`язаний здійснити оплату у строк, що не перевищує 5 банківських днів.

Оплата вартості послуг балансування оператором газорозподільної системи за рахунок виділених субвенцій з державного бюджету на покриття пільг, субсидій та компенсацій побутовим споживачам проводиться у строки та за процедурою, передбаченою Порядком перерахування деяких субвенцій а державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11 січня 2005 року №20, у сумі, що не перевищує вартості послуг розподілу фактично спожитого природного газу зазначеними споживачами за розрахунковий період".

Додатки 1,2 до Договору позивачем не були додані до матеріалів справи.

При цьому, позивачем до матеріалів справи долучено Додаток №3 до Договору транспортування природного газу № від 17.12.2015р. "Перелік комерційних вузлів обліку газу, фактично встановлених у пунктах приймання-передачі газу".

За твердженнями Позивача, останнім було здійснено алокацію обсягів природного газу, які відібрані відповідачем з точки виходу з газотранспортної системи до точки входу до суміжної системи - газорозподільної системи, оператором якої є відповідач, за результатами чого у останнього були виявлені обсяги негативних місячних небалансів у 2018 році, зокрема, у липні в обсязі 519,000 тис. куб. м., в серпні в обсязі 1 000,000 тис. куб. м., у вересні в обсязі 3 200,000 тис. куб. м., в жовтні в обсязі 1 940,000 тис. куб. м., у листопаді в обсязі 2 300,00 тис. куб. м., в грудні в обсязі 2 879,000 тис. куб. м, у січні в обсязі 7 570,000 тис. куб. м. та у лютому 2 648,510 тис. куб. м., що відображено в актах надання послуг балансування обсягів природного газу, розрахунках вартості послуг балансування та звітах по точках входу/виходу замовника послуг транспортування (оператора газорозподільних систем).

Позивач з метою оформлення наданих послуг надіслав, а відповідач, отримав, з супровідними листами №TSOВИХ-18-2079 від 14.08.2018р., №TSOВИХ-18-2371 від 13.09.2018р., №TSOВИХ-18-2648 від 13.10.2018р., №TSOВИХ-18-2895 від 14.11.2018р., №TSOВИХ-18-3207 від 14.12.2018р., від №2001ВИХ-19-79 від 14.01.2019р., №2001ВИХ-19-582 від 14.02.2019р., №2001ВИХ-19-939 від 14.03.2019р. документи:

- односторонні акти про надання послуг балансування обсягів природного газу №07-18--БАЛАНС від 31.07.2018р., №08-18--БАЛАНС від 31.08.2018р., №09-18--БАЛАНС від 30.09.2018р., №10-18--БАЛАНС від 31.10.2018р., №11-18--БАЛАНС від 30.11.2018р., №12-18--БАЛАНС від 31.12.2018р., №01-19--БАЛАНС від 31.01.2019р., №02-19--БАЛАНС від 28.02.2019р.;

- розрахунки вартості послуг балансування;

- рахунки на оплату послуг від 31.07.2018р. на суму 6 610 735,51 грн., від 31.08.2018р. на суму 14 367 052,80 грн., від 30.09.2018р. на суму 51 241 789,44 грн., від 31.10.2018р. на суму 28 750 306,46 грн., від 30.11.2018р. на суму 31 832 261,28 грн., від 31.12.2018р. на суму 38 703 530,17 грн., від 31.01.2019р. на суму 95 535 592,27грн., від 28.02.2019р. на суму 28 213 293,04 грн.;

- звіти по точках входу/виходу відповідача транспортування за липень-грудень 2018 року та січень-лютий 2019 року.

До матеріалів справи додано звіти про поділ фактичного обсягу (об`єму) природного газу, відібраного з точки виходу ПАТ "Волиньгаз", між замовниками послуги транспортування (постачальниками) в розрізі їх контрагентів (споживачів), згідно з якими загальний обсяг відібраного природного газу із ГТС у липні 2018р. склав 10 656,454 тис.куб.м., у серпні 2018р. 9 991,847 тис.куб.м., у вересні 2018р. 17 128,393 тис.куб.м., у жовтні 2018р. 39 501,508 тис.куб.м., у листопаді 2018р. 60 717,765 тис.куб.м. Електронні файли за грудень2018р., січень-лютий 2019р.

Як стверджує позивач, з моменту отримання відповідачем актів про надання послуг балансування, рахунків на їх оплату та звітів по точках входу/виходу у відповідача згідно з п. 9.4 договору та п. 4 глави 4 Розділу XIV Кодексу ГТС, у відповідача виникли зобов`язання з оплати таких послуг у строк, що не перевищує п`яти банківських днів з дня отримання зазначених документів, при цьому відповідачем не сплачено за послуги балансування 295 254 560,97 грн., при розрахунку яких позивачем застосовано коефіцієнт компенсації - 1,2.

