ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

"30" жовтня 2020 р.Справа № 5023/10192/11

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Прохорова С.А.

при секретарі судового засідання Яковенко Ю.В.

розглянувши заяву Віскунова О.В. (ліквідатора ФОП Калашника В.О.) вх.№19541 від 25.08.2020 про визнання недійсним свідоцтва №815 від 27.05.2020 про право власності по справі

за заявою Фізичної особи-підприємця Калашника Володимира Олександровича, смт. Вільшани

про визнання банкрутом ФОП Калашника Володимира Олександровича
за участю :

представника кредитора ТОВ "ФК "Алькор Інвест" - Філіпович О.Є. за довіреністю б/н

від 14.08.2020;

інші учасники з розгляду заяви ліквідатора не з`явились

ВСТАНОВИВ:

В провадженні господарського суду Харківської області знаходиться справа № 5023/10192/11 за заявою ФОП Калашника Володимира Олександровича про визнання його банкрутом.

Постановою господарського суду Харківської області від 20.12.2011 ФОП Калашника В.О. визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру.

У зв`язку з закінченням повноважень судді Савченко А.А. розпорядженням в.о. керівника апарату суду №533/2020 від 26.08.2020 було призначено повторний автоматизований розподіл справи №5023/10192/11

Ухвалою суду від 27.08.2020 справу було прийнято до провадження судді Прохорова С.А. на стадії проведення ліквідаційної процедури.

25.08.2020 до суду від ліквідатора ФОП Калашника В.О. - Віскунова О.В. надійшла заява (вх.. № 19541) про визнання недійсним Свідоцтва № 815 від 27.05.2014 про право власності.

Ухвалою суду від 28.08.2020 заяву ліквідатора Віскунова О.В. залишено без руху та встановлено 10-денний строк з дня вручення ухвали для усунення недоліків, надавши суду докази направлення заяви з доданими до неї документами на адреси кредиторів та інших учасників які зазначені ліквідатором у його заяві.

07.09.2020 р. від ліквідатора Віскунова О.В. через канцелярію суду надійшла заява про долучення до матеріалів справи доказів направлення учасникам справи заяви разом з додатками.

Ухвалою суду від 09.09.2020 заяву Віскунова О.В. (ліквідатора ФОП Калашника В.О.) прийнято судом, залучено до участі у справі №5023/10192/11 в межах розгляду заяви: Товарну біржу «Ресурс-Інформ», ОСОБА_2 , приватного нотаріуса ХМНО Макушеву Наталію Віталіївну, арбітражного керуючого Белікова Олексія Петровича та призначено до розгляду на 23.09.2020.

Від представника кредитора ТОВ "ФК "Алькор Інвест" 22.09.2020 до суду надійшли письмові пояснення (вх. №21972) на заяву ліквідатора про визнання недійсним свідоцтва про право власності.

23.09.2020 в судовому засіданні з розгляду заяви ліквідатора протокольною ухвалою оголошено перерву в порядку ст. 216 ГПК України до 09.10.2020 для отримання доказів належного повідомлення учасників судового процесу та визнано явку боржника ФОП Калашника В.О. обов`язковою.

В судовому засіданні 09.10.2020 протокольною ухвалою відкладено судове засідання з розгляду заяви ліквідатора в порядку ст. 202, 216 ГПК України до 23.10.2020 для отримання доказів належного повідомлення учасників судового процесу.

23.10.2020 через канцелярію суду від ОСОБА_2. (вх.. №24674) та Лісовця Д.С. (вх..№24673) надійшли заяви про застосування строків позовної давності.

В судовому засіданні 23.10.2020 протокольною ухвалою відкладено судове засідання з розгляду заяви в порядку ст. 202, 216 ГПК України для надання часу ліквідатору підготувати письмові пояснення по суті заяв про застосування строків позовної давності.

27.10.2020 на електронну адресу суду від ліквідатора Віскунова О.В. надійшли заперечення (вх.. №4217) на заяви про застосування строків позовної давності.

Від представника кредитора ТОВ «ФК «Алькор Інвест» 28.10.2020 через канцелярію суду надійшли пояснення (вх..№ 25113) на заяви про застосування строків позовної давності.

В судове засідання з розгляду заяви ліквідатора з`явився представник кредитора ТОВ «ФК «Алькор Інвест», інші учасники по розгляду заяви не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомили.

Разом з цим, в судове засідання не з`явився ліквідатор, проте, подав до суду клопотання (вх.. №4297 від 30.10.2020) про проведення засідання без його участі, яке суд на підставі ст. 42 ГПК України вважає за можливе задовольнити.

Враховуючи, що всі учасники судового процесу належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду заяви, однак, своїм процесуальним правом щодо участі в судовому засіданні та наданні пояснень на заяви не скористались, суд вважає за можливе розглянути заяви в судовому засіданні 30.10.2020.

