ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

05 листопада 2020 року Справа № 5004/442/11

Суддя Господарського суду Волинської області Костюк С. В., розглянувши матеріали заявою ТзОВ Компанія Ніко-Тайс про розподіл витрат на правову допомогу

по справі №5004/442/11

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Корпорація "Агросинтез"

до Фермерського господарства "Гримікс"

про стягнення 39 612,55 грн,

в с т а н о в и в:

15.06.2020 Товариство з обмеженою відповідальністю Компанія Ніко-Тайс звернулося до Господарського суду Волинської області із заявою № 09-1/06 від 09.06.2020 про покладення на Любешівський РВДВС Західного МРУ Міністерства юстиції (м.Львів) судових витрат на професійну правову допомогу.

Так, заявник просить стягнути із Любешівського районного відділу державної виконавчої служби Західного Міжрегіонального Управління Міністерства юстиції на користь товариства судові витрати на правничу допомогу, понесені під час та у зв`язку із підготовкою та розглядом скарги на бездіяльність Любешівського районного Відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області у розмірі 6200 грн згідно договору № 23-02-2019/1 про надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 23.02.2019.

У зв`язку з надходженням до Північно-західного апеляційного господарського суду апеляційної скарги Любешівського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) на ухвалу Господарського суду Волинської області від 02 червня 2020 року у справі №5004/442/11 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Корпорація "Агросинтез" до Фермерського господарства "Гримікс" про стягнення 39 612,55 грн, справа № 5004/442/11 витребувана апеляційною інстанцією для розгляду апеляційної скарги та ухвалою суду від 22.06.2020 відкладено вирішення питання по даній заяві.

Ухвалою Господарського суду Волинської області від 02.06.2020 року у справі № 5004/442/11 задоволено скаргу ТзОВ "Компанія "Ніко-Тайс" на бездіяльність Любешівського районного Відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області. Визнано незаконною та протиправною бездіяльність державного виконавця Любешівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області у виконавчому провадженні № 55005754 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Волинської області від 26.04.2011 року по справі № 5004/442/11-1, котра виразилась і призвела до неможливості його виконання за рахунок наявного майна боржника продовж листопада 2017 року - травня 2019 року - грошових коштів у розмірі 548112, 25 грн., котрі були розміщенні та містились на належних ФГ "Гримікс" та відкритих ним рахунках у банківських/фінансових установа України.

Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 27.08.2020 року апеляційну скаргу Любешівського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції залишено без задоволення, а ухвалу Господарського суду Волинської області від 02.06.2020 року у справі № 5004/442/11 - без змін.

Від Любешівського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на адресу суду надійшли письмові заперечення на заяву ТзОВ "Компанії "Ніко-Тайс" про покладення на останнього судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 6200 грн. Орган ДВС просить суд у задоволенні заяви ТзОВ "Компанії "Ніко-Тайс" відмовити повністю.

Дослідивши надані ТзОВ "Компанії "Ніко-Тайс" докази щодо витрат на професійну правничу допомогу суд встановив наступне.

Відповідно до статті 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно із п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на правничу допомогу.

Частиною восьмою статті 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Для дотримання вимог процесуального законодавства щодо можливості стягнення у майбутньому понесених витрат на правову допомогу, товариство в порядку, передбаченому cт. ст. 42, 46, 123, 126, 129 ГПК України, у скарзі вих. № 01-52/42/19 від 28.11.2019 (а.с.1-10 Т.6), повідомило про те, що у майбутньому із врахуванням умов та на підставі договору про надання адвокатських послуг (правової допомоги) змушений бути понести витрати, пов`язані із розглядом відповідної скарги на бездіяльність Любешівського РВДВС Західного МРУ Міністерства Юстиції, об`єм, розмір та обсяг яких на день звернення із скаргою визначити неможливо, адже невідомо коли спір за даною скаргою остаточно буде вирішено та який розмір витрат змушене додатково понести ТзОВ "Компанії "Ніко-Тайс".

Крім того, ТзОВ "Компанії "Ніко-Тайс" в порядку ст. 124 ГПК України зазначало та просило врахувати те, що орієнтовний розмір понесених судових витрат не буде перевищувати вартості аналогічного роду здійснення комплексу правових послуг та робіт в регіонах України, так і рекомендовані ставки аналогічного роду здійснення комплексу правових послуг та робіт, котрі пропонуються Радами Адвокатів відповідного регіону та або Радами Адвокатів регіону найближчого до місця надання послуг (виконання робіт).

Таким чином, ТзОВ "Компанії "Ніко-Тайс" зазначає та просить врахувати, що заявником було зроблено відповідну заяву із врахуванням зазначених вище норм та обставин справи та завчасно подано її до суду через службу документального діловодства.

