УХВАЛА

м. Київ

27.10.2020Справа № 910/11364/17

Господарський суд міста Києва у складі судді Гулевець О.В. за участю секретаря судового засідання Капішон В.В., розглянувши

скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Станіславська торгова компанія"

на дії Головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Пищ Мар`яни Степанівни

у справі №910/11364/17

за позовом Національного банку України

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Станіславська торгова компанія"

третя особа Приватне акціонерне товариство "Комерційний банк "Фінансова ініціатива"

про звернення стягнення на предмет іпотеки

представники учасників судового процесу:

від стягувача: Перетятько С.М.

від боржника(заявника): не з`явився

від особи чиї дії оскаржуються: не з`явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляді Господарського суду міста Києва (суддя Маринченко Я.В.) перебувала справа № 910/11364/17 за позовом Національного банку до Товариства з обмеженою відповідальністю «Станіславська торгова компанія», третя особа - Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Фінансова ініціатива» про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 06.09.2018 у справі №910/11364/17 позов Національного банку України задоволено. У рахунок погашення заборгованості Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Фінансова ініціатива", що включає ,21 грн, з яких: 800000000 грн заборгованості за кредитом, 77654794,51 грн заборгованості за процентами, 30000 грн штрафу за Кредитним договором №61/09 від 29.12.2009 та грн заборгованості за кредитом, 135863013,70 грн заборгованості за процентами, 30000 грн штрафу за Кредитним договором №12/09/5 від 13.05.2014. Звернуто стягнення на користь Національного банку України на предмет іпотеки, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю "Станіславська торгова компанія" - нерухоме майно, а саме: Гуртово-роздрібна база, загальною площею 563,0 кв. м, що знаходяться за адресою: Івано-Франківська обл., м. Калуш, вул. Гірника, буд. 1, та складаються з: адміністративний будинок (літера А1) площею - 209,5 кв. м, холодильне відділення (літера А2) площею - 112,7 кв. м, будинок товарознавців (літера АЗ) площею - 41,7 кв. м, магазин (літера А4) площею - 102,9 кв. м, склад (літера А5) площею - 91,8 кв. м, прохідна (літера Б) площею - 4,4 кв. м, ворота (№1) площею - 11,0 кв. м, огорожа (№3) площею - 27,9 кв. м, шляхом продажу предмету іпотеки на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 22.01.2019 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Станіславська торгова компанія" залишено без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 06.09.2018 у справі №910/11364/17 залишено без змін.

22.02.2019 на виконання вказаного рішення Господарським судом міста Києва видано відповідний наказ.

Постановою Верховного Суду від 22.01.2019 касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Станіславська торгова компанія" на рішення Господарського суду міста Києва від 06.09.2018 у справі №910/11364/17 залишено без задоволення, а постанову Північного апеляційного господарського суду від 22.01.2019 та рішення Господарського суду міста Києва від 06.09.2018 у справі №910/11364/17 залишено без змін.

26.12.2019 через канцелярію суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Станіславська торгова компанія» надійшла скарга на дії Головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Пищ Мар`яни Степанівни (виконавче провадження №ВП 58975635, місце розташування майна боржника: м. Івано-Франківськ, вул. Івасюка, 62).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.12.2019 відкладено вирішення питання про прийняття скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Станіславська торгова компанія» на дії Головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Пищ Мар`яни Степанівни до повернення матеріалів справи № 910/11364/17 до Господарського суду міста Києва.

02.09.2020 до Господарського суду м. Києва надійшли матеріали справи №910/11364/17.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.09.2020 суддею Гулевець О.В. прийнято до розгляду скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Станіславська торгова компанія" на дії Головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Пищ Мар`яни Степанівни та призначено її розгляд на 06.10.2020.

06.10.2020 через канцелярію суду від стягувача надійшло клопотання про застосування наслідків зловживання правами та заперечення на скаргу, з яких вбачається, що Національний банк України звертає увагу про подання скарги на постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника від 19.12.2019 на майно, що розташоване за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Івасюка, 62, при цьому в межах виконавчого провадження №58975635 виносилась постанова про опис та арешт майна (коштів) боржника від 17.10.2019 на майно, що розташоване за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Гірника, 1. Також, Національний банк України вважає, що скаржником не доведено порушення прав останнього внаслідок дій державного виконавця, а тому скарга задоволенню не підлягає.

