ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

26.10.2020 Справа №914/582/13-г

Господарський суд Львівської області у складі колегії суддів: головуючий суддя Король М.Р., судді Кидисюк Р.А. та Петрашко М.М., за участі секретаря судового засідання Чорної І.Б., розглянувши

заяву: Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп»

про: заміну стягувача у судовому наказі його правонаступником (вх.№2634/20 від 13.10.2020р.)

у справі №914/582/13-г за позовом: Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра», м. Київ,

до відповідача: Приватного підприємства «Арома-Львів», Львівська область, Пустомитівський район, с. Семенівка,

про: стягнення 11741грн. 37коп. суми заборгованості та стягнення судових витрат.

Представники

заявника: не з`явився;

позивача: не з`явився;

відповідача: не з`явився,

ВСТАНОВИВ:

23.04.2013р. Господарським судом Львівської області (у складі колегії суддів: головуючий суддя Козак І.Б., судді Кидисюк Р.А. та Петрашко М.М.) ухвалено рішення у справі №914/582/13-г (надалі по тексту «Рішення»), відповідно до якого суд вирішив: позов (збільшений) задоволити повністю; стягнути з боржника: Приватного підприємства «Арома-Львів» на користь стягувача: Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» 9395грн. 57коп. заборгованості по кредиту, 3197грн. 56коп. прострочених процентів, 101грн. 39коп. донарахованих процентів, 716грн. 42коп. пені за порушення строку сплати кредиту, 212грн. 22коп. пені за порушення строку сплати відсотків, 629грн. 66коп. штрафу та 1720грн. 50коп. судового збору.

08.05.2013р. Господарським судом Львівської області видано наказ про примусове виконання вищевказаного рішення.

13.10.2020р. на розгляд господарського суду Львівської області Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» подано заяву про заміну стягувача у судовому наказі його правонаступником (надалі по тексту «Заява»), яку зареєстровано відділом автоматизованого документообігу та обробки інформації за вх.№2634/20.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, у зв`язку із перебуванням судді Козак І.Б. у відпустці, для розгляду вищевказаної заяви у справі №914/582/13-г визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя Король М.Р., судді Кидисюк Р.А. та Петрашко М.М.

Відповідно до ч.3 ст.334 ГПК України, суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб.

За змістом п.1 ст.6 Конвенції, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

При цьому, Європейський суд з прав людини, розглядаючи справи щодо порушення права на справедливий судовий розгляд, тлумачить вказану статтю як таку, що не лише містить детальний опис гарантій, надаваних сторонам у цивільних справах, а й захищає у першу чергу те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями, - доступ до суду.

Європейський суд з прав людини у справі Bellet v. France зазначив, що «стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».

Згідно з п.п.1, 2 розділу ІІ Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України №958 від 28.11.2013р., нормативні строки пересилання простої письмової кореспонденції операторами поштового зв`язку (без урахування вихідних днів об`єктів поштового зв`язку): 1) місцевої - Д+2, пріоритетної - Д+1; 2) у межах області та між обласними центрами України (у тому числі для міст Києва, Сімферополя, Севастополя) - Д+3, пріоритетної - Д+2; 3) між районними центрами різних областей України (у тому числі для міст обласного підпорядкування) - Д+4, пріоритетної - Д+3; 4) між іншими населеними пунктами різних областей України - Д+5, пріоритетної - Д+4, де Д - день подання поштового відправлення до пересилання в об`єкті поштового зв`язку або опускання простого листа чи поштової картки до поштової скриньки до початку останнього виймання; 1, 2, 3, 4, 5 - кількість днів, протягом яких пересилається поштове відправлення. При пересиланні рекомендованої письмової кореспонденції зазначені в пункті 1 цього розділу нормативні строки пересилання збільшуються на один день.