Поруч з цим, відповідач у листах, адресованих АТ "Укртрансгаз" "Щодо надання відповіді" від 31.08.2018р. №VL03.2-Сл-201/12-08, від 22.11.2018р. №VL03.2-Лв-4285-1118, від 27.12.2018р. №VL03.2-Лв-4683-1218, від 31.01.2019р. №43003.2-Сл-436-0219, від 21.03.2019р. №43003.2-Лв-1298-0319 засвідчив прохання привести у відповідність до законодавства України Акти наданих послуг балансування природного газу за період з липня 2018 року по лютий 2019 року, здійснити перерахунок вартості послуг балансування з урахуванням рекомендацій викладених в даних листах, та скерувати на адресу відповідача по два примірники Акту наданих послуг балансування природного газу за період з липня 2018 року по лютий 2019 року, рахунки на оплату послуг балансування за вказаними актами.

У зв`язку з цим відповідачу на суму несплаченого боргу за надані позивачем послуги балансування природного газу, АТ "Укртрансгаз" нарахував пеню, 3% річних та інфляційні втрати, про що стягнення яких звернувся з відповідним позовом до суду.

За змістом листів НКРЕКП від 25.03.2016р. №2840/16.3/7-16, від 27.06.2017р. №7044/16.3.2/7-17, від 09.02.2018р. №1282/16.3.2/7-18, адресованих АТ "Укртрансгаз", НКРЕКП вказує на те, що коригування Оператором ГТС коефіцієнта компенсації в сторону збільшення не відповідає чинному законодавству і може розглядатися як порушення Закону України "Про ринок природного газу", а також те, що виставляння до оплати односторонніх актів про надання послуг балансування на обсяг негативного місячного небалансу замовника послуг транспортування є незаконними діями оператора ГТС.

Статтею 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст. 174 Господарського кодексу України).

Відповідно до ч. 2 ст. 175 Господарського кодексу України майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до ч.ч. 1,3 ст. 179 Господарського кодексу України майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями. Укладення господарського договору є обов`язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов`язком для суб`єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов`язковості укладення договору для певних категорій суб`єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

Згідно ст. 181 ГК України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів. У разі якщо сторони не досягли згоди з усіх істотних умов господарського договору, такий договір вважається неукладеним (таким, що не відбувся). Якщо одна із сторін здійснила фактичні дії щодо його виконання, правові наслідки таких дій визначаються нормами Цивільного кодексу України.

Згідно зі ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно з частиною першою статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

У відповідності до положень ст. ст. 6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст. 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Положеннями ч.ч.1-3 ст. 180 Господарського кодексу України встановлено, що зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства.

Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

За змістом розділу ІІ Договору № транспортування природного газу послуги, які можуть бути надані Замовнику за цим договором: послуга замовленої потужності в точках входу та виходу до/з газотранспортної системи (розподіл потужності); послуги фізичного транспортування природного газу газотранспортною системою на підставі підтверджених номінацій (транспортування); послуги балансування обсягів природного газу, які подаються до газотранспортної системи і відбираються з неї (балансування).

Такі послуги надаються оператором на умовах, визначених у Кодексі, з урахуванням особливостей, передбачених цим договором.

При цьому, за умовами п.2.4 Договору обсяг послуг, що надаються за цим договором (крім послуг балансування), визначається підписанням додатка 1 до цього договору (розподіл потужності) та/або додатка 2 (транспортування), які згідно п.2.8. Договору є його невід`ємними частинами. При цьому додаток 3 укладається у випадку, коли замовником послуг є оператор газорозподільної системи, прямий споживач, газодобувне підприємство або виробник біогазу.

Між тим, як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, відповідні додатки 1 та 2 щодо розподілу потужності / транспортування природного газу не складались ані в момент підписання договору, ані в подальшому.

За змістом частини другої, третьої статті 180 ГК України господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Як предмет договору цивільно-правова теорія розуміє необхідні за цим договором дії, що призводять до бажаного для сторін результату, тобто такий результат визначає, про що саме домовилися сторони.

