ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

28.10.2020 Справа № 908/2734/20

м.Запоріжжя Запорізької області

Суддя господарського суду Запорізької області Корсун В.Л. розглянувши заяву представника АТ «Таскомбанк» Косатого Д.А. б/н від 26.18.20 про забезпечення позову у справі № 908/2734/20 за

позовною заявою: акціонерного товариства «Таскомбанк», 04073, м. Київ, вул. С. Петлюри, 30

адреса для листування: 69126, м. Запоріжжя, вул. Південноукраїнська, 2А, предсавник АТ «Таскомбанк» Косатий Д.А.

до відповідача 1: товариства з обмеженою відповідальністю «Запагротех», 70200, Запорізька область, м. Гуляйполе, вул. Шевченка, 18 «Г»

до відповідача 2: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1

до відповідача 3: ОСОБА_2 , АДРЕСА_2

про стягнення заборгованості за кредитним договором

без виклику учасників по справі

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Запорізької області 26.10.20 звернулось акціонерне товариство «Таскомбанк» (далі АТ«Таскомбанк») з вимогами до товариства з обмеженою відповідальністю «Запагротех» (далі ТОВ «Запагротех», відповідач 1), ОСОБА_1 (відповідач 2), ОСОБА_2 (відповідач 3) про: солідарне стягнення з відповідачів на користь позивача 8 380 869,07 грн. заборгованості за генеральним договором про надання банківських послуг № Т 09.12.2014 К 1368 від 27.03.17.

Витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.10.20 позовну заяву передано на розгляд судді Корсуну В.Л.

В додатках до цієї позовної заяви позивачем надано заяву без номеру від 26.10.20 про забезпечення позову.

В обгрунтування вказаної заяви про забезпечення позову АТ «Таскомбанк» вказано наступне.

Відносини між позивачем та відповідачем 1 у цій справі виникли на підставі укладеного 27.03.17 Генерального договору про надання банківських послуг № Т 09.12.2014 К 1368 від 27.03.17.

На забезпечення виконання умов Генерального договору між позивачем та ОСОБА_1 (відповідач 2 у цій справі) укладено договір поруки № НІ 3815 від 27.03.2017.

Крім того, в забезпечення виконання умов Генерального договору між позивачем та ОСОБА_2 (відповідач 3 у цій справі) укладено договір поруки № Т 11.03.2014І 3816 від 27.03.2017.

Відповідно до пунктів 1.1. наведених вище договорів поруки № НІ 3815 від 27.03.2017 та № Т 11.03.2014І 3816 від 27.03.2017 поручитель зобов`язався відповідати перед кредитором на засадах солідарного боржника за виконання зобов`язань ТОВ «Запагротех», що можуть виникнути на підставі Генерального договору (з додатками до нього).

Умови кредитного договору позичальником не виконані, кредитні кошти у встановлені договором строки не повернуті. Станом на 15.10.20 заборгованість позичальника за Кредитним договором становить 8 380 869,07 грн. Як стверджує позивач, позичальник (відповідач 1 у цій справі) протягом тривалого часу не здійснює виконання зобов`язань за Кредитним договором щодо погашення суми боргу, процентів за його користування, діє не добросовісно, ухиляється від виконання обов`язків покладених на нього Кредитним договором.

З огляду на викладене вище заявник (позивач) вважає, що враховуючи розмір заборгованості, що утворилась і вказана в позові, існує обґрунтована ймовірність не можливості виконання рішення суду про стягнення коштів із боржника за рахунок наявного у нього майна через не добросовісність позичальника. У зв`язку із чим позивач змушений звернутись до суду з даною заявою про забезпечення позову та накладення арешту на майно боржника, а саме:

В якості забезпечення позову позивач просить суд :

- накласти арешт на 17 рахунків відповідача 1 в межах ціни позову в АТ «Мета банк»; в ЗРУ АТ КБ «ПРИВАТБАНК» м. Запоріжжя; в ДОД АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ» м. Дніпропетровськ; в АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО»; в АБ «ПІВДЕННИЙ; в АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ» в м. Києві; в АТ «ПРОКРЕДИТ БАНК; в АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК»;

- накласти арешт на майно, що належить на праві власності відповідачу-1 ТОВ «Запагротех» (), а саме на: комплекс складських приміщень, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 21893842;

- накласти арешт на майно, що належить на праві власності відповідачу-2 ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), а саме на: земельну ділянку кадастровий номер :02:004:0180, площею 0,12 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_4 ; садовий будинок, заг. площею (кв.м): 145, житлова площа (кв.м): АДРЕСА_5 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 15; 2/5 житлового будинку, заг. площею (кв.м): 77,8, житлова площа (кв.м): 55,9, площа земельної ділянки (кв.м): АДРЕСА_6 , реєстраційний номер майна 1351430; квартиру, заг. площею (кв.м): 54,30, житлова площа (кв.м): 30,30, розташована за адресою: АДРЕСА_7 , реєстраційний номер майна 3300448;