Враховуючи наведені вище нормативні строки пересилання поштової кореспонденції, а також адреси місцезнаходження заявника, учасників справи та суду, з метою забезпечення реалізації конституційного права особи на доступ до суду шляхом участі у судовому засіданні та задля забезпечення всебічного, повного, об`єктивного та правильного вирішення поданої заяви, для забезпечення рівності всіх учасників судового процесу, дотримання засад верховенства права та змагальності сторін, 15.10.2020р. Господарський суд Львівської області постановив ухвалу у цій справі, відповідно до якої ухвалив: прийняти заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» про заміну стягувача у судовому наказі його правонаступником (вх.№2634/20 від 13.10.2020р.) до розгляду; розгляд заяви призначити в судовому засіданні на 26.10.2020р. на 12:45год., яке відбудеться у приміщенні Господарського суду Львівської області (79014, м. Львів, вул. Личаківська, 128, 2-й поверх); роз`яснити учасниками справи про необхідність здійснення наступних дій: надати суду до 26.10.2020р. письмові пояснення та всі докази в обґрунтування правової позиції по суті заяви (оригінали для огляду в судовому засіданні, належним чином завірені копії для долучення до матеріалів справи) та докази надіслання (надання) копій таких пояснень разом із долученими до них документами заявнику іншим учасникам судового процесу; викликати в судове засідання повноважних представників заявника та учасників справи №914/582/13-г для надання пояснень по суті заяви; визнати явку повноважних представників заявника та учасників справи в судове засідання для надання пояснень по суті заяви обов`язковою.

У судове засідання 26.10.2020р. представники заявника та сторін у справі участь повноважних представників не забезпечили, причин неявки суду не повідомили, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце проведення судового засідання у цій справі.

Разом з тим, 26.10.2020р. на електронну адресу суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи та призначення судового засідання в режимі відеоконференції. Підписантом вищевказаного клопотання зазначено представника заявника М.М. Давидюк.

Суд звертає увагу, що учасники справи вправі подавати процесуальні документи (заяви, клопотання, скарги, відзиви тощо), в тому числі клопотання про відкладення розгляду справи, зокрема, але не виключно, шляхом надіслання таких на електронну адресу суду. Водночас, такі документи слід надсилати з урахуванням вимог Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» та Закону України «Про електронні довірчі послуги». На необхідність дотримання вимог вищевказаних законів при надсиланні документів на електронну адресу суду вказує також і Верховний Суд в ухвалах від 18.05.2020р. у справі №917/1369/17, від 14.05.2020р. у справі №910/32643/15, від 12.05.2020р. у справі №908/1083/19, від 07.05.2020р. у справі №922/2283/19.

Так, в розумінні ч.1 ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.

Згідно з ч.ч.1-2 ст.6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписування електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги».

Частина 4 ст.18 Закону України «Про електронні довірчі послуги» передбачає, що саме кваліфікований електронний підпис має таку саму юридичну силу, як і власноручний підпис, та має презумпцію його відповідності власноручному підпису. Вказаний Закон визначає кваліфікований електронний підпис як удосконалений електронний підпис, який створюється з використанням засобу кваліфікованого електронного підпису і базується на кваліфікованому сертифікаті відкритого ключа, який видається кваліфікованим надавачем електронних довірчих послуг, засвідчувальним центром або центральним засвідчувальним органом і відповідає вимогам цього Закону.

Відтак, документи (в тому числі процесуальні документи, письмові та електронні докази тощо), які подаються до суду шляхом їх направлення на електронну адресу суду, долучаються до матеріалів справи та розглядаються судом у разі їх підписання уповноваженою особою з використанням власного електронного цифрового підпису, прирівняного до власноручного підпису (до аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду в ухвалі від 07.08.2020р. у справі №906/674/17, текст якої розміщено за наступною веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua/Review/90827145).

Враховуючи наведене, судом не надано оцінку сканкопії вищевказаного клопотання, яке надійшло на електронну адресу суду, оскільки, таке клопотання не містить електронного підпису, який є обов`язковим реквізитом електронного документа, що унеможливлює ідентифікацію відправника повідомлення, зміст такого документу не захищений від внесення правок та викривлення (аналогічна позиція Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, викладена в постанові від 28.12.2019р. у справі №922/788/19, текст якої розміщено за наступною веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua/Review/82426143).

Відповідно до абз.2 ч.3 ст.334 ГПК України, неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Враховуючи викладене, суд зазначає про відсутність перешкод для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження у цій справі, при цьому, дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з такого:

відповідно до ст.334 ГПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження. Ухвала про заміну сторони виконавчого провадження надсилається (надається) учасникам справи, а також державному виконавцю, приватному виконавцю в порядку, передбаченому статтею 242 цього Кодексу. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Заявником доказів відкриття виконавчого провадження з примусового виконання Рішення до суду не подано, при цьому, в матеріалах справи такі відсутні.

