ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
02 листопада 2020 року Справа № 918/88/20
Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя Василишин А.Р., суддя Бучинська Г.Б. , суддя Філіпова Т.Л.
при секретарі судового засідання Першко А.А.
розглянувши заяву представника Приватного підприємства "Паливна група "Оператор" про стягнення витрат на правничу допомогу по справі №918/88/20 за апеляційною скаргою Приватного підприємства "Паливна група "Оператор" на рішення Господарського суду Рівненської області від 30 червня 2020 року в справі №918/88/20 (суддя Войтюк В.Р., повний текст рішення складено 3 липня 2020 року)
за позовом Приватного підприємства "Паливна група "Оператор"
до Приватного підприємства "Агро-Експрес-Сервіс"
про стягнення в сумі 1 362 542 грн 78 коп.
за участю представників сторін:
від Позивача - не з`явився;
від Відповідача - Піц М.І..
Рішенням Господарського суду Рівненської області від 30 червня 2020 року провадження в частині стягнення з Відповідача на користь Позивача 457 629 грн 92 коп. основного боргу - закрито. Позов задоволено частково. Стягнуто з Відповідача на користь Позивача 48 442 грн 71 коп. - 3% річних, 494 грн 19 коп. - інфляційних втрат. Також, на Відповідача було покладено 734 грн 06 коп. судового збору та 30 000 грн 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з винесеним судом першої інстанції рішенням, Позивач подав апеляційну скаргу (том 3, а.с. 1-8), в якій з підстав, висвітлених в ній, просить скасувати рішення суду в частині відмови в стягненні неустойки, в стягненні 11057 грн 64 коп. інфляційних втрат та 5539 грн витрат, пов`язаних з прибуттям представника Позивача в судові засідання. В решті рішення Позивач просив залишити без змін.

Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 15 жовтня 2020 року в справі №918/88/20 за позовом Приватного підприємства "Паливна група "Оператор" (надалі - Позивач) до Приватного підприємства "Агро-Експрес-Сервіс" (надалі - Відповідач) про стягнення в сумі 1362542 грн 78 коп., апеляційну скаргу Позивача задоволено частково. Рішення Господарського суду Рівненської області від 30 червня 2020 року в справі №918/88/20 змінено в частині стягнення інфляційних втрат та в частині розподілу судового збору і витрат, пов`язаних з прибуттям представника Позивача в судові засідання, шляхом викладення пунктів 3, 4 резолютивної частини рішення в редакції резолютивної частини постанови.

В задоволенні решти позовних вимог судом апеляційної інстанції було відмовлено.

Окрім того, даною постановою покладено на Відповідача 30 000 грн 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції та 1860 грн 35 коп. витрат, пов`язаних з прибуттям представника Позивача в судові засідання, 6864 грн 45 коп. витрат зі сплати судового збору, а також 107 грн 60 коп. витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги (з урахуванням ухвали про виправлення описки від 2 листопада 2020 року).

На адресу Північно-західного апеляційного господарського суду 21 жовтня 2020 року від представника Позивача (Котягіна А.С.) надійшла заява, в якій він просив ухвалити додаткове судове рішення, яким стягнути з Позивача на корить Відповідача судові витрати на правничу допомогу адвоката у загальній сумі 50 000 грн та 794 грн 70 коп. вартості пального (А-95) за маршрутом Київ-Рівне-Київ для участі в судовому засіданні від 15 жовтня 2020 року.

Заява вмотивована тим, що в апеляційній скарзі Позивачем було вказано, що попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат у зв`язку із апеляційним переглядом справи складає 50 000 грн витрат на професійну правничу допомогу. В зв`язку із тим, що 15 жовтня 2020 року Північно-західним апеляційним господарським судом було частково задоволено апеляційну скаргу Позивача, представник Позивача Котягін А.С. 21 жовтня 2020 року подав до суду апеляційної інстанції докази, котрі свідчать про надання правничої допомоги саме в суді апеляційної інстанції (копія договору №03/07/20 від 3 липня 2020 року про надання правової допомоги; копія ордеру від 15 жовтня 2020 року; копія квитанції з АЗС на суму 794 грн 70 коп.) та просив стягнути витрати на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в сумі 50 000 грн та 794 грн 70 коп. витрат, пов`язаних із вартістю пального (А-95) за маршрутом Київ-Рівне-Київ для участі в судовому засіданні від 15 жовтня 2020 року.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 22 жовтня 2020 року було призначено до розгляду заяву представника Позивача про стягнення судових витрат на правничу допомогу на 2 листопада 2020 року на 14:00 год..