В судовому засіданні представник кредитора ТОВ «ФК «Алькор Інвест» підтримав заяву ліквідатора Віскунова О.В. та зазначив, що результати аукціону, проведеного 27.05.2014 були визнані ухвалою суду від 23.06.2016 недійсними, а тому, вважає обов`язковим визнати недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно за номером №815 від 27.05.2014, яке було оформлено за результатами аукціону. Крім того, представник ТОВ «ФК «Алькор Інвест» заперечував проти застосування строків позовної давності, оскільки вважає, що перебіг строку позовної давності переривався та почався заново з 16.04.2019, тобто з дати звернення ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» до суду з позовом про визнання свідоцтва про право власності недійсним.

Розглянувши заяву ліквідатора Віскунова О.В. (вх. № 19541 від 25.08.2020) про визнання свідоцтва на право власності недійсним, суд приходить до висновку про її задоволення, виходячи з наступного.

Постановою господарського суду Харківської області від 20.12.2011 ФОП Калашника В.О. визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 23.06.2016 заяву ліквідатора задоволено частково та визнано недійсними результати аукціону з реалізації майна банкрута ФОП Калашника В.О., а саме, трикімнатної квартири загальною площею 76,6 кв.м., житловою площею 50,7 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . В решті вимоги за заявою ліквідатора та заявою ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК» залишено без розгляду.

Ухвалою суду від 22.08.2017 припинено обов`язки ліквідатора ФОП Калашника В.О. арбітражного керуючого Саутенко С.О. та призначено ліквідатором ФОП Калашника В.О. арбітражного керуючого Віскунова Олександра Віталійовича.

Провадження у справі про банкрутство ФОП Калашника В.О. здійснювалось відповідно до норм Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції до 19.01.2013.

З 19.01.2013 набрав чинності Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції від 22 грудня 2011 року № 4212-VІ, відповідно до п. 1-1 Прикінцевих та перехідних положень якого положення цього Закону застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження в яких порушено після набрання чинності цим Законом. Положення цього Закону, що регулюють продаж майна в провадженні у справі про банкрутство, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження у яких порушено до набрання чинності цим Законом.

За приписами ч. 1 ст. 3 ГПК України, судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Частиною 6 статті 12 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Згідно ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - Кодекс) визначено порядок вирішення спорів у справі про банкрутство.

За приписами статті 9 зазначеного Кодексу встановлено, що за результатом розгляду господарським судом заяв, клопотань та скарг, суд виносить ухвали.

Судом встановлено, що 27.05.2014 Товарною біржею «Ресурс-Інформ» було проведено аукціон з продажу майна банкрута ФОП Калашника В.О, а саме: трикімнатної квартири загальною площею 76,6 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Як вбачається з копії протоколу № 1 від 27.05.2014 з проведення відкритих торгів у формі аукціону з продажу майна боржника - ФОП Калашника В.О., переможцем став ОСОБА_2 , який придбав вищевказане майно за ціною 90900 грн.

Відповідно до статті 75 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції від 22 грудня 2011 року № 4212-VІ, 27.05.2014 приватним нотаріусом ХМНО Макушевою Н.В. було видано свідоцтво за реєстровим № 815 про те, що ОСОБА_2, податковий номер НОМЕР_1 , належить на праві власності нерухоме майно, що складається з трикімнатної квартири АДРЕСА_2 . Згідно даного свідоцтва ОСОБА_2 27.05.2014 придбав нерухоме майно за ціною 90900,00 грн. на аукціоні, що був проведений ТБ «Ресурс-Інформ», свідоцтво видано на підставі акту про передання права власності на нерухоме майно від 27.05.2014 та протоколу № 1 про проведення відкритих торгів у формі аукціону від 27.05.2014.

Таким чином, шляхом видачі нотаріусом покупцю ОСОБА_2 свідоцтва про придбання нерухомого майна на аукціоні було завершено оформлення правочину купівлі-продажу нерухомого майна з аукціону.

Отже, свідоцтво про право власності є документом, яким оформлюється відповідне право та не є самим правочином, на підставі якого це право виникає, змінюється або припиняється. Свідоцтво про право власності не породжує виникнення у суб`єкта відповідного права, а тільки фіксує факт його наявності.

Ухвалою суду від 23.06.2016 по справі №5023/10192/11 вже визнано результати аукціону від 27.05.2014 з реалізації майна банкрута ФОП Калашника В.О. недійсними. В решті вимоги за заявою ліквідатора та заявою ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК» залишено без розгляду. Вказане судове рішення набрало законної сили.

Частиною 1 статті 129-1 Конституції України передбачено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Відповідно до ч.2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади , органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Оскільки аукціон з продажу майна визнано судом недійсним, то й документи, якими оформлюється відповідне право мають бути визнані недійсними також.