При цьому, як зазначено вище, положеннями ст.334 ГПК України передбачено можливість заміни сторони стягувача до відкриття виконавчого провадження

Згідно з ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).

Так, згідно з протоколом електронного аукціону №UA-EA-2020-05-12-000017-b від 22.05.2020р., Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» стало переможцем аукціону з продажу активів (майна) лоту GL48N718070.

До лоту №GL48N718070, зокрема, входило право вимоги за договором кредитування комерційного автотранспорту №3/МБ-В8 від 20.06.2007р.

24.07.2020р. між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» (надалі по тексту «Банк», «позивач») та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» (надалі по тексту «Новий кредитор», «Заявник») укладено Договір №GL48N718070_Ur_1 про відступлення прав вимоги (надалі по тесту «Договір»), відповідно до умов якого, Банк відступає Новому кредитору належні Банку, а Новий кредитор набуває права вимоги Банку до позичальників, іпотекодавців, заставодавців та поручителів, зазначених у Додатку №1 до цього Договору, надалі за текстом - боржники, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників, за кредитними договорами (договорами про надання кредиту, договорами про відкриття кредитних ліній, договорами овердрафту, договорами поруки, іпотечними договорами, договорами застави, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у Додатку №1 до цього Договору, надалі за текстом - «Основні договори», надалі за текстом - права вимоги. Новий кредитор сплачує Банку за права вимоги грошові кошти у сумі та у порядку, визначених цим Договором.

Пунктом 2 Договору передбачено, що за цим договором Новий кредитор в день укладення цього договору, але в будь-якому випадку не раніше моменту отримання Банком у повному обсязі коштів, відповідно до пункту 4 цього договору, набуває усі права кредитора за Основними договорами, включаючи: право вимагати належного виконання боржниками зобов`язань за Основними договорами, сплати боржниками грошових коштів, сплати процентів у розмірах, вказаних у Додатку №1 до цього Договору, право вимагати сплати неустойок, пеней, штрафів, передбачених Основними договорами, право вимагати сплати сум, передбачених статтею 625 ЦК України (індекс інфляції, 3% річних), право вимагати передачі предметів забезпечення в рахунок виконання зобов`язань за Основними договорами, право вимагати застосуванню наслідків реституції при недійсності правочинів, право отримання коштів від реалізації заставного та іншого майна боржників, вимоги, які випливають з розірвання та/або визнання недійсними договорів із боржниками, права, що випливають із судових справ, виконавчих проваджень щодо боржників, в тому числі щодо майна боржників, яке не було реалізоване на торгах та підлягатиме передачі стягувачу в погашення боргу після укладення цього Договору, права вимоги за мировими угодами із боржниками, тощо. Розмір прав вимоги, які переходять до Нового кредитора, вказаний у Додатку №1 до цього Договору. Права кредитора за Основними договорами переходять до Нового кредитора у повному обсязі та на умовах, які існують на момент відступлення права вимоги, за виключенням права на здійснення договірного списання коштів з рахунку/рахунків боржників, що надане Банку відповідно до умов Основних договорів.

Відповідно до п.4 Договору, сторони домовились, що за відступлення прав вимоги за Основними договорами, відповідно до цього Договору Новий кредитор сплачує Банку грошові кошти у сумі 4682427,21грн. Ціна договору сплачується Новим кредитором Банку у повному обсязі до моменту набуття чинності цим договором, відповідно до пункту 14 цього Договору, на підставі протоколу, сформованого за результатами відкритих торгів (аукціону), переможцем яких став Новий кредитор.

Згідно з п.14 Договору, цей договір набуває чинності з дати його підписання сторонами і скріплення відтисками печаток сторін та нотаріального посвідчення.

Як вбачається з Додатку №1 до Договору (Реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, та боржників/поручителів/іпотекодавців/застоводавців/ дебіторів за такими договорами), Банк відступив Новому кредитору (Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп») право вимоги до Приватного підприємства «Арома-Львів» за договором кредитування комерційного автотранспорту №3/МБ-В8 від 20.06.2007р.

При цьому, заявником долучено до матеріалів заяви копію платіжного доручення №1 від 06.07.2020р. про сплату Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» грошових коштів у розмірі 188900625,00 грн (призначення платежу оплата за лот GL48N718070, протокол №UA-EA-2020-05-12-000017-b від 22.05.2020р.).

