номер провадження справи 12/149/20
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

28.10.2020 Справа № 908/1963/20

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Смірнова О.Г.,

За участю секретаря судового засідання Соловйової А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "СЕРВІС ПРОФІ ПЛЮС" про забезпечення позову за вих. б/н від 21.10.2020 у справі № 908/1963/20

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "СЕРВІС ПРОФІ ПЛЮС" (49000, м. Дніпро, вул. В`ячеслава Липинського, буд. 18, офіс 303)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЖИ ЕФ ЕС ФРЕШ ФЕКТОРІ" (69076, м. Запоріжжя, вул. Новобудов, буд. 9)

про стягнення 774 363,09 грн.

за участю представників:

від позивача: Іващенко С.В., довіреність № б/н від 21.08.2020, адвокат

від відповідача: Маруфенко О.Є., довіреність №б/н від 19.08.2020, адвокат

ВСТАНОВИВ

Товариство з обмеженою відповідальністю "СЕРВІС ПРОФІ ПЛЮС" звернулось до Господарського суду Запорізької області з позовною заявою за вих. № 20/142-СПП від 30.07.2020 до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЖИ ЕФ ЕС ФРЕШ ФЕКТОРІ" про стягнення заборгованості в сумі 713325,00 грн., пені в сумі 40470,93 грн., трьох процентів річних в сумі 7760,12 грн. та інфляційних нарахувань в сумі 12807,04 грн. за договором про надання послуг № 2811-АУ/СПП-19 від 28.11.2019, що разом складає 774363,09 грн.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.08.2020 вищевказану позовну заяву передано для розгляду судді Смірнову О.Г.

Ухвалою суду від 10.08.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/1963/20, присвоєно справі номер провадження 12/149/20, визначено здійснення розгляду справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 02.09.2020 о 14:45.

Ухвалою суду від 02.09.2020 продовжено строк підготовчого провадження у справі та відкладено підготовче засідання на 19.10.2020 о 15:00.

Ухвалою суду від 19.10.2020 закрито підготовче провадження у справі № 908/1963/20 та призначено справу до судового розгляду по суті на 28.10.2020 о 14:45.

26.10.2020 на адресу суду від позивача надійшла заява про забезпечення позову за вих. б/н від 21.10.2020, в якій останній просить в порядку приписів ст. ст. 136-140 ГПК України вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЖИ ЕФ ЕС ФРЕШ ФЕКТОРІ" та грошові кошти, що є на рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЖИ ЕФ ЕС ФРЕШ ФЕКТОРІ" в межах ціни позову 774363,09 грн., про що винести ухвалу.

Відповідно до витягу з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 26.10.2020 вищевказану заяву про забезпечення позову передано для розгляду судді Смірнову О.Г.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову позивач зазначає, що враховуючи те, відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків, передбачених договором про надання послуг № 2811-АУ/СПП-19 від 28.11.2019 та здійснює заходи, направлені на затягування судового процесу, у тому числі подання клопотання про витребування документів, стверджуючи що підписи осіб з боку відповідача на актах приймання-передачі наданих послуг неможливо ідентифікувати, ігноруючи що на останніх стоїть печатка відповідача, позивач вважає, що невжиття заходів щодо накладення арешту на майно та грошові кошти, які належать відповідачу, може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

В судове засідання 28.10.2020 з`явилися представники позивача та відповідача.

Представник позивача підтримав подану заяву. Представник відповідача проти задоволення заяви заперечив.

Розглянувши подану заяву про забезпечення позову, суд вважає її такою, що не підлягає задоволенню в силу наступного.

Відповідно до приписів ч. 1, 6 ст. 140 ГПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Згідно із ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно із приписами ст. 137 ГПК України, позов забезпечується, зокрема: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Згідно із пунктом 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 16 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" (із подальшими змінами), далі Пленум, заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом за заявою сторони, прокурора, або з ініціативи господарського суду як гарантія реального виконання рішення суду. Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 ГПК (яка кореспондується із ст. 74 ГПК України чинної редакції), обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Відповідно до абзаців 2, 3, 4 пункту 3 вказаної вище постанови Пленуму достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії. Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб`єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

Ухвала господарського суду про забезпечення позову в обов`язковому порядку повинна містити дані, на підставі яких можна зробити висновок про те, що невжиття того чи іншого заходу до забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання в подальшому рішення господарського суду.