Розглянувши клопотання Національного банку України про застосування наслідків зловживання правами з підстав ст. 43 ГПК України, суд зазначає наступне.

Частиною першою та другою статті 43 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню господарського судочинства, зокрема, подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, спрямованих на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.

Враховуючи положення Господарського процесуального кодексу України, суд має встановити наявність обставин та підстав для визнання дій скаржника зловживанням процесуальними правами, однак, враховуючи обґрунтування обставин у поданій скарзі, відсутні належні підстави щодо визнання дії скаржника, що суперечать завданню господарського судочинства.

Таким чином, з огляду на викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання Національного банку України про застосування наслідків зловживання правами з підстав ст. 43 ГПК України.

У судовому засіданні 06.10.2020 у зв`язку з неявкою представника скаржника та особи, чиї дії оскаржуються, судом відкладено розгляд скарги на 27.10.2020.

21.10.2020 через канцелярію суду від стягувача надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

26.10.2020 через канцелярію суду від скаржника надійшло клопотання про передачу матеріалів справи №910/11364/17 за підсудністю до Господарського суду м. Києва для розгляду скарги в межах справи №910/13550/20 про банкрутство ТОВ "Станіславська торгова компанія".

У судовому засіданні 27.10.2020 судом розглянуто клопотання скаржника про передачу матеріалів справи №910/11364/17 в межах справи №910/13550/20 про банкрутство, суд постановив прокольну ухвалу про відмову у задоволені вказаного клопотання, з огляду на наступне.

У клопотанні скаржник просить суд передати матеріали справи №910/11364/17 за підсудністю до Господарського суду м. Києва для розгляду скарги в межах справи №910/13550/20 про банкрутство ТОВ "Станіславська торгова компанія".

Вказане вище клопотання про направлення справи за підсудністю мотивоване тим, що майнові спори за участю боржника розглядаються виключно в межах справи про банкрутство, що дозволяє здійснити ефективний судовий контроль щодо повернення майнових активів боржника у його розпорядження з метою відновлення платоспроможності або належного формування ліквідаційної маси банкрута.

Так, у провадженні Господарського суду м. Києва перебуває справа №910/13550/20 про банкрутство ТОВ "Станіславська торгова компанія".

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають, зокрема, справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України;

Відповідно до ч. 2 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства, господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Згідно із ч. 3 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства, матеріали справи, в якій стороною є боржник, щодо майнових спорів з вимогами до боржника та його майна, провадження в якій відкрито до відкриття провадження у справі про банкрутство, надсилаються до господарського суду, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство, який розглядає спір по суті в межах цієї справи.

Отже, системний аналіз положень Кодексу України з процедур банкрутства дає підстави для висновку, що з моменту порушення стосовно боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс юридичних правовідносин боржника, і спеціальні норми Закону про банкрутство мають пріоритет у застосуванні при розгляді справ про банкрутство щодо інших законодавчих актів України.

Разом з тим, в силу наведених вище приписів законодавства Кодексу України з процедур банкрутства, господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник.

Однак, наразі судом здійснюється розгляд скарги ТОВ "Станіславська торгова компанія", предметом розгляду якої є правомірність дій Головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Пищ Мар`яни Степанівни у справі №910/11364/17, а тому суд вважає про відсутність правових підстав для направлення справи за підсудністю до Господарського суду м. Києва для розгляду скарги в межах справи №910/13550/20 про банкрутство ТОВ "Станіславська торгова компанія".

У судове засідання 27.10.2020 представник скаржника та органу державної виконавчої служби не з`явилися.

У відповідності до ч. 2 ст. 342 Господарського процесуального кодексу України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Присутній у судовому засіданні представник Національного банку України проти скарги заперечив, надав пояснення щодо своїх заперечень.

Розглянувши у судовому засіданні 27.10.2020 скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Станіславська торгова компанія", суд прийшов висновку про відмову у задоволенні скарги, з огляду на наступне.