Таким чином, у зв`язку з укладенням між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» та Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» Договору, відбулась заміна кредитора у зобов`язанні, що виникло з Договору кредитування комерційного автотранспорту №3/МБ-В8 від 20.06.2007р. та підтверджене рішенням Господарського суду Львівської області від 26.03.2013р. у справі №914/581/13-г з Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп».

З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку про обґрунтованість поданої Заяви.

Відповідно до статей 73, 74 ГПК України, доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

Згідно з ст.76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною 1 ст.77 ГПК України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У відповідності до ст.78 ГПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно з ч.1 ст.79 ГПК України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч.2 ст.79 ГПК України).

Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 13 ГПК України. Згідно з положеннями цієї статті судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

За приписами ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Також суд звертає увагу, що в прохальній Заяви, Заявник просить суд:

«замінити стягувача у судовому наказі по справі №914/582/13-г з Публічного акціонерного товариства «Комерційний банку «Надра» на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Дніпрофінансгруп».»

Разом з тим, судовий наказ, який є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 ГПК України, у цій справі судом не видавався, при цьому, в порядку ст.116 ГПК України (в редакцій від 18.01.2013р.) 08.05.2013р. Господарським судом Львівської області видано наказ про примусове виконання Рішення.

Крім того, Заявником не зазначено дати виконавчого документа, з проханням замінити сторону стягувача у якому, звернувся до суду із Заявою.

Водночас, суд констатує, що на виконання Рішення видано лише один наказ, датований 08.05.2013р.

Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейським судом з прав людини визначено, що право на доступ до суду має «застосовуватися на практиці і бути ефективним» (рішення у справі «Белле проти Франції» від 04.12.1995). Суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) можуть позбавити заявників права звертатись до суду (рішення у справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» від 28.10.1998).

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, реалізуючи положення Конвенції, необхідно уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог так, як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним. Надмірний формалізм при вирішенні питання щодо прийняття позовної заяви або скарги є порушенням права на справедливий судовий захист. Так, у рішенні Європейського суду з прав людини зі справи «Волчлі проти Франції» (Walchli v. France) зазначено, що застосовуючи процесуальні норми, національні суди повинні уникати як надмірного формалізму, який може вплинути на справедливість провадження, так і надмірної гнучкості, яка призведе до анулювання вимог процесуального законодавства.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, «надмірний формалізм» може суперечити вимозі забезпечення практичного та ефективного права на доступ до суду згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції; це зазвичай відбувається у випадку особливо вузького тлумачення процесуальної норми, що перешкоджає розгляду позову заявника по суті, із супутнім ризиком порушення його чи її права на ефективний судовий захист (рішення у справі ZUBAC v. CROATIA («Зубац проти Хорватії») від 05.04.2018р.).

Хоч і в прохальній частині Заяви міститься зазначення щодо заміни стягувача у судовому наказі у цій справі, при цьому, дату виконавчого документа Заявником не зазначено, враховуючи вищевказане, задля уникнення надмірного формалізму, суд дійшов висновку, що Заява є такою, що підлягає до задоволення шляхом заміни стягувача у наказі Господарського суду Львівської області від 08.05.2013р. про примусове виконання рішення від 23.04.2013р. у справі №914/582/13-г.

Беручи до уваги вищевказане, керуючись ст. ст. 18, 234, 235, 334 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» про заміну стягувача у судовому наказі його правонаступником (вх.№2634/20 від 13.10.2020р.) задовольнити.

2. Замінити стягувача у наказі Господарського суду Львівської області від 08.05.2013р. про примусове виконання рішення від 23.04.2013р. у справі №914/582/13-г з Публічного акціонерного товариства «Комерційний банку «Надра» (04053, м. Київ, вул. Артема, буд. 15; ) на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» (місцезнаходження: Україна, 49089, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, вулиця Автотранспортна, будинок 2, офіс 205; ідентифікаційний код: 40696815).

Ухвала набирає законної сили в порядку та строк, передбачені ст.235 ГПК України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку в порядку та строки, визначені главою І розділу IV Господарського процесуального кодексу України.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається - lv.arbitr.gov.ua/sud5015/.

Повний текст ухвали складено 30.10.2020р.

Головуючий суддя М.Р. Король

Суддя Кидисюк Р.А.

Суддя Петрашко М.М.