ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

19.10.2020 Справа № 914/511/19

За позовом: Заступника керівника Львівської місцевої прокуратури №1 в інтересах держави в особі виконавчого комітету Винниківської міської ради, м. Винники Львівської області,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельно-інвестиційна компанія «Рубікон Груп», м. Львів,

про: стягнення заборгованості в розмірі 2 031 467, 37 грн

Суддя Н.Є. Березяк

Секретар судового засідання А.П. Полянський

За участю представників сторін:

прокурора: Панькевич Р.В.;

позивача: А.Я. Фречка представник;

відповідача: Т.Я. Билень представник.

На розгляді Господарського суду Львівської області перебуває справа №914/511/19 за позовом заступника керівника Львівської місцевої прокуратури №1 в інтересах держави в особі виконавчого комітету Винниківської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельно-інвестиційна компанія «Рубікон Груп» про стягнення до місцевого бюджету заборгованості у розмірі 2031467,37 грн зі сплати пайового внеску на створення і розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Винники за договором № 141 від 01.03.2018

Ухвалою суду від 11.04.2019 (суддя Гоменюк З.П.) відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 06.05.2019. Рух справи відображено в попередніх ухвалах суду.

Ухвалою суду від 15.07.2019 задоволено заяву сторін про врегулювання спору за участю судді, зупинено провадження у справі та викликано сторін для проведення врегулювання спору за участю судді на спільну нараду на 12.08.2019.

Ухвалою суду від 13.08.2019 у справі №914/511/19 задоволено заяву Заступника керівника Львівської місцевої прокуратури №1 та Виконавчого комітету Винниківської міської ради про припинення врегулювання спору за участю судді, припинено врегулювання спору за участю судді та поновлено провадження у справі. Справу передано на розгляд іншому судді, який буде визначений в порядку, встановленому статтею 32 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно розпорядження в.о. керівника апарату суду від 13.08.2019 №363 проведено повторний автоматизований розподіл судової справи №914/511/19 та призначено головуючим суддею Березяк Н.Є.

Ухвалою суду 15.08.2019 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 18.09.2019. В підготовчому засіданні 18.09.2019 розгляд справи відкладено на 15.10.2019. Ухвалою суду від 15.10.2019 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів, відкладено підготовче засідання на 04.11.2019. Ухвалою суду від 04.11.2019 закрито підготовче провадження у справі № 914/511/19 та призначено справу до судового розгляду по суті на 18.11.2019. В судовому засіданні 18.11.2019 оголошено перерву до 25.11.2019.

Ухвалою суду від 25.11.2019 зупинено провадження у справі № 914/511/19 за позовом заступника керівника Львівської місцевої прокуратури №1 в інтересах держави в особі виконавчого комітету Винниківської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельно-інвестиційна компанія «Рубікон Груп» про стягнення до місцевого бюджету заборгованості у розмірі 2031467,37 грн зі сплати пайового внеску на створення і розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Винники за договором № 141 від 01.03.2018, до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 912/2385/18.

Ухвалою суду від 04.08.2020 поновлено провадження у справі №914/511/19, розгляд справи в судовому засіданні призначено на 31.08.2020. В подальшому, у зв`язку з неявкою в судове засідання представника позивача та ненадання ним доказів зарахування коштів сплачених відповідачем під час перебування справи в провадженні господарського суду, розгляд справи в судовому засіданні відкладався на 14.09.2020.

10.09.2020 року від прокурора надійшли додаткові пояснення, які долучені до матеріалів справи.

В судовому засіданні 14.09.2020 прокурор та позивач позов підтримали в повному обсязі, просили стягнути з відповідача заявлену в позові суму боргу по сплаті пайових внесків в розмірі 1 684 675,96 грн., 264833,12 грн. пені та 81958,29 грн. інфляційних втрат.

Представник відповідача проти позову заперечив з тих підстав, що за період з 05.06.2018 по 18.09.2019 року ним сплачено 1 871 675,98 грн. пайових внесків в розвиток інфраструктури, що підтверджується платіжними дорученнями, долученими до матеріалів справи. Представник відповідача наполягає на тому, що жодної заборгованості по сплаті пайових внесків станом на час розгляду справи не існує.

Для надання можливості відповідачу ознайомитись з додатковими поясненнями, поданими прокурором 10.09.2020 в судовому засіданні 14.09.2020 оголошувалась перерва до 22.09.2020. В судовому засіданні 14.09.2020 позивача було зобов`язано надати докази зарахування сплачених відповідачем коштів на сплату пайових внесків в розвиток інфраструктури, провести звірку розрахунків, обґрунтувати порядок нарахування пені та інфляційних .