У розумінні положень цивільного законодавства договір спрямований на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, тобто виникнення цивільного правовідношення, яке, у свою чергу, може включати певні права та обов`язки, виконання яких призводить до бажаного для сторін результату. Однак усі вони (права та обов`язки) не можуть охоплюватися предметом договору, оскільки можуть стосуватися як різноманітних умов договору, так і бути наслідком укладення договору, який є підставою їх виникнення. При цьому значення предмета договору може набувати основна дія (дії), що вчинятиметься сторонами і забезпечить досягнення мети договору.

Отже, предмет договору визначається у момент його укладення, без нього не може існувати договору, а тому не може виникати зобов`язання; предмет договору має відображати головну сутність договору даного виду.

Аналогічні правові висновки викладені у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 07.12.2018 у справі №910/22058/17.

Як встановлено судом, в даному випадку між сторонами виникли правовідносини з транспортування природного газу на підставі договору від 17.12.2015 №, відповідно до пунктів 2.1., 2.4., 2.8. якого обсяг послуг, що надаються за цим договором, визначаються відповідно до додатків 1 (розподіл потужності) та додатка 2 (транспортування).

При цьому, як вже зазначалось, судом встановлено, що Додатки 1, 2 до договору від 17.12.2015 № сторонами не укладались.

Відсутність вказаних додатків вказує на неузгодженість сторонами такої істотної умови як предмет договору, а відтак, суд вважає, що договір в силу вимог ч. 8 ст. 181 ГК України є неукладеним в частині визначення предмету договору.

Висновок суду що договір є неукладеним в частині предмету договору, оскільки сторонами не погоджено предмету договору транспортування (потужностей та обсягу транспортування газу), і тому такий договір не створює юридичних наслідків для його сторін в тому числі і в частині дій, передбачених відповідним пунктом такого договору (у цьому випадку пунктом 11.4.) повністю узгоджується з правовою позицією, викладеною Верховним Судом у постанові від 25.06.2019 у справі №916/2090/16 у подібних правовідносинах та ухвалі від 10.09.2020р. у справі №916/3201/19.

Стосовно долученого позивачем на стадії судового розгляду справи по суті Додатку №3 до договору транспортування природного газу № від 17.12.2015р. "Перелік комерційних вузлів обліку газу, фактично встановлених у пунктах приймання-передачі газу" суд засвідчує, що з останнього не вбачається дати його укладення сторонами, а відповідачем заперечується його підписання в момент укладення спірного договору.

Суд вважає також за необхідне зауважити, що надання послуг балансування перебуває у безпосередньому зв`язку з послугами транспортування природного газу і відсутність узгоджених умов щодо обсягів та порядку надання цих послуг унеможливлює виконання й решти положень договору, в частині порядку визначення вартості послуг балансування.

Відтак, на переконання суду, позивачем не доведено закупівлю газу, у вказаній ним кількості та здійснення розподілу газу у тій чи іншій кількості.

Крім того, як вже зазначалось, 17.12.2015р. між сторонами було підписано договір транспортування природного газу №, відповідно до умов п. 2.1 якого ПАТ "Укртрансгаз" надає ПАТ по газопостачанню та газифікації "Волиньгаз" послуги транспортування природного газу на умовах, визначених у цьому договорі, а замовник сплачує оператору встановлену у цьому договорі вартість таких послуг.

Після підписання сторонами вищевказаного договору у сторін відбулись зміни найменувань юридичних осіб, що враховано судом при розгляді справи, а тому, на час розгляду справи, належними сторонами за договором № від 17.12.2015р. належить вважати Акціонерне товариство "Укртрансгаз" та Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Волиньгаз".

Крім того, суд засвідчує, що правовідносини з транспортування природного газу та діяльність позивача, як оператора газотранспортної системи, врегульовані, зокрема, нормами Закону України "Про ринок природного газу" та Кодексом газотранспортної системи.

Відповідно до умов договору транспортування природного газу від 17.12.2015р. №, АТ "Волиньгаз" виступає у ньому як Замовник послуг транспортування.

В преамбулі до договору зазначено, що сторони уклали даний договір, керуючись Законом України "Про ринок природного газу" та Кодексом газотранспортної системи, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року №2493.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України "Про ринок природного газу" транспортування природного газу здійснюється на підставі та умовах договору транспортування природного газу в порядку, передбаченому Кодексом газотранспортної системи та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до термінів, визначених ст. 1 Закону України "Про ринок природного газу":

- газорозподільна система - технологічний комплекс, що складається з організаційно і технологічно пов`язаних між собою об`єктів, призначених для розподілу природного газу від газорозподільних станцій безпосередньо споживачам;

- газотранспортна система - технологічний комплекс, до якого входить окремий магістральний газопровід з усіма об`єктами і спорудами, пов`язаними з ним єдиним технологічним процесом, або кілька таких газопроводів, якими здійснюється транспортування природного газу від точки (точок) входу до точки (точок) виходу;

