УХВАЛА

28.10.2020Справа № 910/11958/20

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство Лугфарма";

до Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України (відповідач 1);

Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів (відповідач 2);

Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс-2017" (відповідач 3);

Товариства з обмеженою відповідальністю "БРОВАФАРМА"(відповідач 4);

про визнання недійсним свідоцтва на знак для товарів та послуг.

Суддя Мандриченко О. В.

Представники: не викликались.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство Лугфарма" з позовом до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України (відповідач 1), Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів (відповідач 2), Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс-2017" (відповідач 3) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Бровафарма" (відповідач 4), в якому просить:

- визнати недійсним свідоцтво України №270786 від 10 лютого 2020 року на знак для товарів і послуг "Трифузол-Нео", зареєстроване для товару 05 класу Міжнародної класифікації товарів і послуг для реєстрації знаків та зобов`язати Міністерство розвитку економіки і торгівлі України внести зміни до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг стосовно визнання повністю недійсним свідоцтва України №270786 від 10 лютого 2020 року на знак для товарів і послуг "Трифузол-Нео", щодо товарів 05 класу Міжнародної класифікації товарів і послуг для реєстрації знаків та здійснити публікацію про це в офіційному бюлетені "Промислова власність";

- визнати недійсним наказ Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів від 27.07.2018 р. №619 в частині державної реєстрації ветеринарного препарату "Трифузол-Нео 1%, розчин для ін`єкцій" об`ємом 20, 50 і 100 мл. у скляних флаконах (реєстраційне посвідчення АВ-07793-01-18 від 27.07.2018 р.);

- визнати недійсним реєстраційне посвідчення АВ-07793-01-18 від 27.07.2018 р. на ветеринарний препарат "Трифузол-Нео 1% розчин для ін`єкцій" об`ємом 20, 50 і 100 мл. у скляних флаконах;

- заборонити Товариству обмеженою відповідальністю "Альянс-2017" здійснювати використання позначення "Трифузол-Нео", щодо товарів 05 класу Міжнародної класифікації товарів та послуг для реєстрації знаків, зокрема нанесення такого позначення на продукцію (товар), зберігання продукції із нанесеним позначенням, пропонування продукції із нанесеним позначенням для продажу, продаж, імпорт (ввезення) та експорт (вивезення), застосування такого позначення в рекламі, діловій документації,в тому числі у назві ветеринарного препарату, мережі Інтернет та зобов`язати Товариству обмеженою відповідальністю "Альянс-2017" вилучити з цивільного обігу ветеринарний препарат "Трифузол-Нео 1%, розчин для ін`єкції" об`ємом 20, 50 і 100 мл. у скляних флаконах (реєстраційне посвідчення АВ-07793-01-18 від 27.07.2018 р.) зареєстрований згідно Наказу № 619 від 27.07.2018 р., маркований позначенням "Трифузол-Нео";

- заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю "БРОВАФАРМА" виробляти ветеринарний препарат "Трифузол-Нео 1%, розчин для ін`єкції" об`ємом 20, 50 і 100 мл. у скляних флаконах (реєстраційне посвідчення АВ-07793-01-18 від 27.07.2018 р.) зареєстрований згідно Наказу № 619 від 27.07.2018 р. та наносити на упаковку, етикетку, бирку чи інший прикріплений до товару предмет, позначення "Трифузол-Нео", щодо товарів 05 класу Міжнародної класифікації товарів та послуг для реєстрації знаків;

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.08.2020 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство Лугфарма" залишено без руху, надано позивачеві строк для виправлення встановлених судом недоліків.

До господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство Лугфарма" надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.09.2020 року відкрито провадження у справі № 910/11958/20 та вирішено справу розглядати за правилами загального позовного провадження зі стадії підготовчого засідання, розгляд справи призначено на 03.11.2020 року.

До Господарського суду міста Києва від позивача надійшло клопотання про проведення підготовчого засідання, призначеного на 03.11.2020 року у режимі відеоконференції.

Розглянувши клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні означеного клопотання, виходячи з наступного.

За приписами ч. 6 ст. 11 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", учасникам судового процесу на підставі рішення суду забезпечується можливість брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції у порядку, встановленому законом. Обов`язок забезпечити проведення відеоконференції покладається на суд, який отримав судове рішення про проведення відеоконференції, незалежно від спеціалізації та інстанції суду, який прийняв таке рішення.

Частиною 7 ст. 197 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у клопотанні про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні суду в обов`язковому порядку зазначається суд, в якому необхідно забезпечити її проведення. Таке клопотання може бути подано не пізніш як за п`ять днів до відповідного судового засідання.

З огляду на зазначені положення чинного законодавства, необхідність проведення судового засідання у режимі відеоконференції визначається судом, що розглядає господарську справу.

При цьому, виключний перелік випадків, у яких суд може постановити ухвалу про участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, законом не визначений, в зв`язку з чим необхідність проведення судового засідання в режимі відеоконференції визначається у кожному окремому випадку, з урахуванням обставин справи, її складності та потреби у наданні пояснень залучених спеціалістів чи інших учасників процесу, які за станом здоров`я чи з інших незалежних від цих осіб причин не можуть бути присутніми у засіданні суду, а їх участь є обов`язковою.

Призначення судового засідання у режимі відеоконференції має здійснюватись у виключних випадках, коли за об`єктивних причин учасник судового процесу позбавлений можливості приймати участь у засіданні, а його участь є необхідною для встановлення всіх обставин справи.

Позивачем не надано належних та допустимих доказів у розумінні ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, що підтверджують факт відсутності у нього, як юридичної особи, можливості направити представника у судове засідання.

Доказів того, що керівництво відповідача, яке в силу ст. 56 Господарського процесуального кодексу України може бути представником юридичної особи, не в змозі прийняти участь в судовому засіданні не подано.

В свою чергу, в разі неможливості з`явитись в судове засідання або подати документи через відділ діловодства суду, позивач не позбавлений права завчасно, до відповідного судового засідання, направити засобами поштового зв`язку документи на виконання вимог ухвали суду та письмові пояснення, в яких викласти свою правову позицію по суті спору.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку щодо відсутності достатніх підстав для проведення судового засідання в режимі відеоконференції, в зв`язку з чим клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство Лугфарма" не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 197, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство Лугфарма" про проведення судового засідання в режимі відеоконференції відмовити.

Суддя О. В. Мандриченко