ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про забезпечення позову

05.11.2020м. ДніпроСправа № 904/5998/20

за позовом Акціонерного товариства «Дніпроазот», м. Кам`янське, Дніпропетровська область

до Акціонерного товариства «Оператор Газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз», м. Дніпро

про зобов`язання вчинити певні дії

Суддя Золотарьова Я.С.

Без участі представників сторін.

СУТЬ СПОРУ:

Акціонерне товариство «Дніпроазот» звернулось до господарського суду Дніпропетровської області із позовом до Акціонерного товариства «Оператор Газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» і просить суд зобов`язати відповідача надавати позивачу послуги з розподілу природного газу відповідно до умов договору розподілу природного газу від 01.01.2016 № 094205L5H8AP016 та згідно тарифу, встановленого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 24.03.2016 № 425.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 05.11.2020 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та підготовче засідання призначено на 01.12.2020.

Разом із позовом позивачем було подано заяву про забезпечення позову, в якій він просить суд заборонити Акціонерному товариству «Оператор Газорозподільної системи «ДНІПРОПЕТРОВСЬКГАЗ», його структурним та відокремленим підрозділам вчиняти будь-які дії з припинення (обмеження) розподілу природного газу (газопостачання) та/або припиняти (обмежувати) розподіл природного газу (газопостачання) Акціонерному товариству «ДНІПРОАЗОТ».

Позовна заява та заява про забезпечення позову обґрунтовані тим, що між АТ «ДНІПРОАЗОТ» та АТ "Оператор Газорозподільної системи «ДНІПРОПЕТРОВСЬКГАЗ», яке є правонаступником Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «ДНІПРОПЕТРОВСЬКГАЗ», укладений за типовою формою договір розподілу природного газу від 01.01.2016 № 094205L5H8AP016.

Типовий договір розподілу природного газу затверджений постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 №2498.

Відповідно до пункту 2.1 договору відповідач зобов`язався надавати позивачу послугу з розподілу природного газу, а позивач - прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим договором.

Згідно пункту 6.1 договору оплата вартості послуги відповідача з розподілу природного газу здійснюється позивачем за тарифом, встановленим Регулятором для відповідача, що сплачується як плата за річну замовлену потужність, з урахуванням вимог Кодексу ГРМ (Кодексу газорозподільних систем, затвердженого Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30.09.2015 №2494).

Відповідно до пункту 6.2 договору тариф, встановлений згідно з п. 6.1 цього розділу, є обов`язковим для сторін з дати набрання чинності постановою Регулятора щодо його встановлення. До встановлення тарифів на послуги розподілу природного газу, виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта споживача відповідно до Кодексу ГРМ, оплата послуг здійснюється за тарифами, встановленими Регуляторомдля Оператора ГРМ, за фізичний обсяг розподілу природного газу (п. 6.2 у редакції Додаткової угоди №7 від 01.08.2018).

Згідно пугнкту 6.4 договору оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим договором здійснюється позивачем, який не є побутовим, на умовах попередньої оплати до початку розрахункового періоду на підставі рахунка відповідача. Якщо згідно із законодавством позивач має сплачувати відповідачу за послуги з розподілу природного газу зі свого поточного рахунку із спеціальним режимом використання, оплата послуг розподілу природного газу здійснюється з поточного рахунку із спеціальним режимом використання позивача на поточний рахунок відповідача кожного банківського дня згідно з алгоритмом розподілу коштів, встановленим Регулятором, та зараховується як плата за послуги розподілу природного газу в тому місяці, в якому надійшли кошти. Остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводиться Позивачем до десятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів (пункт 6.4 договору у редакції додаткової угоди №2 від 30.11.2016).