- замовник - фізична або юридична особа, яка на підставі договору замовляє надання однієї чи кількох із таких послуг: приєднання до газотранспортної або газорозподільної системи; транспортування природного газу; розподіл природного газу; зберігання (закачування, відбір) природного газу; послуги установки LNG;

- оператор газорозподільної системи - суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із розподілу природного газу газорозподільною системою на користь третіх осіб (замовників);

- оператор газотранспортної системи - суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із транспортування природного газу газотранспортною системою на користь третіх осіб (замовників);

- транспортування природного газу - господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і пов`язана з переміщенням природного газу газотранспортною системою з метою його доставки до іншої газотранспортної системи, газорозподільної системи, газосховища, установки LNG або доставки безпосередньо споживачам, але що не включає переміщення внутрішньопромисловими трубопроводами (приєднаними мережами) та постачання природного газу.

Кодекс газотранспортної системи (далі Кодекс ГТС), який визначає правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газотранспортної системи України, містить такі терміни, визначені у п. 5 глави 1 розділу І Кодексу ГТС:

- балансування системи - діяльність, яка здійснюється оператором газотранспортної системи в рамках надання послуг транспортування, що полягає у врівноваженні попиту та пропозиції природного газу у газотранспортній системі, що охоплює фізичне балансування та комерційне балансування;

- замовник послуг транспортування - юридична особа або фізична особа - підприємець, яка на підставі договору транспортування, укладеного з оператором газотранспортної системи, замовляє одну чи декілька складових послуг транспортування природного газу (замовлення розподілу потужності, замовлення транспортування природного газу, послуга балансування).

Виходячи з визначень "газотранспортна система" та "Оператор газотранспортної системи" - діяльність позивача обмежена конкретною зоною балансування - газотранспортною системою та не може виходити за її межі.

АТ "Волиньгаз" у взаємовідносинах з АТ "Укртрансгаз" виступає замовником послуг транспортування природного газу.

Отже, положеннями чинного законодавства визначено, що транспортування природного газу може здійснюватись лише в межах газотранспортної системи, на підставі договору, укладеного з оператором газотранспортної системи.

Одночасно, зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач визначає АТ "Волиньгаз" не тільки замовником послуг транспортування, але й Оператором газорозподільної системи, у зв`язку з чим АТ "Укртрансгаз" при здійсненні алокації керувався інформацією про фактичний обсяг споживання природного газу кожним споживачем, об`єкти якого підключені до газорозподільної системи відповідача.

Таким чином, сфера діяльності оператора газотранспортної системи відповідно до Закону України "Про ринок природного газу", обмежується виключно газотранспортною системою, в тому числі, транспортуванням природного газу магістральними газопроводами від точки входу до точки виходу, та жодним чином не стосується діяльності оператора газорозподільної системи в частині розподілу природного газу третім особам.

Згідно з пунктом 1 глави 1 розділу VIII Кодексу газотранспортної системи (в редакції, чинній на час підписання сторонами договору), одержання доступу до потужності, надання послуг із транспортування, у тому числі послуг балансування системи, є складовими послуги транспортування природного газу та здійснюються виключно на підставі договору транспортування. Оператор газотранспортної системи не має права відмовити в укладенні договору транспортування за умови дотримання заявником вимог щодо його укладення, передбачених цим розділом. Договір транспортування є документом, який регулює правовідносини між оператором газотранспортної системи і окремим замовником послуг транспортування. З моменту укладення договору транспортування замовник послуг транспортування також одержує право доступу до віртуальної точки, на якій відбувається передача природного газу.

Відповідно до п. 5 глави 1 розділу 1 Кодексу ГТС небаланс - різниця між обсягами природного газу, поданими замовником послуг транспортування для транспортування на точці входу, та відібраними замовником послуг транспортування з газотранспортної системи на точці виходу, що визначається за процедурою алокації.

Балансування системи - діяльність, яка здійснюється оператором газотранспортної системи в рамках надання послуг транспортування, що полягає у врівноваженні попиту та пропозиції природного газу у газотранспортній системі, що охоплює фізичне балансування та комерційне балансування.

В свою чергу, фізичне балансування - заходи, що вживаються оператором газотранспортної системи для забезпечення цілісності газотранспортної системи, а саме, необхідного співвідношення обсягів природного газу, що фізично надійшли через точки входу, і обсягів природного газу, фізично відібраного з точок виходу, а комерційне балансування - діяльність оператора газотранспортної системи, що полягає у визначенні та врегулюванні небалансу, який виникає з різниці між обсягами природного газу, що надійшли через точки входу, і обсягів природного газу, відібраного через точку виходу, у розрізі замовників послуг транспортування, що здійснюється на основі даних, отриманих у процедурі алокації.

