ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2020 рокуСправа № 912/2641/20
Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Кабакової В.Г., за участі секретаря судового засідання Лупенко А.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження матеріали справи №912/2641/20

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕР ОІЛ", проспект Незалежності, буд. 66А, м. Ізюм, Харківська область, 64303

до відповідача Приватного підприємства "Млинок 2015", вул. Паркова, буд. 8, кв. 25, село Созонівка, Кропивницький район, Кіровоградська область, 27602

про стягнення 430 000,00 грн

Представники сторін участі не брали.

У судовому засіданні підписано вступну та резолютивну частини рішення суду.

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕР ОІЛ" до Приватного підприємства "Млинок 2015" про стягнення 430 000,00 грн, з покладенням на відповідача судових витрат.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає про неналежне виконання відповідачем зобов`язань по договору №0612/2017 про надання поворотної фінансової допомоги від 06.12.2017 в частині своєчасного повернення наданих коштів.

Ухвалою від 19.08.2020 господарським судом прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 912/2641/20 за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 17.09.2020 та встановлено сторонам строк для подання заяв по суті справи.

15.09.2020 (в межах встановленого строку) до суду від Приватного підприємства "Млинок 2015" надійшов відзив на позовну заяву від 14.09.2020, з доказами його направлення позивачу, в якому останній підтвердив отримання поворотної фінансової допомоги від Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕР ОІЛ" у розмірі 430 000,00 грн та зазначив про те, що ним було повернуто позивачу товарно-матеріальними цінностями, докази на підтвердження даного факту будуть надані до початку підготовчого засідання по даній справі, у зв`язку з перебуванням бухгалтера у відпустці.

Ухвалою від 17.09.2020 оголошено перерву в підготовчому засіданні до 05.10.2020.

05.10.2020 поштою (та електронною поштою) до суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕР ОІЛ" надійшло клопотання, за змістом якого позивач підтримує позовні вимоги в повному обсязі, а також просить проводити підготовче засідання без участі його представника.

Ухвалою від 05.10.2020 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів, закрито підготовче провадження у справі № 912/2641/20 та призначено справу до судового розгляду по суті на 03.11.2020 о 16:00 год.

Позивач в судове засідання 03.11.2020 не прибув, подав до суду клопотання від 29.10.2020 про проведення судового засідання без участі представника.

Відповідач в жодне із судових засідань участь уповноваженого представника не забезпечив, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи ухвалами суду, які надсилались на його юридичну адресу: 27602, Кіровоградська область, Кропивницький район, село Созонівка, буд. 8, кв. 25, рекомендованою кореспонденцією.

Так, ухвала суду про відкриття провадження у справі від 19.08.2020 та ухвала від 17.09.2020 про оголошення перерви в підготовчому засіданні направлялись судом за юридичною адресою відповідача та отримані останнім 01.09.2020 та 23.09.2020 відповідно, (рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень №699 та № 250 міститься в матеріалах справи, а.с. 26, 43).

Втім, матеріали справи не містять доказів отримання відповідачем ухвали суду від 05.10.2020, поштовий конверт з вкладенням, органом поштового зв`язку до суду не повертався.

Судом враховано, що за приписами ч. 1 ст. 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч.1 ст.4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Таким чином, відповідач мав право та можливість ознайомитися з рухом справи № 912/2641/20 та відповідно ухвалою суду від 05.10.2020 у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Наразі, суд звертає увагу, що відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Одночасно, суд зазначає, що відповідач 09.09.2020 звертався до суду у справі № 912/2512/20 з клопотанням про об`єднання справ № 912/2512/20, № 912/2691/20, № 912/2641/20 за позовом ТОВ ІНТЕР ОІЛ" до ПП "Млинок 2015" в одне провадження, в задоволенні якого господарським судом ухвалою від 22.09.2020 було відмовлено.

Суд зазначає, що представник відповідача приймав участь у судових засіданнях 22.09.2020 та 05.10.2020 по розгляду справи № 912/2512/20. В той час, як участь у справах № 912/2691/20 та № 912/2641/20, які слухались того ж дня, не приймав.

В силу вимог частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті шостої даної Конвенції (§ 66, § 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України»).