24.12.2019 Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (надалі НКРЕКП або Регулятор) була прийнята постанова №3018 від 24.12.2019, якою для АТ «ДНІПРОПЕТРОВСЬКГАЗ» був установлений тариф на послуги розподілу природного газу, у розмірі:

- на період з 01 січня 2020 року до 30 червня 2020 року включно - 1,04 грн. за 1 м3 на

місяць (без урахування ПДВ);

- на період з 01 липня 2020 року до 31 грудня 2020 року включно - 1,25 грн. за 1 м3 на місяць (без урахування ПДВ).

До набрання чинності нового тарифу за постановою НКРЕКП від 24.12.2019 №3018, тобто до 01.01.2020, АТ «ДНІПРОАЗОТ» здійснювало оплату послуг з розподілу природного газу на користь відповідача згідно з постановою НКРЕКП від 24.03.2016 № 425 (зі змінами та доповненнями) за тарифом, що складав 580,60 грн. за 1000 м3 (без урахування ПДВ), тобто за фізичний обсяг розподілу природного газу.

Постановою НКРЕКП від 24.06.2020 № 1156 внесені зміни у постанову НКРЕКП №3018 віл 24.12.2019 і тариф на послуги розподілу природного газу для АТ «ДНІПРОПЕТРОВСЬКГАЗ» на період з 01 липня 2020 року до 31 грудня 2020 року включно було змінено на 1,14 грн за 1 м3 на місяць (без ПДВ).

З 01.01.2020 і до цього часу АТ «ДНІПРОАЗОТ» здійснювало передплату за послуги з розподілу природного газу на користь АТ «ДНІПРОПЕТРОВСЬКГАЗ» за існуючими тарифами, встановленими постановою НКРЕКП від 24.12.2019 № 3018, виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта споживача відповідно до Кодексу.

Але, за результатами судового оскарження постанови НКРЕКП від 24.12.2019 №3018, рішенням окружного адміністративного суду м. Києва від 09.06.2020 у справі №640/1125/20, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 20.10.2020 у справі №640/1125/20, постанова НКРЕКП від 24.12.2019 №3018 визнана протиправною та скасована. Постанова Шостого апеляційного адміністративного суду від 20.10.2020 у справі № 640/1125/20 набрала чинності 20.10.2020.

Тому, на думку позивача на даний час тариф на послуги розподілу природного газу, виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта споживача відповідно до Кодексу ГРМ, для АТ «ДНІПРОПЕТРОВСЬКГАЗ» не встановлено, і АТ «ДНІПРОАЗОТ», керуючись п. 6.2. договору, до моменту встановлення Оператору ГРМ нового тарифу на послуги розподілу природного газу, виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта споживача відповідно до Кодексу ГРМ, має сплачувати послуги АТ «ДНІПРОПЕТРОВСЬКЕАЗ» за тарифами, встановленими Регулятором для Оператора ЕРМ за фізичний обсяг розподілу природного газу (тобто за тарифом встановленим постановою НКРЕКП від 24.03.2016 № 425), і в строк до десятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів, як це визначено пунктом 6.4 договору.

Позивач зазначає, що станом на день подання позову, переплата коштів, сплачених АТ «ДНІПРОАЗОТ» на користь АТ «ДНІПРОПЕТРОВСЬКЕАЗ» до моменту скасування постанови НКРЕКП від 24.12.2019 №3018, визнаної як протиправної, у співставленні з розміром коштів, які б мали бути сплачені нашим підприємством на користь АТ «ДНІПРОПЕТРОВСЬКЕАЗ» за надані послуги з розподілу природного газу, зокрема за період з 01.01.2020 по 31.10.2020, із застосуванням тарифу 580,60 грн за 1000 м3 (без урахування ПДВ), відповідно до постанови НКРЕКП від 24.03.2016 № 425, складає 196 322 965,39 грн.