Алокація, згідно з пунктом 5 глави 1 розділу 1 Кодексу, це віднесення оператором газотранспортної системи обсягу природного газу в точках входу/виходу до/з газотранспортної системи по замовниках послуг транспортування (у тому числі в розрізі їх контрагентів (споживачів)) з метою визначення за певний період обсягів небалансу таких замовників.

Алокація обсягів природного газу по точці входу до газотранспортної системи здійснюється оператором газотранспортної системи з урахуванням підтверджених номінацій по цій точці.

Замовник послуг транспортування - юридична особа або фізична особа - підприємець, яка на підставі договору транспортування, укладеного з оператором газотранспортної системи, замовляє одну чи декілька складових послуг транспортування природного газу (замовлення розподілу потужності, замовлення транспортування природного газу, послуга балансування).

Пунктом 8 глави 3 Розділу ХІІ Кодексу ГТС (в редакції від 28.04.2017р.) передбачено, що у разі несанкціонованого відбору газу споживачем весь відповідний обсяг вноситься в алокацію на відповідного оператора газорозподільної системи, а по прямому споживачу - на оператора газотранспортної системи.

Відповідно до пунктів 1, 2 глави 3 розділу ХІV Кодексу газотранспортної системи (в редакції, чинній на момент підписання сторонами договору), оператор газотранспортної системи визначає місячний небаланс для кожного місяця як різницю між обсягом природного газу, який замовник послуг транспортування передав у точках входу і отримав з газотранспортної системи у точках виходу (у тому числі щодо власних споживачів) за цей газовий місяць. Місячний небаланс розраховується оператором газотранспортної системи до 10-го числа наступного місяця на підставі фактичних даних, одержаних у процесі алокації, яку здійснює оператор газотранспортної системи, а також алокацій, одержаних від операторів суміжних газотранспортних систем, операторів газорозподільних систем, операторів газосховищ, газовидобувних підприємств або прямих споживачів.

Отже, як випливає із зазначених приписів чинного законодавства та договору від 17.12.2015р. №, позивач має права та обов`язки щодо визначення за відповідачем наявності негативного місячного небалансу та надання йому, у зв`язку з цим, послуг балансування у разі не врегулювання негативного місячного небалансу у наступному місяці після місяця, у якому здійснювалось балансування.

Відповідно до п. 2 глави 3 розділу XIV Кодексу ГТС місячний небаланс розраховується оператором газотранспортної системи до 10-го числа наступного місяця на підставі фактичних даних, одержаних у процесі алокації, яку здійснює оператор газотранспортної системи.

АТ "Волиньгаз" у Алокаціях (звітах) про поділ фактичного обсягу природного газу у спірні місяці по всіх категоріях визначав небаланс в обсязі "0".

З матеріалів справи вбачається, що алокацію АТ "Укртрансгаз" не здійснював, що свідчить про відсутність будь-яких доказів надання послуги балансування.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 22 Закону України "Про ринок природного газу" оператор газотранспортної системи зобов`язаний, зокрема, здійснювати балансування та функції оперативно-диспетчерського управління газотранспортною системою в економний, прозорий та недискримінаційний спосіб.

Згідно зі ст. 35 Закон України "Про ринок природного газу" правила балансування повинні бути справедливими, недискримінаційними, прозорими та обумовленими об`єктивними чинниками.

Такі правила мають відображати реальні потреби газотранспортної системи з урахуванням ресурсів у розпорядженні оператора газотранспортної системи.

Такі правила мають бути засновані на ринкових принципах.

Такі правила мають створювати економічні стимули для балансування обсягів закачування і відбору природного газу самими замовниками.

Розмір плати за небаланси замовників визначається виходячи із обґрунтованих та реальних витрат оператора газотранспортної системи, пов`язаних із здійсненням балансування. При визначенні розміру плати за небаланси замовників не допускається перехресне субсидіювання між замовниками, у тому числі шляхом збільшення вартості приєднання нових об`єктів замовників до газотранспортної системи.

Оператор газотранспортної системи повинен забезпечити замовників безкоштовною, достатньою, своєчасною та достовірною інформацією про статус балансування в межах інформації, що знаходиться у розпорядженні оператора газотранспортної системи у відповідний момент часу. Така інформація має надаватися відповідному замовнику в електронному форматі.