27 жовтня 2020 року на адресу Північно-західного апеляційного господарського суду надійшло клопотання представника Позивача про розгляд заяви про стягнення судових витрат без участі представника Позивача (том 3, а.с. 90).

29 жовтня 2020 року на адресу Північно-західного апеляційного господарського суду надійшло клопотання від Відповідача про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Дана заява мотивована тим, що представником Позивача, як доказав надання певного виду послуг, не було долучено до заяви про стягнення судових витрат, акти приймання-надання виконаних робіт, також, зазначив, що квитанція про заправку на (АЗС) датована не датою судового засідання - 15 жовтня 2020 року, а саме 14 жовтня 2020 року.

В судове засідання від 2 листопада 2020 року представник Позивача не з`явився.

В судовому засіданні від 2 листопада 2020 року представник Відповідача заперечив проти задоволення заяви адвоката Позивача в повному обсязі та просив задоволити таку заяву пропорційно частині задоволення апеляційної скарги Позивача в суді апеляційної інстанції.

Заслухавши пояснення представника Відповідача, дослідивши матеріали справи, та розглянувши заяву представника Позивача про стягнення витрат на правничу допомогу адвоката в суді апеляційної інстанції та витрат, пов`язаних із доїздом в судове засідання, клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу, колегія суддів вважає її такою, що підлягає задоволенню частково, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Згідно зі статтею 16 Господарського процесуального кодексу України: учасники справи мають право користуватися правничою допомогою; представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

В силу дії пункту 12 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України, однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 ГПК України); визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (а саме: - подання (заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи); зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу; розподіл судових витрат (стаття 129 ГПК України).

За положеннями частини 1 статті 123 ГПК України, судові витрати складаються з: судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин 1, 2 статті 126 ГПК України: витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Разом із тим, частиною 8 статті 129 ГПК України визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Водночас, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до статті 6 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатом може бути фізична особа, яка має повну вищу юридичну освіту, володіє державною мовою, має стаж роботи в галузі права не менше двох років, склала кваліфікаційний іспит, пройшла стажування (крім випадків, встановлених цим Законом), склала присягу адвоката України та отримала свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю.

В силу дії статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

З матеріалів справи слідує, що представником Позивача в поданій ним апеляційній скарзі було зазначено про те, що судові витрати які Позивач очікує понести в зв`язку із апеляційним переглядом даної справи становлять 50000 грн (том 3, а.с. 7).

21 жовтня 2020 року на адресу Північно-західного апеляційного господарського суду надійшла від представника Позивача заява про витрати, пов`язані із розглядом Північно-західним апеляційним господарським судом справи №918/88/20 (том 3, а.с. 77-78). До даної заяви представником Позивача були долучені: договір №03/07/20 про надання правової допомоги від 3 липня 2020 року; ордер серії КС №553997 від 15 жовтня 2020 року; копія квитанції від 14 жовтня 2020 року на суму 794 грн 70 коп. (том 3, а.с. 79-84).

З долучених до матеріалів справи доказів, в розрізі зазначення в апеляційній інстанції щодо судових витрат на правничу допомогу адвоката, вбачається дотримання представником Позивача вимог частини 8 статті 129 ГПК України, а саме щодо поданння доказів на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу адвоката протягом п`яти днів після заявлення представником Позивача про такі судові витрати (в тому числі й у судовому засіданні від 15 жовтня 2020 року).

Апеляційним господарським судом за результатами розгляду апеляційної скарги, поданої Позивачем (оскаржено судове рішення в сумі 851 745 грн 64 коп.), апеляційну скаргу Позивача було задоволено частково (в сумі 7171 грн 41 коп.). Рішення Господарського суду Рівненської області від 30 червня 2020 року в справі №918/88/20 змінено в частині стягнення інфляційних втрат та в частині розподілу судового збору і витрат, пов`язаних з прибуттям представника Позивача в судові засідання, шляхом викладення пунктів 3, 4 резолютивної частини рішення в редакції резолютивної частини постанови. Окрім того, даною постановою покладено на Відповідача 30 000 грн 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу та 1860 грн 35 коп. витрат, пов`язаних з прибуттям представника Позивача в судові засідання, 6864 грн 45 коп. витрат зі сплати судового збору та 107 грн 60 коп. витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Як вбачається із матеріалів справи, 3 липня 2020 року між Котягіним А.С. (адвокат) та Позивачем (Клієнт) укладено договір про надання правової допомоги (том 3, а.с. 79-81).

Сторонами погоджено предмет договору, а саме: підготовка апеляційної скарги на рішення Господарського суду Рівненської області від 30 червня 2020 року в справі №918/88/20; представництво інтересів Позивача у Північно-західному апеляційному господарському суду при розгляді справи №918/88/20 (зі всіма правами, наданими ГПК України позивачу, скаржнику, апелянту).