Натомість, 30.10.2020 АТ «ДНІПРОПЕТРОВСЬКГАЗ» направив на адресу позивача:

- рахунок №60029036 від 30.10.2020 на оплату послуг за листопад 2020 разом із листом від 30.10.2020 №4902.0-Сл-13490-1020, сформований на суму 62 954 482,43 грн. з ПДВ (20%) на підставі тарифу, визначеного скасованою постановою НКРЕКП від 24.12.2020 № 3018, виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта споживача відповідно до Кодексу ГРМ;

- повідомлення про припинення (обмеження) газопостачання від 30.10.2020 №4902.0-Кл-13485-1020, згідно з яким у зв`язку з несвоєчасною та/або неповною оплатою послуг згідно з умовами договору розподілу природного газу пропонується у термін з 07.00 год. 05 листопада 2020 самостійно відключити від газових мереж газоспоживання і підготувати до пломбування газоспоживне обладнання (нитка 1Б нитка ТЕЦ), а в іншому випадку транспортування газу буде припинено в примусовому порядку.

Листом від 02.11.2020 вих. № 2156/01-6, АТ «ДНІПРОАЗОТ» повідомило відповідача та державні органи про недопущення припинення (обмеження) розподілу природного газу для позивача, але жодного належного реагування ані від НКРЕКП, ані Антимонопольного комітету, ані від АТ «ДНІПРОПЕТРОВСЬКГАЗ» не було здійснено.

Позивач вважає, що наведеними діями з боку відповідача незаконно і безпідставно порушуються його права та законні інтереси, грубо ігноруються вимоги п.п. 6.2 та 6.4. договору, приписи законодавства України.

Крім того, позивач вказує на те, що він є містоутворюючим підприємством, одним з найбільших виробників у хімічній галузі України та провідним постачальником мінеральних добрив (аміак, карбамід і аміачна вода), продуктів базової хімії (їдкого натрію і синтетичної соляної кислоти), гіпохлорита натрію, товарів народного споживання. Технологічна схема та організація постачання природного газу для потреб виробничих потужностей з виробництва аміаку передбачає споживання газу за допомогою двох окремих газотранспортних гілок: ГРС-2 - 1-Б та ГРС-2 - ТЕЦ АТ «ДНІПРОАЗОТ». При цьому виробництво аміаку та виробництво теплової енергії безпосередньо пов`язане між собою для забезпечення надійного та безпечного функціонування хімічного комплексу АТ «ДНІПРОАЗОТ» у сукупності, оскільки змонтована технологічна схема проектувалася ще за радянські часи і не передбачає автономного їх функціонування, а через значні обсяги навантаження потужностей й небезпечність хімічних продуктів, що виробляються в АТ «ДНІПРОАЗОТ», порушення налагодженого виробничого циклу може створити високий ризик настання збитків й інших негативних наслідків як для всього хімічного комплексу, розташованого за місцезнаходженням підприємства, так і для громадян та навколишнього природного середовища.

На балансі АТ «ДНІПРОАЗОТ» у нерозривному зв`язку із виробничими потужностями з виробництва аміаку знаходяться ізотермічні сховища аміаку, які оснащені постійно працюючими факельними установками для спалення аміаку, у т.ч. в разі виникнення нештатних чи аварійних ситуацій. Зазначені факельні установки за технологічною схемою працюють з використанням газу, що також надходить за гілкою ГРС-2 - 1-Б, і у випадку їх непрацездатності внаслідок відсутності газу та у разі викиду аміаку в атмосферу це призведе до заподіяння значної шкоди здоров`ю та життю громадян і навколишньому природному середовищу.

Внаслідок припинення або зменшення обсягів транспортування (розподілу) природного газу, АТ «ДНІПРОАЗОТ» буде змушене зупинити виробництво рідкого хлору, соляної кислоти, натру їдкого технічного, гіпохлориту натрію.