16.09.2020 року позивачем через канцелярію суду було надано довідку (вх.№27033/20) в якій зазначено що за період з березня 2018 по вересень 2019 сплачено 1 821 675, 96 грн. Згідно зазначеної довідки заборгованість відповідача по договору про пайову участь №141 від 01.03.2018 року становить 50000 грн. Проте, жодних доказів та порядку зарахування коштів, банківських виписок чи будь-яких інших документів на підтвердження суми сплати та наявної заборгованості позивач до довідки не долучив.

В судовому засіданні 22.09.2020 року прокурор позовні вимоги підтримав повністю в межах заявлених позовних вимог. Представник позивача в судове засідання 22.09.2020 не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, доказів зарахування здійснених відповідачем оплат суду не надав. Враховуючи розбіжність в сумі згідно наданих відповідачем платіжних доручень та сумі зазначеній в Довідці позивача станом на 10 вересня 2020 року, відсутність належних обґрунтувань з боку позивача щодо зарахування здійснених відповідачем платежів та неможливість прокурора пояснити таку розбіжність , відсутність будь яких заяв про зменшення розміру заявлених позовних вимог стало підставою відкладення розгляду справи на 06.10.2020.

В судовому засіданні 06.10.2020 року і прокурор і представник позивача позовні вимоги підтримали в сумі заявлених позовних вимог. Представник відповідача проти позову заперечив в повному обсязі, зазначаючи про значну переплату коштів на сплату пайових внесків по договору про пайову участь № 141 від 01.03.2018 в сумі 250 000 грн., які позивачем не враховано і не повернуто на рахунок позивача. З огляду на ті обставини, що ні прокурором, ні позивачем в судовому засіданні 06.10.2020 року не спростовано суму переплати по спірному договору в розмірі 250 000 грн., не надано доказів зарахування коштів по сплаті пайових внесків по наданих відповідачем платіжних дорученнях, підтримання позовних вимог в повному обсязі без врахування здійснених оплат , суперечливість заявлених до стягнення сум боргу та суми боргу згідно довідки про заборгованість (вх.№27033/20) станом на 10 вересня 2020 року , в судовому засіданні 06.10.2020 року оголошено перерву до 19.10.2020 року для надання можливості сторонам провести звірку розрахунків та визначитись із заявленими до стягнення сумами.

Представник відповідача: 13.10.2020 подав клопотання про долучення платіжного доручення № 1862 від 23.09.2019 на суму 250 000 грн. до Договору про пайову участь в розвитку інженерно- транспортної та соціальної інфраструктури міста №141 від 01.03.2018.

В судове засідання 19.10.2020 прокурор, представники позивача та відповідача з`явилися. Представник позивача подав односторонній акт звірки (вх. № 30779/20) , згідно якого станом на 15.10.2020 заборгованість ТОВ «Рубікон Груп» становить 50 000,00 грн. та частково роздруківки про надходження коштів. Інших заяв і клопотань до суду подано не було. Як вбачається з поданого позивачем Акту звірки ( вх.№ 30779/20) та виписок про надходження коштів, в ньому не відображено два платежі , а саме : платіжне доручення №1393 від 21.11.2018 року на суму 200 000 грн. та платіжне доручення № 1396 від 23.11.2018 року на суму 100 000 грн., хоча у виписках про надходження коштів ці суми відображені. Про причини не включення до акту звірки платежів на загальну суму 300 000 грн. ні позивач, ні прокурор обґрунтованого пояснення не надали. Долучений до позовної заяви розрахунок пені і інфляційних здійснений без врахування проведених відповідачем в листопаді грудні 2018 року оплат на суму 500 000 грн.

19.10.2020 в судовому засіданні представник відповідача подав заяву (вх.30016/20) про долучення завірених копій платіжних доручень та закриття провадження в частині стягнення заборгованості по Договору про пайову участь в розвитку інженерно- транспортної та соціальної інфраструктури міста №141 від 01.03.2018 та закриття провадження в частині стягнення заборгованості.

Також відповідачем в судовому засіданні 19.10.2020 подано заяву від 19.10.2020 б/н про залишення без розгляду позовних вимог в частині стягнення 3 % річних, інфляційні втрати та пені, в якій зазначає, що позивачем станом на 19.10.2020 не надано жодних обґрунтованих розрахунків 3 % річних, інфляційний втрат та пені, а також не подано клопотання чи/або заяву в даній справі із проханням здійснити таке коригування судом.

Подані сторонами заяви досліджено в судовому засіданні та прийнято судом до розгляду.