Отже, судом було забезпечено змагальність сторін, рівність сторін, що полягає у наданні їм однакових можливостей для реалізації ними своїх процесуальних прав, з огляду на сплив строків для подання доказів, з метою дотримання прав позивача на своєчасне вирішення спору, суд вважає за можливе ухвалити рішення в цій справі без участі представників сторін.

В судовому засіданні 03.11.2020 досліджено докази у справі.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

06.12.2017 між Приватним підприємством "Млинок 2015" (Сторона 1, відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ІНТЕР ОІЛ" (Сторона 2, позивач) був укладений договір № 0612/2017 про надання поворотної фінансової допомоги (далі-Договір, а.с. 7), за умовами якого Сторона-2 надає Стороні-1 поворотну безоплатну фінансову допомогу, а Сторона-1 зобов`язується повернути надані грошові кошти в порядку та на умовах, передбачених даним договором (п.1.1 Договору).

Відповідно до п. 1.2 Договору поворотна фінансова допомога (надалі - допомога) - це сума грошових коштів в національній валюті України, передана платнику податку у користування на визначений строк відповідно до даного Договору, який не передбачає нарахування процентів або надання інших видів компенсацій як плати за користування такими коштами.

Поворотна фінансова допомога надається в національній валюті України в межах суми 1 000 000,00 грн без ПДВ. Перераховується Стороною - 2 на поточний рахунок Сторони-1 протягом 30 календарних днів з дати підписання даного Договору. Поворотна фінансова допомога надається Стороні - 1 на безоплатній основі, тобто плата за користування грошовими коштами не стягується. Поворотна фінансова допомога надається зі строком повернення до 31.12.2017 року (п.п. 2.1, 2.2, 2.3 Договору).

Поворотна фінансова допомога підлягає поверненню за вимогою Сторони - 2, але не пізніше 31.12.2017 року. Повернення грошових коштів проводиться шляхом перерахування грошових коштів Стороні-2 на поточний рахунок з поточного рахунку Сторони-1 в установі банку. Поворотна фінансова допомога може повертатися Стороні - 2 частками, але повинна бути повернена у повному обсязі 500 000,00 грн до 31.12.2017 (п.п. 3.1 3.2, 3.3 Договору).

Відповідно до п. 8.1 даний договір вступає в силу з моменту його підписання Сторонами, та діє до повного повернення суми фінансової допомоги Стороні - 2, Стороною - 1.

На виконання умов Договору, Товариством з обмеженою відповідальністю "ІНТЕР ОІЛ" було перераховано відповідачу кошти на загальну суму 430 000,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням №333 від 07.12.2017 (а.с. 10).

У листопаді 2019 позивач звернувся до відповідача з претензією № 2111-2/2019 від 21.11.2019 щодо сплати заборгованості, пов`язаної за наданням поворотної фінансової допомоги, у якій він вимагав в строк до 25.12.2019 підписати та направити на адресу ТОВ "Інтер Оіл" акт звіряння взаємних розрахунків та виконати належним чином зобов`язання за Договором № 0612/2017 від 06.12.2017 про надання поворотної фінансової допомоги та перерахувати на його рахунок заборгованість в розмірі 430 000,00 грн (а.с. 5).

Дана претензія отримана відповідачем 03.12.2019 особисто (а.с. 6) та залишена без реагування.

Станом на час звернення позивача з позовом до суду заборгованість за Договором про надання поворотної фінансової допомоги від 06.12.2017 становить 430 000,00 грн.

Враховуючи, що відповідач суму наданої позики позивачу не оплатив, останній просить стягнути з відповідача поворотну фінансову допомогу в судовому порядку.

При вирішенні спору суд виходить з наступного.

В силу приписів частини першої статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Стаття 526 Цивільного кодексу України встановлює вимогу щодо виконання зобов`язань належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Ні Господарський кодекс України, ні Цивільний кодекс України не містять визначення поворотної фінансової допомоги.

За визначенням, наданим у пункті 14.1.257 статті 14 Податкового кодексу України, поворотна фінансова допомога - це сума коштів, що надійшла платнику податків у користування за договором, який не передбачає нарахування процентів або надання інших видів компенсацій у вигляді плати за користування такими коштами, та є обов`язковою до повернення.

Поворотна фінансова допомога в Цивільному кодексі України відповідає договору позики, особливості укладення та виконання якого повинні відповідати умовам ст.ст. 1046 - 1053 Цивільного кодексу України.