Статтею 16 Господарського процесуального кодексу України передбачено право учасників справи користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Статтею 126 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Враховуючи статтю 28 Правил адвокатської етики (затверджені звітно-виборним з`їздом адвокатів України 09.06.2017 року) необхідно дотримуватись принципу "розумного обґрунтування" розміру оплати юридичної допомоги. Цей принцип набуває конкретних рис через перелік певних факторів, що мають братись до уваги при визначенні розміру оплати: обсяг часу і роботи, що вимагається для адвоката, його кваліфікацію та адвокатський досвід, науково-теоретична підготовка.

На підтвердження понесених витрат на послуги адвоката заявник надав належним чином засвідчені копії наступних документів:

- договору № 23-02-2019/1 від 23.02.2019 про надання адвокатських послуг (правової допомоги);

- акту прийому - передачі документів від 23.02.2019;

- акту здачі - приймання виконаних робіт щодо надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 09.06.2020;

- оригінал платіжного документу про сплату адвокатських послуг згідно договору № 23-02-2019/1 про надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 23.02.2020 року на суму 3800,00 грн.

- оригінал платіжного документу про сплату адвокатських послуг згідно договору № 23-02-2019/1 про надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 23.02.2019 року на суму 2400,00 грн.

- свідоцтва на право зайняття адвокатською діяльністю та посвідчення адвоката Грищенка О.М.

- довідки форми № 4-ОПП вих. № 325/26-50-18-05-22 від 18.02.2014 року, виданої ДПІ у Голосіївському районі ГУ Міндоходів у м. Києві;

- повідомлення форми № 2-ЄСВ про взяття на облік платника єдиного внеску № 368/26-50-18-05-12 від 19.03.2014 року, виданого ДПІ у Голосіївському районі ГУ Міндоходів у м. Києві.

Вирішуючи питання про розподіл витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги адвокатом, суд враховує, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом.

Суд не має право втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Разом з тим, для включення всієї суми гонорару та фактичних витрат у відшкодування за рахунок іншої сторони має бути встановлено, що такі витрати позивача були необхідними, а розмір є розумний, виправданий, що передбачено у ст. 126 ГПК України та у ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність". Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Згідно із ст.15 ГПК України, суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04, п.269).

Як встановлено судом, між ТзОВ "Компанія "Ніко-Тайс" та адвокатом Грищенком О.М. укладено договір № 23-02-2019/1 про надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 23.02.2019.

Відповідно до вказаного договору, із врахуванням акту від 09.06.2020 року здачі-приймання виконаних робіт щодо надання адвокатських послуг (правової допомоги), адвокатом Грищенком О.М. надавалась замовнику правова допомога щодо аналізу правовідносин між замовником, ФГ "Гримікс" та Любешівським РВДВС Західного МРУ Міністерства Юстиції, які виникли у виконавчому провадженні № 55005754 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Волинської області від 26.04.2011 року по справі № 5004/442/11.

Виходячи із зазначеного, має місце надання послуг та виконання робіт в період із 23.02.2019 року по 02.06.2020 року, які деталізовані в акті здачі - приймання виконаних робіт щодо надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 09.06.2020 до договору № 23-02-2019/1 про надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 23.02.2019.

Факт здійснення оплати за надані послуги на суму 6200 грн. підтверджується квитанціями від 17.07.2019 року на суму 3800,00 грн та від 09.06.2020 на суму 2400,00 грн.

З огляду на викладене, суд, що надані заявником на підтвердження витрат про надання правової допомоги докази є належними та допустимими, містять детальний опис наданих послуг та підтверджують фактичні витрати ТзОВ "Компанія "Ніко-Тайс" на надання останньому правової допомоги.

Стосовно заперечень Любешівського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про недобросовісність виконання адвокатом Грищенком О.М. покладених на нього обов`язків та завищений розмір суми судових витрат, суд дане не приймаються до уваги, оскільки спростовуються доданими до заяви ТзОВ "Компанія "Ніко-Тайс" доказами на підтвердження співмірності суми витрат із наданими адвокатом Грищуком О.М. послугами заявнику.

Враховуючи те, що заявником підтверджено правовий статус адвоката, наявність доказів фактичного перерахування йому коштів на підставі договору, а також співмірність розміру витрат з наданими послугами, суд дійшов висновку про те, що витрати ТзОВ "Компанія "Ніко-Тайс" на правову допомогу в сумі 6200,00 грн є обґрунтованими та покладаються на Любешівський районний відділ державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в порядку ст. 129 ГПК України.

Керуючись статтями 126, 129, 244, 282, 287, 288 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ухвалив:

1. Задоволити заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу.

2. Стягнути з Любешівського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (44201, Волинська область, Любешівський район, смт. Любешів, вул. Свободи, 33, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" (юридична адреса: 03187, м. Київ, просп. Академіка Глушкова, буд. 40, оф. 315; поштова адреса: 03187, м. Київ, вул. Академіка Заболотного, 38, офіс 23, ) 6200,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала підписана 05.11.2020.

Суддя С. В. Костюк