Згідно ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, так як їх істинність вже встановлено у рішенні, і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду, як джерело права.

Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів (справа «Брумареску проти Румунії»). Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata, тобто поваги до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення (п. 33., 34 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Христов проти України" від 19.02.2009р.).

Враховуючи вищевикладене, а також те, що у зв`язку з визнанням результатів аукціону з продажу майна банкрута від 27.05.2014 недійсними, оформлення якого проведено з порушенням норм Закону про банкрутство, що вже встановлено ухвалою суду від 23.06.2016, суд дійшов висновку про визнання недійсними документів, що складені за його результатами, а саме свідоцтва про право власності №815 від 27.05.2014.

Такі вимоги були встановлені й чинними на момент видачі свідоцтва законом, а саме частиною 3 статті 55 Закону про банкрутство передбачено, що результати аукціону, проведеного з порушенням вимог закону, можуть бути визнані в судовому порядку недійсними. Визнання результатів аукціону недійсними тягне за собою визнання недійсним укладеного з переможцем договору купівлі-продажу.

Дослідивши заяви кредитора ФОП Лісовця Дениса Сергійовича та особи залученої до розгляду заяви ліквідатора Віскунова О.В. - ОСОБА_2 про застосування строків позовної давності, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні вищевказаних заяв на підставі наступного.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Статтею 257 ЦК України передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

За приписами статті 264 ЦК України визначено, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила, що передбачено ч. 1 ст. 261 ЦК України.

Тобто, початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов.

В межах строків позовної давності, ліквідатор Саутенко С.О. звернувся до суду з заявою про визнання недійсними результати аукціону з реалізації майна боржника ФОП Калашника В.О. та скасування свідоцтва про право власності.

Однак, ухвалою суду від 23.06.2016 частково задоволено заяву ліквідатора та визнано недійсними лише результати аукціону з продажу майна боржника.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що початком перебігу строку позовної давності потрібно вважати дату винесення ухвали про визнання недійсними результати аукціону з реалізації майна банкрута ФОП Калашника В.О., а саме 23.06.2016.

Згідно поштового штампу про отримання кореспонденції, ліквідатор Віскунов О.В. направив поштою заяву про визнання свідоцтва недійсним лише 19.08.2020, з чого вбачається, що заявником було пропущено загальний трирічний строк позовної давності, який застосовується до спірних правовідносин.

Частинами 4 та 5 статті 267 ЦК України передбачено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

За змістом частини 1 статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Ліквідатором Віскуновим О.В. було подано до суду заперечення на заяви про застосування строків позовної давності. Зі змісту заперечень вбачається, що ліквідатор просить суд визнати причини пропуску строку для звернення до суду поважними, оскільки вважає, що повернення незаконно відчуженого майна до законного власника не відбулось, однак за за для захисту порушених прав ФОП Калашника В.О. та заставного кредитора у справі про банкрутство вважає необхідним поновити пропущений строк позовної давності та визнати свідоцтво про право власності недійсним.

Вирішуючи питання щодо поважності причин пропущення позовної давності суд дійшов наступних висновків.

Позовна давність не є інститутом процесуального права та не може бути відновлена (поновлена) в разі її спливу, але за приписом частини 5 статті 267 ЦК України позивач вправі отримати судовий захист у разі визнання поважними причин пропуску позовної давності.

Механізм застосування позовної давності повинен бути достатньо гнучким, тобто, як правило, він мусить допускати, зокрема, можливість поновлення строку позовної давності, а також корелювати із суб`єктивним фактором, а саме - обізнаністю потенційного позивача про факт порушення його права (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фінікарідов проти Кіпру»).

Питання поважності причин пропущення позовної давності (наявність обставин, які з об`єктивних, незалежних підстав унеможливлювали або істотно утруднювали своєчасне подання позову) вирішується господарським судом у кожному конкретному випадку з урахуванням наявних фактичних даних про такі обставини.

При вирішенні питання про захист порушеного права, у разі пропущення позовної давності суд: а) у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, які обґрунтовують поважність причин пропущення позовної давності; б) вирішує дане питання у кожному конкретному випадку з урахуванням наявних фактичних даних про такі обставини; в) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі усіх обставини справи в їх сукупності, керуючись законом.

Якщо позовні вимоги господарським судом визнано обґрунтованими, а стороною у справі заявлено про сплив позовної давності, то суд зобов`язаний застосувати до спірних правовідносин положення статті 267 ЦК України та вирішити питання про наслідки такого спливу (тобто або відмовити в позові у зв`язку зі спливом позовної давності, або, за наявності поважних причин її пропущення, - захистити порушене право, але в будь-якому разі вирішити спір з посиланням на зазначену норму ЦК України).