Відтак, в результаті припинення постачання природного газу внаслідок дій відповідача відбудеться зупинення виробничих потужностей з виробництва аміаку, а також виникне істотний ризик зупинення напрацювання карбонізованого розчину, необхідного для виробництва соди каустичної та хлору рідкого, а також інших виробництв АТ «ДНІПРОАЗОТ», включаючи ТЕЦ. Зупинення хлорної групи цехів АТ «ДНІПРОАЗОТ» може бути причиною виникнення нештатних чи аварійних ситуацій. Відсутність реагентів виробництва АТ «ДНІПРОАЗОТ» на ринку України відчують всі водоканали великих та малих міст України, а реагентів інших виробників для знезараження питної води та стічних вод в Україні не існує. Припинення виробництва та постачання хлору та хлорних сполук призведе до виникнення епідеміологічної загрози в країні.

Також, позивач зазначає, що враховуючи існуючу пору року та ймовірне зниження температури навколишнього природного середовища з останньої декади листопаду 2020 року, внаслідок припинення транспортування природного газу та зупинення виробництв, виробництво всього хімічного комплексу буде заморожене та призведе до виходу з ладу комунікацій та обладнання виробничого комплексу АТ «ДНІПРОАЗОТ» та інших підприємств, що призведе до багатомільйонних збитків для АТ «ДНІПРОАЗОТ» й інших суб`єктів господарювання.

Позивач наголошує, що припинення (обмеження) газопостачання, що заявлено Відповідачем, є грубим порушенням умов договору, вимог законодавства України, прав і законних інтересів позивача, а також може створити небезпечні та непередбачувані негативні наслідки як для позивача, так і для третіх осіб.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд дійшов висновку про її задоволення, з огляду на таке.

Так, відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема, забороною відповідачу вчиняти певні дії.

Суд зазначає, що обраний позивачем захід забезпечення позову відповідає пункту 2 частини 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України.

Предметом спору, який виник між сторонами є зобов`язання відповідача надавати позивачу послуги з розподілу природного газу відповідно до умов договору розподілу природного газу від 01.01.2016 № 094205L5H8AP016 та згідно тарифу, встановленого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 24.03.2016 № 425.

Поданню позову передував інший спір, який було вирішено адміністративним судом. В результаті розгляду цього спору було визнано протиправною та скасовано Постанову НКРЕКП від 24.12.2019 №3018, на підставі якої визначалась ціна послуг з розподілу природного газу, який відповідач надає позивачу за укладеною між ними угодою.

30.10.2020 відповідач надіслав позивачу повідомлення про припинення (обмеження) газопостачання, у якому зокрема запропонував позивачу самостійно відключити від газових мереж газоспоживання і підготувати газоспоживне обладнання до опломбування. Також відповідач вказав, що у разі невиконання цієї вимоги транспортування газу установам позивача буде припинено у примусовому порядку.

Проаналізувавши надані позивачем докази суд вбачає, що фактично спір виник з приводу ціни, за якою позивач має сплачувати за надані відповідачем послуги з розподілу природного газу. При цьому позивач надає докази того, що до виникнення цього спору договір ним щодо оплати цих послуг виконувався.

Водночас, у заяві про забезпечення позову позивач просить заборонити Акціонерному товариству «Оператор Газорозподільної системи «ДНІПРОПЕТРОВСЬКГАЗ», його структурним та відокремленим підрозділам вчиняти будь-які дії з припинення (обмеження) розподілу природного газу (газопостачання) та/або припиняти (обмежувати) розподіл природного газу (газопостачання) Акціонерному товариству «ДНІПРОАЗОТ».

Відтак, заходи забезпечення позову, заявлені позивачем у заяві про забезпечення позову не є тотожними позовним вимогам, заявленим позивачем в позовній заяві. Застосування таких заходів не призводить до задоволення позову по суті.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Як було вказано вище, відповідач ще до подання позову вчинив дії, які свідчать про його намір припинити постачання природного газу позивачу, що підтверджується повідомленням про припинення газопостачання від 30.10.2020.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом.

Суд зазначає, що заходи забезпечення позову безпосередньо пов`язані з предметом спору.

Позивач звернувся до суду з немайновою позовною вимогою про зобов`язання відповідача надавати послуги по розподілу природного газу згідно з умовами договору.