Як вбачається з матеріалів справи, за твердженням прокурора протягом тривалого часу виконавчим комітетом Винниківської міської ради не вживаються заходи по захисту майнових прав та інтересів щодо наповнення місцевого бюджету за рахунок коштів пайової участі. Саме його бездіяльність зі зверненням до суду з позовом про стягнення заборгованості з пайової участі свідчить про нездійснення цим органом захисту інтересів громади в сфері залучення коштів пайової участі до бюджету та є підставою для представництва прокуратурою в суді інтересів територіальної громади.

Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті (абзаци 1 і 2 частини третьої статті 23 Закону України «Про прокуратуру»).

Водночас тлумачення пункту 3 частини першої статті 131-1 Конституції України з урахуванням практики Європейського суду з прав людини свідчить, що прокурор може представляти інтереси держави в суді тільки у виключних випадках, які прямо передбачені законом.

Системне тлумачення положень частин 3-5 статті 53 Господарського процесуального кодексу України і частини 3 статті 23 Закону України «Про прокуратуру» дозволяє дійти висновку, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати такий захист у спірних правовідносинах; 2) якщо немає органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах.

При цьому розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва прокурором інтересів держави в суді не відповідає принципу змагальності, який є однією із засад правосуддя (пункт 3 частини другої статті 129 Конституції України).

Перший «виключний випадок» передбачає наявність органу, який може здійснювати захист інтересів держави самостійно, а другий - відсутність такого органу. Однак підстави представництва інтересів держави прокуратурою у цих двох випадках істотно відрізняються.

У першому випадку прокурор набуває право на представництво, якщо відповідний суб`єкт владних повноважень не здійснює захисту або здійснює неналежно.

«Нездійснення захисту» має прояв в пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень - він обізнаний про порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається.

«Здійснення захисту неналежним чином» має прояв в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є неналежною.

«Неналежність» захисту може бути оцінена з огляду на встановлений порядок захисту інтересів держави, який, серед іншого, включає досудове з`ясування обставин порушення інтересів держави, обрання способу їх захисту та ефективне здійснення процесуальних прав позивача.

Суд звертає увагу на те, що захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює у судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для представництва заступником керівника Львівської місцевої прокуратури №1 інтересів держави в особі позивача виконавчого комітету Винниківської міської ради суд, у даному випадку, дійшов висновку про не доведення прокурором нездійснення чи неналежного здійснення позивачем захисту інтересів держави у спірних правовідносинах, з огляду на таке.

Підставою для представництва прокурором інтересів держави в суді є належне обґрунтування, підтверджене достатніми доказами, зокрема, але не виключно, вжиття прокурором всіх передбачених чинним законодавством заходів, які передують зверненню прокурора до суду для здійснення представництва інтересів держави, повідомленням прокурора на адресу відповідного органу про звернення до суду від його імені, відповідними запитами, а також копіями документів, отриманих від органу, що свідчать про наявність підстав для такого представництва.

Суд зобов`язаний дослідити: чи знав відповідний орган про допущені порушення інтересів держави, чи мав відповідні повноваження для їх захисту, проте всупереч цим інтересам за захистом до суду не звернувся.

Обставини дотримання прокурором процедури, встановленої частинами 3 та 4 статті 23 Закону України «Про прокуратуру», яка повинна передувати зверненню до суду з відповідним позовом, підлягають з`ясуванню судом незалежно від того, чи має місце факт порушення інтересів держави у конкретних правовідносинах, оскільки відповідно до положень статей 53, 174 Господарського процесуального кодексу України недотримання такої процедури унеможливлює розгляд заявленого прокурором позову по суті. У той же час відповідний уповноважений орган, виконуючи свої функції, не позбавлений можливості самостійно звернутися до суду з позовом з метою захисту інтересів держави.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18 наведено такі правові висновки:

«Прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу. Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.

Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого не звернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим».

Суд звертає увагу і на те, що виконком Винниківської міської ради є самостійною юридичною особою з відповідною процесуальною дієздатністю щодо здійснення захисту прав та охоронюваних законом інтересів у спірних правовідносинах у судовому порядку.

Враховуючи вищенаведені правові висновки Великої Палати Верховного Суду, господарський суд зазначає, що матеріали справи не містять належних і допустимих доказів того, що виконавчий комітет Винниківської міської ради не може чи не бажає здійснювати захист інтересів держави та звертатися до суду з відповідним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельно-інвестиційна компанія «Рубікон Груп», а сама по собі обставина не звернення виконавчого комітету Винниківської міської ради з позовом протягом певного часового періоду, без з`ясування фактичного стану правовідносин між сторонами спору, не свідчить про неможливість виконання позивачами функцій із захисту інтересів держави.