Статтею 339 Господарського процесуального кодексу України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

У своїй скарзі скаржник просить суд: - зупинити вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні ВП №58975635 від 24.04.2019;

- визнати дії Головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Пищ Мар`яни Степанівни неправомірними, які виразились у складанні постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника та акту опису майна від 19.12.2019 винесені в межах виконавчого провадження ВП №58975635 від 24.04.2019, відкритого на підставі судового наказу Господарського суду міста Києва №910/11364/17 від 22.02.2019;

- скасувати постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника Головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Пищ Мар`яни Степанівни від 19.12.2019 та акт про опис та арешт майна боржника від 19.12.2019 винесені під час вчинення дій в межах виконавчого провадження ВП №58975635 від 24.04.2019, відкритого на підставі судового наказу Господарського суду міста Києва №910/11364/17 від 22.02.2019.

Закон України "Про виконавче провадження" визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Вказаним Законом регламентовано порядок та особливості проведення кожної стадії (дії) виконавчого провадження і відповідних дій державних виконавців.

Згідно із ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 2 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що однією з засад виконавчого провадження є забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Частиною 1 статті 74 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Отже, одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень, який передбачає, зокрема, обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби щодо примусового виконання судових рішень.

Скарга мотивована тим, що державний виконавець виніс постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника від 19.12.2019, склав акт про арешт майна, не маючи доступу до приміщення, оскільки державний виконавець не повідомив боржника про проведення виконавчих дій щодо огляду приміщення боржника, що розташоване за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Івасюка, 62.

Частиною 1 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч. 2 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Частинами 1, 4 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Опис та арешт майна здійснюються не пізніш як на п`ятий робочий день з дня отримання інформації про його місцезнаходження. У разі виявлення майна виконавцем під час проведення перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) фізичної особи та місцезнаходженням юридичної особи здійснюються опис та арешт цього майна.

Під час розгляду скарги, скаржником було заявлено клопотання про витребування постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника від 19.12.2019 та акту про арешт майна від 19.12.2019, оскільки такі документи не були надіслані боржнику.

Так, ухвалою Господарський суд м. Києва задовольнив клопотання скаржника та витребував у головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Пищ М.С. належним чином завірені копії матеріалів виконавчого провадження №58975635 з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 22.02.2020 по справі №910/11364/17, в тому числі постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника від 19.12.2019, акт про арешт майна від 19.12.2019.

Станом на час розгляду скарги витребувані матеріали виконавчого провадження №58975635 державним виконавцем до суду не надано.

Як вбачається з пояснень скаржника, 19.12.2019 державним виконавцем проводилися виконавчі дії в межах виконавчого провадження з огляду приміщення боржника, що розташоване за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Івасюка, 62.

Однак, згідно із наявними матеріалами справи, відсутні будь-які докази проведення Головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Пищ М.С. огляду приміщення в межах виконавчого провадження №58975635 саме за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Івасюка, 62, а також відсутні докази винесення державним виконавцем оскаржуваної постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника від 19.12.2019 та акт про опис та арешт майна боржника від 19.12.2019 в межах виконавчого провадження ВП №58975635.

У відповідності до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Таким чином, для визнання дій Головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Пищ Мар`яни Степанівни неправомірними та скасування постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника від 19.12.2019 та акт про опис та арешт майна боржника від 19.12.2019, скаржник перш за все, мав довести вчинення дій державним виконавцем щодо винесення оскаржуваної постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника та акту опису майна від 19.12.2019.

При цьому, скаржником не надано належних доказів в підтвердження своїх доводів, а саме щодо проведення державним виконавцем огляду приміщення боржника за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Івасюка, 62 та винесення постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника та акту опису майна від 19.12.2019 у межах виконавчого провадження ВП №58975635.

Разом з тим, у письмових поясненнях, які надані Національним банком України, останнім зазначено, що у межах виконавчого провадження ВП №58975635 Головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Пищ Мар`яною Степанівною не було винесено постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника та акту опису майна від 19.12.2019.

Отже, надані скаржником обґрунтування за відсутністю належних доказів не підтверджують неправомірність дій головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Пищ М.С. та порушення прав скаржника станом на час подання скарги до суду.

