РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

02.11.2020Справа № 910/9806/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Бондарчук В.В., за участі секретаря судового засідання Ярошевської І.О., розглянувши в порядку загального позовного провадження

позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Кононівський елеватор», м. Полтава

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агротехбуд ХХІ», м. Київ

про стягнення 951 122,57 грн,

Представники:

від позивача: Прусакова О.М.;

від відповідача: не з`явилися.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Кононівський елеватор» (далі - ТзОВ «Кононівський елеватор»/позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агротехбуд ХХІ» (далі - ТзОВ «Агротехбуд ХХІ»/відповідач) про стягнення 951 122,57 грн заборгованості у зв`язку із неналежним виконанням зобов`язань за договором №23/01 від 23.01.2020 про реструктуризацію заборгованості за договором підряду №22/06-2018 від 22.06.2018.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 09.07.2020 позовну заяву ТзОВ «Кононівський елеватор» залишив без руху, встановив позивачу спосіб та строк усунення недоліків поданої позовної заяви.

23.07.2020 до суду надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви. Зважаючи на викладені в заяві обставини та долучені докази, суд дійшов висновку про усунення позивачем недоліків позовної заяви у встановлений строк.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 27.07.2020 позовну заяву прийняв до розгляду та відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання у справі призначив на 31.08.2020.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 11.08.2020 повідомив сторін про перенесення підготовчого засідання на 07.09.2020 у зв`язку із перебуванням судді Бондарчук В.В. у відпустці.

11.08.2020 та 31.08.2020 до суду надійшли два аналогічні клопотання представника позивача про проведення підготовчого засідання в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів.

03.09.2020 до суду надійшло клопотання представника позивача про проведення підготовчого засідання у відсутності представника ТзОВ «Кононівський елеватор».

07.09.2020 суд відклав підготовче засідання на 28.09.2020 у зв`язку з неявкою сторін.

28.09.2020 у підготовче засідання представники сторін вдруге не з`явились, відповідач про причини неявки суд не повідомив.

28.09.2020 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 02.11.2020.

02.11.2020 у судове засідання з`явився представник позивача та підтримав позовні вимоги в повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання втретє не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву не надав, при цьому неодноразово був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

22.06.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Кононівський елеватор» (далі - замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агротехбуд ХХІ» (далі - підрядник) укладено договір підряду №22/06-2018, відповідно до якого підрядник зобов`язався за замовленням замовника на свій ризик виконати та здати йому в строк, установлений цим договором та згідно з графіком виконання робіт (додаток №3 до цього договору), роботи з монтажу силосів на об`єкті «Реконструкція адміністративних та виробничих будівель та споруд пункту приймання зберігання, очистки та відвантаження зерна на залізничний транспорт з добудовою, за адресою: вул. Біловодська, 2, с. Біловод, Роменського р-ну, Сумської області», а саме: монтаж силосів сухого зерна, виготовлення та монтаж металоконструкцій та монтаж обладнання - 2 шт.; монтаж силососів вологого зерна, виготовлення та монтаж металоконструкцій та монтаж обладнання - 6 шт., а замовник зобов`язався надати підряднику будівельний майданчик, передати проектну документацію, прийняти від підрядника закінчені роботи та оплатити їх, згідно з умовами даного договору.

Пунктом 3.1. договору встановлено, що підрядник розпочинає виконання робіт протягом 3 календарних днів з дня виконання замовником зобов`язань щодо надання будівельного майданчика (фронту робіт), перерахування авансу та передачі проектної документації, і здійснюватиме виконання робіт протягом 60 календарних днів згідно з графіком виконання робіт (додаток № 3), який є невід`ємною частиною договору.

Згідно п. 4.2. договору договірна ціна робіт на одиничні розцінки на роботи, вказуються в додатку № 1, який є невід`ємною частиною даного договору. Договірна ціна становить - 7 839 990,00 грн з ПДВ, в т.ч. ПДВ - 1 306 665,00 грн.

У відповідності до п. 5.1. договору розрахунки за виконання робіт здійснює замовник таким чином: авансовий платіж, у розмірі 3 135 996,00 грн в т.ч. ПДВ 20%, що здійснює замовник у якості попередньої оплати за майбутнє виконання робіт, буде розділено на два етапи: 1-й етап у розмірі 20% від суми договору - 1 567 998,00 грн в т.ч. ПДВ 20%, що здійснює замовник в якості попередньої оплати за перебазування техніки, проведення підготовчих робіт, установлення тимчасових споруд перераховується замовником протягом 10-ти банківських днів з дати підписання сторонами цього договору; 2-й етап у розмірі 20% від суми договору - 1 567 998,00 грн в т.ч. ПДВ 20%, що здійснює замовник у якості попередньої оплати за майбутнє виконання робіт та/або придбання матеріалів, перераховується замовником протягом 10 банківських днів після підтвердження цільового використання коштів по першому етапу; щомісячні розрахунки за виконані підрядником роботи за цим договором здійснюються замовником шляхом перерахування коштів на поточний рахунок підрядника протягом п`яти банківських днів із дати підписання сторонами актів приймання виконаних робіт та надання рахунків, які надаються замовнику не пізніше 20 числа кожного місяця, з урахуванням раніше перерахованого авансу та утримання коштів згідно з п. 5.4. даного договору.

Позивач стверджує, що ТзОВ «Агротехбуд ХХІ» свої зобов`язання за цим договором в повному обсязі не виконало, при цьому грошові кошти, сплачені позивачем на користь відповідача, не повернуло, внаслідок чого в останнього утворилась заборгованість у розмірі 951 122,57 грн.

