ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"20" жовтня 2020 р. Справа№ 910/11270/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Козир Т.П.

суддів: Коробенка Г.П.

Кравчука Г.А.

при секретарі Вага В.В.

за участю представників сторін:

від позивача: Нурищенка С.В. дов.№15-20-до від 16.10.20р.

від відповідача: Воробйової І.В.орд.КС746190 від 07.10.20р.

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в м.Києві апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агат Технікс"

на рішення Господарського суду міста Києва від 23.10.2019 (повний текст складено 18.11.2019)

у справі №910/11270/19 (суддя Літвінова М.Є.)

за позовом Києво-Святошинського виробничого управління житлово-комунального господарства

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агат Технікс"

про зобов`язання повернути майно та стягнення 272 220, 84 грн,

УСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 23 жовтня 2019 року позов задоволено.

Зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю "Агат Технікс" повернути Києво-Святошинському виробничому управлінню житлово-комунального господарства навантажувач фронтальний марки XCMGLW500F, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2013 року випуску, заводський № НОМЕР_2 , двигун № НОМЕР_3 .

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агат Технікс" на користь Києво-Святошинського виробничого управлінню житлово - комунального господарства штрафні санкції у розмірі 272 220 грн. 84 коп., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 6 004 грн. 31 коп.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, Товариство з обмеженою відповідальністю "Агат Технікс" подало апеляційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом не з`ясовано обставини, які мають значення для справи, оскільки відповідач не мав жодних правовідносин із позивачем; майно на зберігання не приймав; фінансово-господарських операцій між сторонами не існує; ніяких коштів, у тому числі за договором від 02.12.2016 від позивача відповідач не отримував; також відповідач не має у власності чи в оренди земельних ділянок чи іншого нерухомого майна, де можна б було зберігати спірний навантажувач; йому не відома адреса у м.Вовчанськ, за якою нібито зберігалось майно. Основним видом діяльності відповідача є роздрібна торгівля і він не має ні техніки ні працівників для доставки навантажувача. Також позивачем не надано доказів на підтвердження придбання майна.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу заперечує проти її задоволення та просить залишити оскаржуване рішення без змін, посилаючись на те, що навантажувач був придбаний ним у 2013 році; з відповідачем укладений договір зберігання від 02.12.2016 і навантажувач переданий відповідачу, однак після закінчення строку дії договору, не зважаючи на неодноразові звернення, відповідачем не повернутий. З мережі Інтернет позивачу відомо, що відповідач надає послуги, у тому числі, з оренди фронтальним навантажувачем, подібним до переданого на зберігання. Відповідачем не надано доказів повідомлення органів МВС щодо втрати печатки.

20 жовтня 2020 року відповідачем подано клопотання про зупинення провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі №911/2515/20 про визнання недійсним договору зберігання.

Представник відповідача (апелянта) у судовому засіданні підтримав клопотання про зупинення провадження.

Представник позивача у судовому засіданні заперечив проти зупинення провадження.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши клопотання про зупинення провадження, апеляційний господарський суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадку об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Однак, статтею 267 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 756/1529/15-ц (провадження № 14-242цс18) вказано, що апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції. При цьому суд апеляційної інстанції перевіряє законність рішення суду першої інстанції в межах тих обставин та подій, які мали місце під час розгляду справи судом першої інстанції.

На час розгляду справи у суді першої інстанції договір зберігання не був визнаний недійсним у встановленому порядку, отже подання відповідачем позову про визнання договору недійсним не впливає на можливість перегляду судового рішення в апеляційному порядку.

Крім цього, згідно правової позиції, викладеної у постановах Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №911/3250/16, від 06.02.2019 у справі №916/3130/17, від 26.02.2019 у справі №913/632/17 та від 06.03.2019 у справі №916/4692/15, така обставина, як відсутність існування доказів на момент прийняття рішення суду першої інстанції, взагалі виключає можливість прийняття судом апеляційної інстанції додаткових доказів у порядку статті 269 ГПК України незалежно від причин неподання позивачем таких доказів. Навпаки, саме допущення такої можливості судом апеляційної інстанції матиме наслідком порушення вищенаведених норм процесуального права, а також принципу правової визначеності, ключовим елементом якого є однозначність та передбачуваність правозастосування, а отже системність та послідовність у діяльності відповідних органів, насамперед судів.

Однак, можливе набрання рішенням суду (про визнання договору недійсним) законної сили (у разі настання такої обставини) може бути підставою лише для перегляду судових рішень з даної справи за нововиявленими обставинами.

Враховуючи викладене, апеляційний господарський суд приходить до висновку щодо відсутності підстав для зупинення провадження у справі, у зв`язку із чим клопотання відповідача задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 234, 270 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Агат Технікс" про зупинення провадження.

2. Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали підписаний 02.11.2020, після виходу з лікарняного судді Кравчука Г.А.

Головуючий суддя Т.П. Козир

Судді Г.П. Коробенко

Г.А. Кравчук