Згідно з п. 3 глави 1 розділу V Кодексу ГТС оператор газотранспортної системи для забезпечення надійної та безпечної експлуатації газотранспортної системи, зокрема, здійснює заходи фізичного балансування.

Відповідно до розділу XIII Кодексу ГТС (Фізичне балансування):

Замовник послуг транспортування зобов`язаний подавати та відбирати до/з газотранспортної системи природний газ в обсягах, які виникають на підставі умов укладених договорів постачання природного газу, договору транспортування природного газу, технічної угоди та підтверджених номінацій.

Замовники послуг транспортування зобов`язані своєчасно врегульовувати свої небаланси. Оператор газотранспортної системи надає послуги балансування виключно з метою підтримання звичайного рівня функціонування газотранспортної системи в разі недотримання замовниками послуг транспортування своїх підтверджених номінацій.

Якщо існує загроза цілісності газотранспортної системи, оператор газотранспортної системи вживає таких заходів:

1) купівлю-продаж природного газу за короткостроковими договорами в точці, в якій відбувається передача природного газу, а в разі відсутності такої можливості - за конкурсною процедурою та за ринковими цінами;

2) регулювання обсягу надходження газу в газотранспортну систему (точки входу та/або виходу) у випадках, передбачених Національним планом дій та цим Кодексом;

3) регулювання обсягу природного газу, який знаходиться в газотранспортній системі;

4) регулювання обсягу природного газу, який зберігається у газосховищах, які знаходяться в управлінні оператора газотранспортної системи.

Таким чином, для того, щоб мати підстави для надання послуг балансування, оператору газотранспортної системи АТ "Укртрансгаз" необхідна наявність існування загрози цілісності газотранспортної системи.

Проте, у заяві щодо виконання вимог ухвали від 14.07.2020 року АТ "Укртрансгаз" підтверджено відсутність загрози цілісності газотранспортної системи у липні 2018 лютому 2019 року.

Разом з тим, Оператор газотранспортної системи зобов`язаний здійснювати балансування в економний, прозорий та недискримінаційний спосіб, виходячи із обґрунтованих та реальних витрат, забезпечуючи замовників безкоштовною, достатньою, своєчасною та достовірною інформацією про статус балансування.

Однак, АТ "Укртрансгаз" не надано суду доказів вчинення дій з балансування газотранспортної системи. Зокрема, не надано суду доказів резервування частини діючої ємності газосховища, потужності закачування та відбору газосховища, що необхідні для виконання ним обов`язків з балансування системи. Відсутність технічної угоди свідчить про те, що обсяги природного газу, що закачувались до газосховищ та відбирались з газосховищ мали би відповідати обсягам, згідно підтверджених номінацій замовників послуг транспортування/зберігання природного газу.

У зв`язку з тим, що законодавством визначено процедуру подачі та відібрання газу до/з газотранспортної системи шляхом вчинення Оператором ГТС (позивачем) конкретних дій по врегулюванню обсягів газу в газотранспортній системі, а докази вчинення відповідних дій зі сторони позивача не надані, суд приходить до висновку, що такі послуги відповідачу взагалі не надавалися, оскільки відсутній чіткий ланцюг (відповідні договори з іншими суб`єктами господарювання, укладенні позивачем з метою балансування газотранспортної системи), який би надав можливість документально підтвердити факт наявності у позивача ресурсу для здійснення балансування.

Відповідно до п.12 розділу XIII Кодексу ГТС (в редакції, чинній на час підписання сторонами договору) у разі якщо не вистачає інструментів, зазначених у пункті 2 цього розділу, оператор газотранспортної системи може запровадити обмеження у точках входу та виходу згідно з розділом XV цього Кодексу.

Оператор газотранспортної системи не запроваджував обмеження в точках входу/виходу до/з газотранспортної системи у липні 2018-лютому 2019, що свідчить про відсутність потреб оператора газотранспортної системи у наданні послуг балансування.

Акти та рахунки наданих послуг балансування обсягів природного газу, які мали б складатися АТ "Укртрансгаз" при фактичній потребі у наданні таких послуг не свідчать про фактичне здійснення господарської операції та надання такої послуги АТ "Волиньгаз".

Відповідно до п. 1 глави 1 розділу XIV Кодексу ГТС (Комерційне балансування) замовник послуг транспортування є відповідальним за виникнення небалансу, у тому числі щодо споживачів, з якими укладені договори постачання, та зобов`язується застосувати всі доступні заходи для його уникнення.