Заявник (позивач) має довести наявність тих обставин, на підставі яких він просить вжити заходів до забезпечення позову. Такі докази повинні міститься в позовних матеріалах або в заяві про забезпечення позову, тому питання про вжиття заходів до забезпечення позову вирішується виходячи з тих документів, які додані заявником (позивачем) до позову або до заяви про забезпечення позову.

Отже, питання задоволення заяви сторони у справі про застосування заходів до забезпечення позову вирішується судом в кожному конкретному випадку, виходячи з характеру обставин справи, що дозволяють зробити припущення про утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду у випадку невжиття заходів забезпечення позову.

Твердження позивача в обґрунтування вимог заяви про забезпечення позову про ухилення відповідача від виконання своїх обов`язків за договором про надання послуг № 2811-АУ/СПП-19 від 28.11.2019, затягування судового процесу шляхом подання клопотання про витребування документів та заперечення відповідачем підписів осіб на актах не є підставами для застосування заходів до забезпечення позову.

Відповідно до матеріалів заяви про забезпечення позову позивачем не підтверджена будь-якими доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Позивачем разом із заявою про забезпечення позову не надано суду доказів, які б свідчили про вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, такі як: реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації; витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем; укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання, тощо.

Отже, позивачем не надано доказів, які підтверджували б наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування заявленого заходу до забезпечення позову у даній справі, у той час як саме лише посилання позивача на потенційну загрозу в ускладненні відновлення його порушених прав та ускладення виконання рішення суду, без надання доказів здійснення ТОВ "ДЖИ ЕФ ЕС ФРЕШ ФЕКТОРІ" будь-яких дій, направлених на невиконання або ускладнення виконання рішення суду, не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

При цьому, особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна довести адекватність засобу забезпечення позову, про що зазначено у п. 3 Пленуму. Так, адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається відповідністю вимогам, на забезпечення якого він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту.

Як вбачається з матеріалів справи № 908/1963/20 предметом позову є стягнення грошових коштів. Законодавець встановлює, що вибір способу забезпечення залежить від суті позовної вимоги. Так, у позові про стягнення грошей слід застосовувати накладання арешту на кошти, що кореспондується із п. 7.1. Пленуму, зокрема відомості про наявність рахунків, їх номери та назви відповідних установ, в яких вони відкриті надаються суду заявником. Проте, заявником не надано суду відповідних документів.

Так, при поданні заяви про забезпечення позову за вимогами про стягнення грошових коштів заявник просить суд накласти арешт в т. ч. на майно Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЖИ ЕФ ЕС ФРЕШ ФЕКТОРІ". Однак, арешт на майно треба застосовувати тоді, коли кошти в боржника відсутні, а тому виконання рішення про стягнення коштів неможливо. Не допускається застосування заходів забезпечення позову, які не пов`язані із заявленими вимогами.

Відтак, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "СЕРВІС ПРОФІ ПЛЮС" про забезпечення позову з огляду на її необґрунтованість.

Суд роз`яснює заявнику, що клопотання про забезпечення позову, яке раніше було відхилено повністю або частково, може бути подано вдруге, якщо змінились певні обставини. Тобто на заяви про забезпечення позову, в задоволенні яких було відмовлено, не поширюється заборона повторно звертатись до господарського суду.

Керуючись ст. ст. 136, 140, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ

1. У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "СЕРВІС ПРОФІ ПЛЮС" про забезпечення позову за вих. № б/н від 21.10.2020 у справі № 908/1963/20 відмовити.

2. Відповідно до ч. 1 ст. 235 ГПК України ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та відповідно до ч. 8 ст. 140, п. 4 ч. 1 ст. 255, ст. 256 та пп. 17.5 п. 17 розділу XI «Перехідних положень» ГПК України може бути оскаржена в апеляційному порядку до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Запорізької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено і підписано 28.10.2020

Суддя О.Г. Смірнов