Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.11.2020 м. Івано-ФранківськСправа № 909/456/20

Господарський суд Івано-Франківської області у складі:

судді Рочняк О. В.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Благогаз збут"

вул. Сахарова, буд. 43, офіс 406,м. Львів,79026

до відповідача: Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м.Івано-Франківськ

вул.Грюнвальдська,11, м. Івано-Франківськ,76018

про стягнення заборгованості в розмірі 145 041 грн 80 коп.

без повідомлення (виклику) учасників судового процесу

ВСТАНОВИВ: товариство з обмеженою відповідальністю "Благогаз збут" звернулося до Господарського суду Івано-Франківської області з позовною заявою до Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м.Івано-Франківськ про стягнення заборгованості в розмірі 145 041 грн 80 коп. за спожитий природний газ.

Згідно з ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 09.06.2020, суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі; постановив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; встановив строк для надання відзиву на позов, відповіді на відзив та заперечення.

Копії ухвали від 09.06.2020 у відповідності до ст.ст.120, 242 ГПК України направлено сторонам та отримано ними 12.06.2020, про що свідчать наявні в матеріалах справи повідомлення про вручення поштових відправлень.

Заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін від учасників справи до суду не надходило.

ПОЗИЦІЇ СТОРІН.

Позиція позивача. Позовні вимоги мотивовані тим, що в порушення договірних зобов"язань за договором на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів відповідач не провів оплату за спожитий природний газ у встановлені договором строки та в повному обсязі, в зв"язку з чим виникла заборгованість, яку позивач просить стягнути з відповідача.

Правом на надання відзиву на позов відповідач не скористався.

Як вбачається із ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ч. 9 ст. 165 ГПК України, ч. 2 ст. 178 ГПК України, суд вирішує спір за наявними матеріалами справи.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, давши оцінку доказам у відповідності до ст.86 Господарського процесуального кодексу України, які мають значення для справи, суд встановив таке.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

22.01.2019 між ТОВ "Благогаз збут" (Постачальник) та Головним територіальним управлінням юстиції у Закарпатській області (Споживач) укладено договір на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів (а.с.6-7), згідно умов якого Постачальник зобов"язується передати у власність Споживачу у 2019 році природний газ, а Споживач - прийняти і оплатити вартість газу у розмірах, строки та порядку, що визначені Договором. Річний плановий обсяг постачання газу - до 60 000 куб.м.(п.п.1.1.,1.2 договору).

У відповідності до п. 2.7.2, 2.7.3 договору за підсумками розрахункового періоду споживач до 05 числа місяця, наступного за розрахунковим, зобов"язаний надати Постачальнику копію відповідного акту про фактичний об"єм розподіленого (транспортованого) природного газу споживачу за розрахунковий період, що складений між Оператором ГРМ та Споживачем, відповідно до вимог кодексу ГРМ.

На підставі отриманих від Споживача даних та/або даних Оператора ГРМ Постачальник протягом трьох робочих днів готує та надає Споживачу два примірники акту приймання-передачі природного газу за розрахунковий період, підписані уповноваженою особою Постачальника ( п.2.7.4 договору).

Споживач протягом двох днів з дати одержання акту приймання-передачі природного газу зобов"язується повернути Постачальнику один примірник оригіналу акту приймання-передачі природного газу, підписаний уповноваженим представником Споживача, або надати письмову мотивовану відмову від підписання акта приймання-передачі природного газу (2.7.5).

У випадку ненадання Споживачем до 10 числа місяця, наступного за звітним, підписаного Споживачем акта приймання-передачі газу, обсяг постачання (споживання) газу встановлюється Постачальником в односторонньому порядку, на підставі даних Оператора ГРМ. Споживач в такому разі не позбавлений права звернутися до суду за вирішенням спору з приводу обсягів спожитого газу. До прийняття рішення судом та набрання таким рішенням законної сили, обсяг спожитого газу та вартість послуг з його постачання встановлюється відповідно до даних Постачальника ( 2.7.6 договору).

Згідно п.3.3. договору, зміна ціни на газ, що відбувається в зв"язку з набранням чинності відповідних нормативно-правових актів органів державної влади України, НКРЕКП, ПАТ "Укртрансгаз", НАК "Нафтогаз України", зміни біржових котирувань або показників Platts, збільшенням ціни реалізації газу газовидобувними підприємствами України, або імпортерами природного газу, які впливають на ціну та є обов"язковою для розрахунків між Сторонами за даним Договором, та оформляються додатковими угодами до Договору.