Замовник послуг транспортування є відповідальним за виникнення небалансу, у тому числі щодо споживачів, з якими укладені договори постачання, що свідчить про відсутність такої відповідальності в АТ "Волиньгаз", оскільки останнім не укладаються договори постачання природного газу.

Разом з тим з наявних у матеріалах справи документах відсутня інформація про обставини, за яких у АТ "Волиньгаз" виник небаланс, а саме: які обсяги газу були замовлені відповідачем, на підставі яких документів (номінації) такі обсяги газу були замовлені, які фактично обсяги відібрані ним, чим це має бути підтверджено (алокації).

Позивачем в ході судового розгляду не доведено чи було ним дотримано порядок визначення небалансу (пункти 1,2 Розділу 3 Глави XIV Кодексу, в редакції, чинній на момент підписання стороанми договору), чи було надано змогу замовнику послуг самостійно врегулювати небаланс (пункти 3-6 Розділу 3 Глави XIV Кодексу) у строки визначені згаданим розділом, та чи були у позивача підстави для вчинення дій, передбачених пунктом 7 Розділу 3 Глави XIV Кодексу.

Складені позивачем односторонні акти не можуть бути визнані належними доказами на підтвердження визначення обсягу та відповідно вартості послуг балансування газу. Правові висновки щодо обов`язковості наявності укладених додатків до договору, обов`язковості документального оформленням факту надання послуг балансування та їх заявленого обсягу при стягненні сум заборгованості за послуги балансування наведені у справі №916/2090/16, зокрема, у постанові Південно-західного апеляційного господарського суду від 20.03.2019 року та постанові Верховного Суду від 25.06.2019 року.

Враховуючи положення пункту 9.5 Договору, ч. 1 ст. 32 та ч. 2 ст. 35 Закону України "Про ринок природного газу", пункту 2 розділу XIII Кодексу ГТС позивачем не доведено який саме обсяг обґрунтованих та реальних витрат понесено ним, як Оператором газотранспортної системи, у зв`язку із здійснення балансування та з метою підтримання звичайного рівня функціонування газотранспортної системи в разі недотримання відповідачем своїх підтверджених номінацій.

Аналогічної позиції дотримується і Верховний Суд, зокрема, в Постанові від 18 червня 2019 року по справі №922/1580/18 .: "64. Оскільки позивачем не надано належних і допустимих доказів на підтвердження негативного місячного небалансу Товариства за спірний період у заявленому розмірі, визначеного з дотриманням встановленого законодавством порядку, і як наслідок - підстав для врегулювання такого небалансу шляхом надання послуг комерційного балансування, тому не підлягають задоволенню як позовні вимоги про стягнення з відповідача заявленої до стягнення заборгованості за послуги балансування у розмірі 222 788 546,96 грн, так і похідні вимоги про стягнення 59 202 050,14 грн пені, 28 654 927,94 грн інфляційних втрат і 3% річних у сумі 6 936 536,11 грн.".

За змістом п. 2 розділу XIII Кодексу ГТС, замовники послуг транспортування зобов`язані своєчасно врегульовувати свої небаланси. Оператор газотранспортної системи надає послуги балансування виключно з метою підтримання звичайного рівня функціонування газотранспортної системи в разі недотримання замовниками послуг транспортування своїх підтверджених номінацій.

При цьому, АТ "Укртрансгаз" не надано жодної інформації щодо технічних параметрів звичайного рівня функціонування газотранспортної системи.

В той же час, відповідно до пункту 47 частини 1 статті 1 Закону України "Про ринок природного газу" цілісність газотранспортної системи - стан газотранспортної системи, за якого тиск і фізико-хімічні показники природного газу залишаються в межах між мінімальним та максимальним рівнями, визначеними оператором газотранспортної системи, що технічно гарантують транспортування природного газу.

Тобто, Законом встановлено обов`язок оператора газотранспортної системи визначати мінімальний та максимальні рівні тиску і фізико-хімічні показники природного газу, що технічно гарантують транспортування газу. Відсутність даної інформації свідчить про неможливість встановлення параметрів звичайного рівня функціонування газотранспортної системи, а отже, не можливо визначити параметри, які свідчитимуть про відхилення у функціонуванні ГТС від цього звичайного рівня.

Позивачем на підтвердження того, які дії були вчинені оператором газотранспортної системи з врегулювання небалансу АТ "Волиньгаз" у липні 2018 - лютому 2019 року було надано виключно односторонні Акти та рахунки наданих послуг балансування обсягів природного газу за період липень 2018-лютий 2019, а також Акти приймання-передачі природного газу за період липень 2018-лютий 2019 року.