Розглядаючи заяву суд досліджує такі підстави вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся, а також чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, зокрема, чи зможе позивач їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Суд зазначає, що у разі невжиття заходів забезпечення позову (за умови виконанням відповідачем надісланого на адресу позивача повідомлення про припинення газопостачання) це може як призвести до неможливості виконання рішення суду (зокрема за період, коли послуги відповідачем не будуть надаватися) так і суттєво ускладнити ефективний захист прав позивача, зважаючи на те, що припинення газопостачання буде фактично свідчити про призупинення виконання відповідачем договору, який укладено між сторонами.

В цьому випадку, у разі задоволення позовної заяви, захист прав позивача буде можливий тільки на майбутнє. А з огляду на наслідки для виробництва та довкілля, про які зазначає позивач, захист його прав не буде ефективним. Відшкодування збитків, які можуть бути спричинені позивачу припиненням газопостачання будуть потребувати звернення позивача до суду з новими позовами.

Зважаючи на викладене, суд уважає, що заходи забезпечення позову є співмірними з тими негативними наслідками, які можуть настати у разі, якщо такі заходи не будуть застосовані.

Водночас, суд зазначає, що застосування заходів забезпечення позову не призведе до негативних наслідків для відповідача.

Також, припинення газопостачання призведе до фактичного зупинення виробництв АТ «ДНІПРОАЗОТ», що у свою чергу може призвести до негативних наслідків як для позивача, так і для третіх осіб.

Засіб забезпечення позову який просить вжити позивач, відповідає критеріям розумності, обґрунтованості і адекватності та наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову суд також враховує усі доводи та застереження позивача щодо негативних наслідків, які можуть бути спричинені навколишньому природному середовищу, екології, громадянам України.

З урахуванням вимог статті 74 та статті 136 Господарського процесуального кодексу України, позивач надав суду письмові докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язує необхідність застосування заходів до забезпечення позову в господарському процесі. При цьому, заявником доведено, що існує реальна загроза ефективного захисту, що істотно ускладнить виконання рішення господарського суду в частині відновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів заявника, у разі задоволення заявленого позову.

Частиною 1 статті 144 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала господарського суду про забезпечення позову є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Керуючись статтями 136, 137, 140, 141, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Акціонерного товариства «ДНІПРОАЗОТ» про забезпечення позову задовольнити повністю.

2. Заборонити Акціонерному товариству «Оператор Газорозподільної системи «ДНІПРОПЕТРОВСЬКГАЗ» (49000, м. Дніпро, вул. Шевченка, 2; ідентифікаційний код 03340920), його структурним та відокремленим підрозділам вчиняти будь-які дії з припинення (обмеження) розподілу природного газу (газопостачання) та/або припиняти (обмежувати) розподіл природного газу (газопостачання) Акціонерному товариству «ДНІПРОАЗОТ» (51909, Дніпропетровська область, м. Камянське, вул. С.Х. Горобця, 1; ідентифікаційний код 05761620).

Сторонами у виконавчому провадженні за цією ухвалою про забезпечення позову є:

Стягувач: Акціонерне товариство «ДНІПРОАЗОТ» (51909, Дніпропетровська область, м. Камянське, вул. С.Х. Горобця, 1; ідентифікаційний код 05761620).

Боржник: Акціонерне товариство «Оператор Газорозподільної системи «ДНІПРОПЕТРОВСЬКГАЗ» (49000, м. Дніпро, вул. Шевченка, 2; ідентифікаційний код 03340920).

Ухвала про забезпечення позову є виконавчим документом, набирає законної сили з дати її прийняття та підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Строк пред`явлення ухвали господарського суду Дніпропетровської області від 05.11.2020 у справі № 904/5998/20 про забезпечення позову до виконання становить три роки - до 06.11.2023.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України до Центрального апеляційного господарського суду. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Я.С. Золотарьова