Суд апеляційної інстанції констатує, що виплату гонорару в розмірі 50 000 грн погоджено в пункті 5.1 договору про надання правничої допомоги №03/07/20 від 3 липня 2020 року (том 3, а.с. 80).

Відповідно, колегія апеляційного господарського суду наголошує на тому, що погодження розміру гонорару в самому ж договорі (пункт 5.1 договору від 3 липня 2020 року) в контексті з погодженням дій які повинен виконати адвокат Котягін А.С. (пункт 1.1 договорі від 3 липня 2020 року), спростовує твердження Відповідача, наведені в клопотанні про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, щодо відсутності акту виконаних робіт, в якому б (на думку представника Відповідача) мали б бути розписані дії представника Позивача та сума гонорару, адже ці дії вже погоджено в договорі, та з огляду на вчинення дій адвокатом Позивача (щодо апеляційного оскарження та участі в судовому засіданні) договір є виконаним в частині що стосується поданої позовної заяви.

Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року №23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Отже, з наведеного слідує, що до правової допомоги належать й: консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру; представництво у судах тощо (дана правова позиція висвітлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16).

Колегія суддів враховує , що адвокат Котягін А.С. готував та подавав апеляційну скаргу та приймав безпосередню участь у судовому засіданні від 15 жовтня 2020 року.

Отже колегія суддів приходить до висновку, що із досліджених та поданих до матеріалів справи доказів вбачається, що в рамках даної справи адвокат Котягін А.С. надавав правову допомогу Позивачу.

Відповідно до частини 1 статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги .

Отже, достатньо підставою для визначення суми гонорару є його фіксований розмір та умови виплати у договорі про надання правової допомоги.

Окрім того, Закон України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» не передбачає такої обов`язкової умови сплати гонорару як складення сторонами акту виконаних робіт.

Відтак, колегія суду вважає достатніми доказами надання правничої допомоги наданий договір в котрому міститься фіксована сума гонорару та зазначення характеру послуг, котрі надаються адвокатом.

Суд констатує при цьому, що Об`єднана Палата Верховного Суду у справі № 922/445/19 від 03 жовтня 2019 року зробила наступний правовий висновок, що: «витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено».

Таким чином, достатньо підставою для покладення на іншу сторону витрат на правничу допомогу є доведений факт їх обсягу та реального виконання, навіть за відсутності відомостей про перерахування коштів на користь адвоката.

Згідно із частиною 5 статтею 126 ГПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Частиною 6 статті 126 ГПК України встановлено, що обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Частиною 4 статті 129 ГПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Зважаючи на те, що судове рішення винесено апеляційним господарським судом на користь Позивача частково (задоволено вимоги на суму 7171 грн 41 коп. з оскаржуваної Позивачем суми 851 745 грн 64 коп.), то відповідно до вищезазначеної норми діючого законодавства України судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката в суді апеляційної інстанції так як і витрати на доїзд адвоката до суду підлягають покладенню на Позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на усе вищеописане у даній судовій постанові, беручи до уваги доведення адвокатом Котягіним А.С. обставин надання професійної правничої допомоги, погодження суми гонорару (оскільки сума зазначених витрат підтверджується матеріалами справи) та клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, зважаючи на факт часткового задоволення апеляційної скарги Позивача, колегія суддів прийшла до висновку про необхідність покладення судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката в суді апеляційної інстанції в сумі 420 грн 98 коп. та 6 грн 69 коп. витрат, пов`язаних з прибуттям представника адвоката в судове засідання.

Керуючись стяттми 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву представника Приватного підприємства "Паливна група "Оператор" про постановлення додаткового судового рішення по справі №918/88/20 щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу адвоката - задоволити частково.

2. Стягнути з Приватного підприємства "Агро-Експрес-Сервіс" (35112, Рівненська обл., Млинівський р-н., с. Ярославовичі; код 30132761) на користь Приватного підприємства "Паливна група "Оператор" (79026, м. Львів, вул. Княгині Ольги, 5-а; код 37879602) - 420 грн 98 коп. витрат на професійну правничу допомогу адвоката в суді апеляційної інстанції та 6 грн 69 коп. витрат, пов`язаних з прибуттям представника Приватного підприємства "Паливна група "Оператор" в судове засідання.

3. Господарському суду Рівненської області видати відповідний наказ.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

5. Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

6. Справу №918/88/20 повернути Господарському суду Рівненської області.

Головуючий суддя Василишин А.Р.

Суддя Бучинська Г.Б.

Суддя Філіпова Т.Л.