Окрім того, складені позивачем односторонні акти не можуть бути визнані належними доказами на підтвердження визначення обсягу та відповідно вартості послуг балансування газу. Правові висновки щодо обов`язковості документального оформленням факту надання послуг балансування та їх заявленого обсягу при стягненні сум заборгованості за послуги балансування, обов`язковості з доказової точки зору факту понесення витрат оператора газотранспортної системи, пов`язаних із здійсненням балансування обсягів природного газу у заявлені ним періоди, так само як і розміру заявленої до стягнення вартості послуг балансування, наведені у постанові Верховного Суду від 25.06.2019р. у справі №916/2090/16.

Згідно копій Актів приймання-передачі природного газу за період липень 2018 року лютий 2019 року, наданих АТ "Укртрансгаз" зазначено, що природний газ, який отримує АТ "Укртрансгаз" в особі Філії "Оператор газотранспортної системи України" згідно договорів про закупівлю природного газу передбачається "для забезпечення виробничо-технологічних потреб та власних потреб, природний газ для забезпечення балансування".

Відповідно до пп.1 п.3 розділу XIII Кодексу ГТС якщо існує загроза цілісності газотранспортної системи, оператор газотранспортної системи вживає таких заходів: - купівлю-продаж природного газу за короткостроковими договорами в точці, в якій відбувається передача природного газу, а в разі відсутності такої можливості - за конкурсною процедурою та за ринковими цінам.

Позивачем таких договорів на підтвердження купівлі-продажу природного газу до матеріалів справи не надано.

Позивач не надав жодних первинних документів, які б свідчили про реальність надання послуг балансування АТ "Волиньгаз" за газові місяці липень 2018 лютий 2019 року відповідно до положень Кодексу ГТС.

Враховуючи недоведеність позивачем належними та допустимими доказами факту надання послуг АТ "Волиньгаз" за спірний період у заявленому розмірі, визначеного з дотриманням вставленого законодавством порядку, суд вважає за належне у задоволенні позовних вимог про стягнення 295 254 560,97 грн. боргу за послуги балансування обсягів природного газу відмовити.

Позивачем заявлено також до стягнення з відповідача на підставі ст. 625 ЦК України та п. 13.5 договору № від 17.12.2015р. 42 744 842,70 грн. пені, 4 119 117,77 грн. 3% річних, 12 152 816,55 грн. інфляційних втрат.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 230 ГК України, п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня).

Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи, що позивачем не доведено надання відповідачу послуг балансування природного газу у заявлених обсягах за спірний період у відповідності до договору транспортування природного газу № від 17.12.2015р., та відмову у задоволенні позовних вимог про стягнення 295 25 560,97 грн. за послуги балансування обсягів природного газу, підстави для нарахування та стягнення з АТ "Волиньгаз" 42 744 842,70 грн. пені, 4 119 117,77 грн. 3% річних, 12 152 816,55 грн. інфляційних втрат як похідних вимог, суд не вбачає, а тому у задоволенні позовних вимог про їх стягнення належить відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту ст. 77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами 1, 2, 3 ст. 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Відповідно до частини 1 статті 14 ГПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободзобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).

Твердження позивача в запереченнях на пояснення відповідача від 25.08.2020р. про те, що такі пояснення не слід брати до уваги оскільки останні не викладені у відзиві на позовну заяву, судом до уваги не приймаються, з огляду на закріплені в ГПК України принципи змагальності сторін та рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом. В свою чергу, суд враховує і те, що пояснення відповідача співпадають з позицією викладеною останнім у відзиві, поясненнях та запереченнях долучених до матеріалів справи і з приводу яких позивач мав можливість заперечити в заявах по суті.

За таких обставин, інші доводи та заперечення сторін судом розглянуті та відхилені як такі, що на результат вирішення спору відмову в задоволенні позовних вимог з наведених вище підстав, впливу не мають.

Згідно п.2 ч.1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У відповідності до п. 2 ч. 4 ст.129 ГПК України судовий збір та інші судові витрати в разі відмови в позові покладаються на позивача.

Враховуючи прийняття судом рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, суд вважає, що витрати, пов`язані з поданням позовної заяви до суду та розглядом справи в суді (сплата судового збору), котрі поніс позивач, слід залишити за Акціонерним товариством "Укртрансгаз".

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 13, 14, 73, 74, 75, 76-80, 129, 232, 236-240 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ст. ст. 253, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У той же час згідно підпункту 17.5 пункту 17 Перехідних положень ГПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне судове рішення

складено 29.10.2020р.

Головуючий суддя В. А. Войціховський

Судді А. С. Вороняк

А. М. Кравчук