Чинним законодавством не передбачено переліку причин, які можуть бути визнані поважними для захисту порушеного права, у випадку подання позову з пропуском строку позовної давності. Тому, дане питання віднесено до компетенції суду, який безпосередньо розглядає спір.

Однією із основоположних засад цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України). Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Принцип справедливості, добросовісності і розумності є проявом категорій справедливості, добросовісності і розумності як суті права загалом. Принцип добросовісності є одним із засобів утримання сторін від зловживання своїми правами. Основне призначення цього принципу вбачається в наданні суддям більше можливостей з`ясовувати в повному обсязі фактичні обставини справи і, насамкінець, встановити об`єктивну істину. Загалом зміст цих принципів полягає в тому, що тексти законів, правочинів та їх застосування суб`єктами цивільних правовідносин мають бути належними і справедливими та відповідати загальновизнаним нормам обороту та нормам закону.

Так, принцип добросовісності - це загальноправовий принцип, який передбачає необхідність сумлінної та чесної поведінки суб`єктів при виконанні своїх юридичних обов`язків і здійсненні своїх суб`єктивних прав.

У суб`єктивному значенні добросовісність розглядається як усвідомлення суб`єктом власної сумлінності та чесності при здійсненні ним прав і виконанні обов`язків.

Добросовісність при реалізації прав і повноважень включає в себе неприпустимість зловживання правом, яка, виходячи із конституційних положень, означає, що здійснення прав та свобод людини не повинно порушувати права та свободи інших осіб.

Ухвалою суду від 22.08.2017 припинено обов`язки ліквідатора ФОП Калашника В.О. арбітражного керуючого Саутенко С.О. та призначено ліквідатором ФОП Калашника В.О. арбітражного керуючого Віскунова Олександра Віталійовича.

Як вбачається з матеріалів справи, за період призначення ліквідатора Віскунова О.В. і до часу звернення ним до суду з заявою про визнання свідоцтва про право власності недійсним, з відповідними заявами вже звертався заставний кредитор та його правонаступники. А тому, у ліквідатора не було підстав для звернення до суду раніше, оскільки аналогічні вимоги розглядались господарським судом Харківської області.

У відповідності до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставини, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи довготривалий розгляд справи №5023/10192/11, який пов`язаний зокрема з тривалим проведенням ліквідаційної процедури, за для забезпечення права на захист цивільних прав та інтересів, як боржника так і кредиторів по справі, суд вважає, що застосування у даній справі строків позовної давності та відмова у задоволенні заяви, з підстав спливу позовної давності, не буде відповідати таким засадам цивільного законодавства, як справедливість, добросовісність і розумність

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що заявником строк позовної давності було пропущено з поважних причин, що є підставою для його поновлення.

Також суд має вирішити питання розподілу та стягнення судових витрат.

Згідно з ч. 1 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Судовий збір, відповідно приписів ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладається судом на відповідачів пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст. ст.. 44, 55 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом (в редакції, що діяла на момент спірних правовідносин), ст. ст. 5, 11, 73, 74, 86,129, 130, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_2 (вх.. №24674 від 23.10.2020) та заяви Лісовця Д.С. (вх..№ 24673 від 23.10.2020) про застосування строків позовної давності.

Задовольнити заяву Віскунова О.В. (ліквідатора ФОП Калашника В.О.) вх.№19541 від 25.08.2020 про визнання недійсним свідоцтва №815 від 27.05.2020 про право власності по справі за заявою ФОП Калашника В.О. про визнання банкрутом ФОП Калашника В.О..

Визнати недійсним Свідоцтво №815 від 27.05.2014 р. про право власності на трикімнатну квартиру загальною площею 76,6 кв.м., житловою площею 50,7 кв.м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , видане приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Макушевою Н.В. на ім`я ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1 ), на підставі акту про передання права власності на нерухоме майно від 27.05.2014 р. №б/н.

Судові витрати ліквідатора пов`язані з розглядом заяви покласти на Товарну біржу «Ресурс-Інформ» та ОСОБА_2 .

Стягнути з Товарної біржи «Ресурс-Інформ» (61145, м. Харків, вул. Клочківська, 111, корпус А, оф. 407, код 35600466) на користь ліквідатора Віскунова Олександра Віталійовича (03022, м. Київ, а/с 64, РНОКПП НОМЕР_2 ) 2102,00 грн. судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ліквідатора Віскунова Олександра Віталійовича (03022, м. Київ, а/с 64, РНОКПП НОМЕР_2 ) - 2102,00 грн. судового збору.

Видати накази.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://court.gov.ua.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення суддею - 30.10.2020.

Ухвала суду може бути оскаржена до Східного апеляційного господарського суду в порядку, встановленому ст. ст. 255-257 ГПК України.

Повний текст ухвали складено та підписано 04.11.2020.

Суддя Прохоров С.А.