Поряд з тим, судом враховано, що на підставі рішення Господарського суду міста Києва від 06.09.2018 у справі №910/11364/17 видано наказ від 22.02.2019, в якому зазначено, що у рахунок погашення заборгованості Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Фінансова ініціатива, що включає 3 013 577 808 грн. 21 коп., з яких: 800 000 000 грн. заборгованості за кредитом, 77 654 794 грн. 51 коп. заборгованості за процентами, 30 000 грн. штрафу за Кредитним договором №61/09 від 29.12.2009 та 2 000 000 000 грн. заборгованості за кредитом, 135 863 013 грн. 70 коп. заборгованості за процентами, 30 000 грн. штрафу за Кредитним договором №12/09/5 від 13.05.2014.

звернути стягнення на користь Національного банку України: на предмет іпотеки, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю "Станіславська торгова компанія" - нерухоме майно, а саме: Гуртово-роздрібна база, загальною площею 563,0 кв. м, що знаходяться за адресою: Івано-Франківська обл., м. Калуш, вул. Гірника, буд. 1, та складаються з: адміністративний будинок (літера А1) площею - 209,5 кв. м, холодильне відділення (літера А2) площею - 112,7 кв. м, будинок товарознавців (літера АЗ) площею - 41,7 кв. м, магазин (літера А4) площею - 102,9 кв. м, склад (літера А5) площею - 91,8 кв. м, прохідна (літера Б) площею - 4,4 кв. м, ворота (№1) площею - 11,0 кв. м, огорожа (№3) площею - 27,9 кв. м, шляхом продажу предмету іпотеки на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій».

Отже, матеріалами справи підтверджується, що виконання рішення суду у справі №910/11364/17 відбувалось шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме Гуртово-роздрібна база, загальною площею 563,0 кв. м, що знаходяться за адресою: Івано-Франківська обл., м. Калуш, вул. Гірника, буд. 1, яке належить ТОВ "Станіславська торгова компанія", а тому у межах виконавчого провадження ВП №58975635 головним державним виконавцем 17.10.2019 було винесено постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника саме за адресою: Івано-Франківська обл., м. Калуш, вул. Гірника, буд. 1.

Судом встановлено, що питання правомірності дій Головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Пищ Мар`яни Степанівни щодо винесення постанови про опис та арешт майна боржника та акту опису майна від 17.10.2019, за адресою: Івано-Франківська обл., м. Калуш, вул. Гірника, буд. 1, було досліджено під час розгляду скарги ТОВ "Станіславська торгова компанія" у справі №910/11364/17 та постановлено ухвалу Господарським судом м. Києва від 14.11.2019 про відмову у задоволенні зазначеної скарги, яка залишена без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 22.01.2019 та постановою Верховного Суду від 22.01.2019.

Враховуючи встановлені вище обставини, суд дійшов висновку про необґрунтованість та безпідставність заявлених вимог ТОВ "Станіславська торгова компанія" про визнання неправомірними дії Головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Пищ Мар`яни Степанівни (в межах виконавчого провадження №ВП 58975635 за місцем розташування майна боржника: м. Івано-Франківськ, вул. Івасюка, 62), у зв`язку з чим відсутні підстави для задоволення скарги ТОВ "Станіславська торгова компанія".

Також, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні вимоги скаржника про зупинення виконавчого провадження, оскільки ці дії не належать до компетенції господарського суду, враховуючи, що Господарським процесуальним кодексом України не передбачено підстав надання суду повноважень для зупинення вчинення виконавчих дій.

У відповідності до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Приписами ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст. ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Статтею 343 Господарського процесуального кодексу України визначено, що за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

З огляду на вище викладене, суд відмовляє у задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Станіславська торгова компанія" на дії Головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Пищ Мар`яни Степанівни у справі №910/11364/17.

Керуючись ст. 233-235, 342, 343 Господарського процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Станіславська торгова компанія" на дії Головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Пищ Мар`яни Степанівни - відмовити повністю.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена у порядку і строк, встановлені ст. ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено та підписано: 02.11.2020.

Суддя О.В. Гулевець