Згідно з п. 6. ч. 1 ст. 4 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, є фінансовою послугою. Відповідно до частини першої ст. 5 цього Закону фінансові послуги надаються фінансовими установами, а також, якщо це прямо передбачено законом, фізичними особами - підприємцями.

Можливість та порядок надання окремих фінансових послуг юридичними особами, які за своїм правовим статусом не є фінансовими установами, визначаються законами та нормативно-правовими актами державних органів, що здійснюють регулювання діяльності фінансових установ та ринків фінансових послуг, виданими в межах їх компетенції (ч. 4 ст. 5 зазначеного Закону).

Пунктом 1 розпорядження Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 31.03.2006 № 5555 "Про можливість надання юридичними особами - суб`єктами господарювання, які за своїм правовим статусом не є фінансовими установами, фінансових послуг з надання коштів у позику та надання поручительств", зареєстровано в Міністерстві юстиції України 25.04.2006 за № 477/12351, встановлено, що юридичні особи - суб`єкти господарювання, які за своїм правовим статусом не є фінансовими установами, надають фінансові послуги з надання коштів у позику (крім на умовах фінансового кредиту) та поручительств відповідно до вимог цивільного законодавства та з урахуванням вимог законодавства України щодо запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом.

Таким чином, надати кошти в позику під відсотки вправі лише фінансові установи.

У спірних відносинах має місце позика, яка не передбачає нарахування процентів за користування коштами чи іншої винагороди, отже, кредитор не повинен обов`язково мати статус фінансової установи.

За своєю цивільно-правовою природою договір поворотної фінансової допомоги є договором позики.

За приписами статті 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Як вбачається з матеріалів справи позивачем на рахунок відповідача згідно платіжного доручення №333 від 07.12.2017 перераховані грошові кошти у сумі 430 000,00 грн.

В зазначеному вище платіжному дорученні наведене наступне призначення платежу: "Поворотна фінансова допомога за договором № 0612/2017 від 06.12.2017р. Без ПДВ".

Отримання цієї суми фінансової допомоги відповідачем не заперечується.

За положеннями статті 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика, надана за договором безпроцентної позики, може бути повернена позичальником достроково, якщо інше не встановлено договором.

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Враховуючи умови Договору, зокрема положення п. 3.1 щодо терміну користування позикою, положення статті 1049 Цивільного кодексу України строк повернення поворотної фінансової допомоги, наданої позивачем відповідачу, надання якої підтверджується зазначеним вище платіжним дорученням, є таким, що настав.

Доказів оплати заборгованості у розмірі 430 000,00 грн відповідач не надав.

Відповідач у відзиві заперечив позовні вимоги з підстав того, що відповідачем повернуто частину суми грошовими коштами, а частину за усною домовленістю товарно-матеріальними цінностями, тому вважає взяті на себе відповідно до Договору поворотної фінансової допомоги зобов`язання, виконаними в повному обсязі. Поряд з цим, відповідач зазначив, що докази на підтвердження даного факту будуть надані до початку підготовчого засідання по даній справі, у зв`язку з перебуванням бухгалтера у відпустці.

Доказів того, що відповідач повернув позивачу частину суми поворотної фінансової допомоги грошовими коштами, а частину за усною домовленістю товарно-матеріальними цінностями відповідачем суду не надано.

Статтею 599 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно статей 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, факт порушення відповідачем зобов`язань за договором щодо повернення фінансової допомоги у встановлений строк належним чином доведений, документально підтверджений і в той же час відповідачем не спростований. Відтак, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 430 000,00 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.

Судові витрати позивача по сплаті судового збору відповідно до положень ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 74, 76, 77, 129, 233, 236-241, 326, 327 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного підприємства "Млинок 2015" (27602, Кіровоградська область, Кропивницький район, село Созонівка, вул. Паркова, буд. 8, кв. 25, ідентифікаційний код 39943341) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕР ОІЛ" (64303, Харківська область, м. Ізюм, проспект Незалежності, буд. 66А, ідентифікаційний код 3463018) 430 000,00 грн заборгованості, а також 6450,00 грн судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Примірник рішення направити позивачу - ; відповідачу - на поштову адресу - 27602, Кіровоградська область, Кіровоградський район, с. Созонівка, вул. Паркова, буд. 8, кв. 25 .

Повне рішення складено 05.11.2020.

Суддя В.Г. Кабакова