Згідно п.п.4.1, 4.2 договору розрахунковий період за договором становить один календарний місяць. Оплата газу за договором здійснюється Споживачем виключно грошовими коштами у національній валюті-гривні в наступному порядку: 4.2.1. Розрахунок за фактично переданий Постачальником газ здійснюється шляхом внесення 100% оплати Споживачем до 10 (десятого числа, наступного за звітним місяцем). Датою оплати (здійснення розрахунку) є дата зарахування коштів на банківський рахунок Постачальника.

У п.5.1 договору сторони підтвердили, що ознайомлені з правами та обов"язками для Постачальника та Споживача, визначеними ЗУ "Про ринок природного газу", Кодексом ГТС, Кодексом ГРМ та Правилами постачання, а також гарантують їх безумовне дотримання.

Сторони погодили, що договір набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками і діє в частині постачання газу з 01 лютого 2019 до 31 грудня 2019, а в частині проведення розрахунків до повного здійснення (п.9.1 договору).

Одностороння відмова від виконання умов договору не допускається (п.9.3 договору).

Додатком №1 до договору є Переліку об"єктів споживача та ЕІС-коду/кодів точок комерційного обліку з плановими об"ємами (обсягами) постачання природного газу на 2019 рік, в якому наведено найменування об"єктів Споживача та договірні обсяги постачання природного газу на відповідні періоди (помісячно) (а.с.8).

Додатковою угодою №2 від 20.12.2019 до договору на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів №4 від 22.01.2019, сторони дійшли згоди щодо внесення змін до п.1.1 договору в наступній редакції: Постачальник зобов"язується передати у власність Споживачу у 2019 та 2020 роках природний газ, а Споживач - прийняти та оплатити вартість газу у розмірах, строки та порядку, що визначені договором. П.9.1 Договору викладено в наступній редакції: цей договір набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками і діє в частині постачання газу з 01 лютого 2019 до 31 березня 2020, а в частині проведення розрахунків до повного здійснення (а.с.9).

Додатком №1 до договору є Переліку об"єктів споживача та ЕІС-коду/кодів точок комерційного обліку з плановими об"ємами (обсягами) постачання природного газу на 2019 рік, в якому наведено найменування об"єктів Споживача та договірні обсяги постачання природного газу на відповідні періоди (помісячно)- із змінами, внесеними 24.02.2020 (а.с.10-11).

Додатковою угодою №4 від 05.03.2020 до договору на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів №4 від 22.01.2019, сторони дійшли згоди щодо внесення змін до Договору, а саме: замінити сторону первісного Споживача- Головне територіальне управлінням юстиції у Закарпатській області на сторону нового Споживача (правонаступника) - Південно-Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) (а.с.12).

Згідно видаткових накладних та актів приймання-передачі природного газу за період з січня по березень 2020 року Постачальник здійснив поставку газу Споживачу на загальну суму 260 329 грн 62 коп. (а.с.14- 21):

- видаткова накладна від 31.01.2020 № РН-0000137 на суму 12150 грн 07 коп.;

- акт приймання-передачі природного газу № РН-0000137 в об"ємі 1.17392 тис. куб. м на суму (з ПДВ) - 12150 грн 07 коп.;

- видаткова накладна від 31.01.2020 №РН-0000138 на суму 99307 грн 84 коп.;

- акт приймання-передачі природного газу № РН-0000138 в об"ємі 9.59496 тис.куб.м на суму (з ПДВ) - 99307 грн 84 коп.;

- видаткова накладна від 29.02.2020 №РН-0000425 на суму 71445 грн 95 коп.;

- акт приймання-передачі природного газу № РН-0000425 в об"ємі 6.90299 тис. куб. м на суму (з ПДВ) - 71445 грн 95 коп.;

- видаткова накладна від 31.03.2020 №РН-0000780 на суму 71425 грн 76 коп.;

- акт приймання-передачі природного газу № РН-0000780 в об"ємі 7.48075 тис. куб. м на суму (з ПДВ) - 71425 грн 76 коп.

Видаткові накладні та акти приймання-передачі природного газу підписані в односторонньому порядку стороною постачальника.