Крім того, як вбачається з долученого до матеріалів справи листа Львівської місцевої прокуратури №1 від 13.03.2019 №106-1263 вих-19 адресованого міському голові м.Винники (а.с.60), з врахуванням того, що Винниківською міською радою та її виконавчим комітетом не вжито заходів щодо стягнення боргу зі сплати пайового внеску на створення і розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м.Винники за договором №141 від 01.03.2018 в судовому порядку, Львівська місцева прокуратура №1 звертається в господарський суд Львівської області з позовом про стягнення з ТОВ «Будівельно-інвестиційна компанія «Рубікон Груп» на користь виконавчого комітету Винниківської міської ради заборгованості зі сплати пайового внеску за договором №141 від 01.03.2018 року. Даний лист був направлений виконкому Винниківської міської ради 14.03.2019 що підтверджується поштовою квитанцією, а вже 20 березня 2019 року до Господарського суду Львівської області надійшов позов заступника керівника Львівської місцевої прокуратури №1 в інтересах держави в особі Виконавчого комітету Винниківської міської ради про стягнення з ТОВ «Будівельно-інвестиційна компанія «Рубікон Груп» до місцевого бюджету заборгованості у розмірі 2031467,37 грн зі сплати пайового внеску на створення і розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Винники за договором № 141 від 01.03.2018.

Наразі бездіяльність Виконавчого комітету Виниківської міської ради не можна вважати встановленою за умов відсутності звернень прокурора до зазначених органів місцевого самоврядування до подання позову з метою надання цим органам можливості відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави. В матеріалах справи листи звернення прокурора до Винниківської міської ради відсутні. Водночас долученим до позовної заяви листом від 04.03.2019 №09/04-23/128 Виконавчий комітет Винниківської міської ради надав копії запитуваних договорів прокуратурі та зазначив, що з метою виконання владних повноважень від імені Виконавчого комітету Винниківської міської ради були направлені листи боржникам з проханням погасити заборгованість зі сплати пайових внесків.

З огляду на наведене в сукупності, суд дійшов висновку, що прокурором жодним чином не доведено нездійснення чи неналежного здійснення захисту інтересів держави у спірних правовідносинах позивачем Виконавчим комітетом Винниківської міської ради (органом, уповноваженим здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах).

У Постанові від 26.05.2020 ( справа № 912/2385/18), ) з метою забезпечення єдності судової практики у питанні застосування положень ГПК України у справах за позовами прокурорів Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що якщо суд установить відсутність підстав для представництва прокурором інтересів держави вже після відкриття провадження у справі, то позовну заяву прокурора слід вважати такою, що підписана особою, яка не має права її підписувати. І в таких справах виникають підстави для застосування положень пункту 2 частини першої статті 226 ГПК України (залишення позову без розгляду).

За таких обставин, приймаючи до уваги те, що прокурором належним чином не обґрунтовано, що: - цей випадок є виключним для представництва прокуратурою інтересів держави в суді; - орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах не здійснює захисту інтересів держави або здійснює його неналежно (оскільки сам лише факт відсутності звернення суб`єкта владних повноважень із позовом до суду, не може свідчити про свідоме зволікання уповноваженого органу щодо захисту прав та інтересів); - наявні причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом, суд дійшов висновку що у даному конкретному випадку відсутні підстави для представництва прокурором інтересів держави в суді, а відтак, залишає позовну заяву, подану прокурором в інтересах держави в особі компетентного органу, без розгляду відповідно до положень пункту 2 частини першої статті 226 ГПК України.

Відповідно до частини другої статті 123 Господарського процесуального кодексу України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Таким чином, питання про повернення з державного бюджету суми сплаченого при поданні даного позову судового збору буде вирішено в окремому процесуальному документі, у разі звернення прокурора до суду із відповідним клопотанням.

Керуючись частиною четвертою статті 226 Господарського процесуального кодексу України суд роз`ясняє також, що особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення обставин, що були підставою для залишення позову без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

На підставі викладеного, керуючись статтями 226, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву заступника керівника Львівської місцевої прокуратури №1 в інтересах держави в особі виконавчого комітету Винниківської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельно-інвестиційна компанія «Рубікон Груп» стягнення заборгованості в розмірі 2 031 467, 37 грн - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з негайно після її оголошення та підлягає оскарженню в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України.

Інформацію про справу можна отримати за такою веб-адресою: http://court.gov.ua/fair/sud5015.

Суддя Н.Є. Березяк