- накласти арешт на майно, що належить на праві власності відповідачу-3 ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ), а саме: на: земельну ділянку, площею 1,5 га, кадастровий номер: :01:003:0242, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 239; земельну ділянку, площа (га): 1.9999, кадастровий номер :07:002:0070, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 211 розташована Запорізька обл., Великобілозерський р., с/рада. Великобілозерська; земельну ділянку, площею (га): 2.0003, Кадастровий номер: :07:002:0069, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 211, розташована Запорізька обл., Великобілозерський р., с/рада Великобілозерська; земельну ділянку, площа (га): 2, кадастровий номер: :01:003:0245, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 39, що розташована Запорізька обл., Оріхівський р., с/рада Преображенська; земельну ділянку, площа (га): 2, кадастровий номер: :02:003:0117, Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 39, розташована Запорізька обл., Оріхівський р., с/рада Новоселівська; квартиру, заг. площею (кв.м): 63.5, житлова площа (кв.м): 30.1, розташована АДРЕСА_8 ; земельну ділянку, площа (га): 2, кадастровий номер: :02:003:0115, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 39, що розташована Запорізька обл., с/рада. Новоселівська; земельну ділянку, площа (га): 2, кадастровий номер :02:003:0126, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 39, розташована Запорізька обл., Оріхівський р., с/рада Новоселівська; земельну ділянка, площа (га): 1.7, кадастровий номер: :01:003:0218, Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 39, розташована Запорізька обл., Оріхівський р., с/рада Преображенська.

Розглянувши заяву представника АТ «Таскомбанк» б/н від 26.10.20 про забезпечення позову у справі № 908/2734/20 судом враховано наступне.

Відповідно до ст. 136 ГПК України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 139 ГПК України, заява про забезпечення позову повинна містити: найменування суду, до якого подається заява; повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше 2 днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (ч. 1 ст. 140 ГПК України).

За змістом ч. 1 ст. 116 ГПК України, перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Згідно із п. 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.11 № 16 «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову», забезпечення позову як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи може застосовуватись як за основним, так і за зустрічним позовом на будь-якій стадії процесу, включаючи перегляд рішення, ухвали, постанови (далі - рішення) в апеляційному або у касаційному порядку.

Питання про забезпечення позову може вирішуватись господарським судом як без проведення окремого судового засідання, так і в засіданні з викликом представників сторін, інших учасників судового процесу із заслуховуванням їх думки.

У п. 3 наведеної вище постанови зазначено, що достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Отже, питання задоволення заяви сторони у справі про застосування заходів до забезпечення позову вирішується судом в кожному конкретному випадку, виходячи з характеру обставин справи, що дозволяють зробити припущення про утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду у випадку невжиття заходів забезпечення позову.

Згідно з ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

З урахуванням вимог ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

На підтвердження виникнення у заявника підстав для забезпечення позову позивачем надано суду до заяви про забезпечення позову:

- інформацію (№ інформаційної довідки 217922563 від 27.07.20) з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта ТОВ «Запагротех», відповідача 1;

- інформацію (№ інформаційної довідки 217418277 від 23.07.20) з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта фізичної особи РНОКПП НОМЕР_1 - ОСОБА_1 відповідач 2;

- інформацію (№ інформаційної довідки 217422868 від 23.07.20) з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта фізичної особи РНОКПП НОМЕР_2 - ОСОБА_2, відповідач 3.

Питання задоволення заяви про застосування заходів забезпечення позову вирішується судом в кожному конкретному випадку окремо, виходячи з характеру обставин справи, що дозволяють зробити висновок про те, що невжиття таких заходів матиме наслідки, визначені у ч. 2 ст. 136 ГПК України.

Забезпечення позову є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, тому у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника; забезпечення збалансованості інтересів сторін; імовірність настання вищезазначених негативних наслідків в разі невжиття таких заходів. Оцінка ефективності заходу забезпечення позову здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Відповідно до ч. 6 ст. 140 ГПК України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Враховуючи викладене, питання задоволення заяви сторони у справі про застосування заходів до забезпечення позову вирішується судом в кожному конкретному випадку виходячи з характеру обставин справи, що дозволяють зробити висновок щодо утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду у випадку невжиття заходів забезпечення позову.

Разом з тим, із змісту заяви про забезпечення позову АТ «Таскомбанк» б/н від 26.10.20 та доданих до неї документів не вбачається, що невжиття заходів забезпечення позову у вигляді арешту рахунків та нерухомого майна відповідачів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся. Так, зокрема, позивачем (заявником) не доведено суду наміру відповідачів 1, 2 та 3 відчужити майно або чинити перешкоду у виконанні рішення суду, в т.ч. дій, спрямованих на надмірне витрачання грошових коштів тощо.

За таких обставин суд дійшов висновку, що при зверненні з заявою про забезпечення позову заявником не доведено необхідності застосування обраних АТ «Таскомбанк» заходів забезпечення позову та не надано доказів на підтвердження наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

При цьому, самі лише посилання в заяві про забезпечення позову на ухилення відповідачів від виконання договірних зобов`язань та значний розмір заборгованості, яка є предметом заявлених позовних вимог, не є достатньою підставою для задоволення наведеної вище заяви АТ «Таскомбанк» від 26.10.20.

Враховуючи викладене, оцінивши обґрунтованість доводів АТ «ТАСКОМБАНК» щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням критеріїв розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника стосовно забезпечення позову, зважаючи на необхідність забезпечення збалансованості інтересів сторін, суд дійшов висновку про відсутність достатніх підстав для задоволення заяви АТ «ТАСКОМБАНК» б/н від 26.10.20 про забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 4, 7, 13, 20, 24, 42, 46, 73-74, 76, 77, 86, 136-140, 234, 235 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволені заяви АТ «Таскомбанк» б/н від 26.10.20 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту їх підписання суддею - 28.10.20 та може бути оскаржена до Центрального апеляційного господарського суду.

Екземпляр цієї ухвали надіслати на адресу учасників справи.

Відповідно до ч. 8 ст. 140 ГПК України ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено.

Згідно з вимогами ст. 256 ГПК України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 261 цього Кодексу.

Суддя В.Л. Корсун