Так, 23.01.2020 між ТзОВ «Кононівський елеватор» (далі - кредитор) та ТзОВ «Агротехбуд ХХІ» (далі - боржник) укладено договір №23/01 про реструктуризацію заборгованості за договором підряду № 22/06-2018 від 22.06.2018, відповідно до якого кредитор надав боржнику розстрочку у погашенні заборгованості за невиконані роботи та неповернення одержаних від кредитора коштів на виконання робіт за договором підряду №22/06-2018 від 22.06.2018, що підтверджується підписаним сторонами актом звірки взаєморозрахунків від 23.01.2020, що утворилася станом на день підписання цього договору, на суму 951 122,57 грн.

Згідно п. 1.2. договору боржник сплачує борг до 20 числа щомісяця рівними частками у термін з 01.03.2020 до 31.06.2020, що становить 237 780,64 грн щомісяця.

У відповідності до п. 1.3. договору щомісячна плата реструктуризованої заборгованості за невиконані роботи та неповернення одержаних від кредитора коштів на виконання робіт за договором підряду № 22/06-2018 від 22.06.2018, що підтверджується актом звірки взаєморозрахунків від 23.01.2020, становить 237 780,64 грн і перераховується боржником на рахунок кредитора.

Договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до 31.06.2020, але в будь-якому випадку - до повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань (п. 5 договору).

Одночасно, 23.01.2020 між позивачем та відповідачем підписано акт звірки взаємних розрахунків, яким підтверджено заборгованість ТзОВ «Агротехбуд ХХІ» перед ТзОВ «Кононівський елеватор» на суму 951 122,57 грн.

05.06.2020 позивач направив на адресу відповідача вимогу за №1106 від 03.06.2020 про сплату заборгованості за договором про №23/01 про реструктуризацію заборгованості від 23.01.2020.

Проте, відповідач відповіді на цю вимогу не надав, заборгованість не погасив.

Отже, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором підряду №22/06-2018 від 22.06.2018 та договором №23/01 про реструктуризацію заборгованості від 23.01.2020, позивач звернувся до суду з цим позовом про стягнення з ТзОВ «Агротехбуд ХХІ» боргу в розмірі 951 122,57 грн.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. (ч. 2 ст. 509 ЦК України)

За приписами ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 7 ст. 179 Господарського кодексу України (далі - ГК України), господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Згідно статті 175 ГК України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським Кодексом.

Згідно зі статтею 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 ЦК України).

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Частина 1 статті 193 ГК України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 ГК України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Судом вище встановлено, що між позивачем та відповідачем укладено договір підряду № 22/06-2018 від 22.06.2018, відповідно до якого відповідач зобов`язався виконати роботи з монтажу силосів на об`єкті «Реконструкція адміністративних та виробничих будівель та споруд пункту приймання зберігання, очистки та відвантаження зерна на залізничний транспорт з добудовою, за адресою: вул. Біловодська, 2, с. Біловод, Роменського р-ну, Сумської області», а позивач зобов`язався прийняти їх та оплатити.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач належним чином свої зобов`язання за договором підряду № 22/06-2018 не виконав, при цьому сплачений позивачем аванс не повернув, у зв`язку з чим 23.01.2020 сторони уклали договір №23/01 про реструктуризацію заборгованості за договором підряду № 22/06-2018 від 22.06.2018, відповідно до якого позивач надав відповідачу розстрочку у погашенні заборгованості за невиконані роботи та неповернення одержаних від кредитора коштів на виконання робіт за договором підряду №22/06-2018 від 22.06.2018, що підтверджується підписаним сторонами актом звірки взаєморозрахунків від 23.01.2020, що утворилася станом на день підписання цього договору, на суму 951 122,57 грн.

Статтею 530 ЦК України вставлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Так, в п. 1.2. договору сторони погодили, що відповідач сплачує борг до 20 числа щомісяця рівними частками у термін з 01.03.2020 до 31.06.2020, що становить 237 780,64 грн щомісяця.

Проте, в порушення умов вказаного договору відповідач у визначені строки заборгованість не погасив.

Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Частиною 1 ст. 614 ЦК України визначено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. При цьому відсутність своєї вини відповідно до ч. 2 ст. 614 ЦК України доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Статтею 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до вимог статтями 76, 77 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи викладене, оскільки відповідач не надав суду жодних доказів належного виконання у повному обсязі свого зобов`язання щодо погашення заборгованості згідно з договором про реструктуризацію боргу та не спростував заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку, що ТзОВ «Агротехбуд ХХІ» порушено умови договору та положення ст. 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, що має наслідком задоволення вимог позивача про стягнення заборгованості у розмірі 951 122,57 грн.

Відповідно до статті 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 254 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Кононівський елеватор» задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агротехбуд ХХІ» (03039, місто Київ, вулиця Голосіївська, будинок 7, корпус 3; ідентифікаційний код 39670708) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кононівський елеватор» (36014, Полтавська область, місто Полтава, площа Павленківська, будинок 24; ідентифікаційний код 32284263) заборгованість у розмірі 951 122 (дев`ятсот п`ятдесят одну тисячу сто двадцять дві) грн 57 коп. та 14 266 (чотирнадцять тисяч двісті шістдесят шість) грн 85 коп. - судового збору.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів в порядку, передбаченому ст.ст. 253-259, з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено: 04.11.2020.

Суддя В.В. Бондарчук