Згідно акту звірки взаєморозрахунків між сторонами за період з 01.01.2020 по 18.05.2020, підписаного в односторонньому порядку стороною позивача, 01.01.2020 відповідачем сплачено позивачу 12150 грн 07 коп., а 14.05.2020 - 103137 грн 75 коп., заборгованість становить 145041 грн 80 коп. (а.с.13).

29.05.2020 позивач направив на адресу відповідача вимогу №27/05-01 від 27.05.2020 про необхідність сплати боргу в сумі 145 041 грн 80 коп. з огляду на часткову сплату за спожитий природний газ в сумі 115 287 грн 82 коп., згідно актів приймання-передачі природного газу, не пізніше ніж на наступний день з моменту отримання вимоги. (а.с.25). До вимоги додано акти приймання-передачі природного газу та видаткові накладні, що підтверджується описом вкладення в цінний лист (а.с.26).

Вимога отримана відповідачем 31.05.2020, що підтверджується трекінгом Укрпошти (а.с.36).

НОРМИПРАВА, ЯКІ ЗАСТОСУВАПВ СУД, ТА МОТИВИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

Із змісту ст. 11 Цивільного кодексу України вбачається, що цивільні права та обов`язки виникають зокрема, з договору.

Відповідно до ч. 1 ст.67 ГК України відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності здійснюються на основі договорів. Підприємства вільні у виборі предмета договору, визначенні зобов`язань, інших умов господарських взаємовідносин, що не суперечать законодавству України (ч. 2 ст. 67 ГК України).

За договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму (ч. 1 ст. 265 ГК України). Вказане положення кореспондується з приписами ст. 712 ЦК України.

Згідно з ч. 2 ст. 712 ЦК України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до наведеного, укладений між сторонами договір постачання природного газу від 22.01.2019 №4 є договором поставки.

На підставі господарського договору між суб`єктами господарювання виникають господарські зобов`язання, в силу яких один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку (ст.173, 174 ГК України).

Згідно з ч. 1 ст. 179 ГК України майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями.

Частиною 1 ст. 193 ГК України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Сторони в договорі встановили порядок розрахунків за поставлений природний газ, відповідно до якого остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ здійснюється до 10-го числа (включно) місяця наступного за звітним (п.4.2.1. договору).

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору за період січень-березень 2020 року позивач передав у власність відповідача природний газ на загальну суму 260 329 грн 62 коп., про що свідчать долучені до матеріалів справи копії актів приймання-передачі природного газу. Разом з тим, вказані акти приймання-передачі природного газу та видаткові накладні за спірний період не містять а ні підпису уповноваженої особи, а ні печатки Споживача.

Однак, судом встановлено, що Споживач отримав зазначені документи та був повідомлений належним чином про об"єм та вартість спожитого природного газу згідно вимоги від 27.05.2020 №27/05-01, до якої приєднано зазначені акти та яка отримана відповідачем - 31.05.2020.

При цьому, матеріали справи не містять мотивованої відмови від підписання актів приймання-передачі природного газу чи доказів звернення відповідача до суду за вирішенням спору з приводу обсягів спожитого газу, як це передбачено п.п.2.7.5, 2.7.6 договору.

Відповідач виконав оплату за поставлений природний газ частково на суму 115 287 грн 82 коп. Доказів сплати боргу в повному обсязі матеріали справи не містять.

Встановлені судом обставини свідчать про те, що позивач виконав договірні зобов`язання щодо поставки природного газу відповідачу у повному обсязі.

Відповідач не скористався своїм правом на спростування вимог позивача.

Згідно ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

У відповідності до ст. 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").

За наведених обставин у їх сукупності, суд критично оцінивши зібрані у справі докази, дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 145041 грн 80 коп. заборгованості за поставку природного газу є обґрунтованими і належать до задоволення.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись 74, 79, 86, 129, 165, 232, 236, 237, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

позов задовольнити.

Стягнути з Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м.Івано-Франківськ (вул.Грюнвальдська,11, м. Івано-Франківськ,76018, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Благогаз збут" (вул. Сахарова, буд. 43, офіс 406, м. Львів, 79026, ) 145 041 (сто сорок п"ять тисяч сорок одну) гривню 80 коп. заборгованості та 2175 (дві тисячі сто сімдесят п"ять) гривень 63 коп. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 02.11.2020

Cуддя О.В. Рочняк