СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" листопада 2020 р. Справа № 922/3474/19

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Геза Т.Д., суддя Бородіна Л.І., суддя Мартюхіна Н.О.,

Секретар судового засідання - Соляник Н.В.,

за участю:

від апелянта - не з`явився,

від відповідача-1 - Іванченко А.В.,

від відповідача-2 - не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Спектр-Агро", м. Обухів, Київська область (вх. №594 Х/2)

на ухвалу господарського суду Харківської області від 20.01.2020 року (суддя Калініченко Н.В., постановлену в м. Харкові 20.01.2020 о 14:08 год., повний текст складено 27.01.2020)

у справі № 922/3474/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Спектр-Агро", м. Обухів, Київська область

до відповідача-1 - Приватного сільськогосподарського підприємства "Маяк", смт. Сахновщина, Харківська область

до відповідача-2 - ОСОБА_1 , с. Гришівка, Сахновщинський район, Харківська область

про стягнення коштів у сумі 919169,76 грн.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Харківської області від 20.01.2020 у справі № 922/3474/19 задоволено заяву першого відповідача (вх. № 31183 від 20 грудня 2019 року) про закриття провадження у справі та заяву позивача (вх. № 50 від 02 січня 2020 року) в частині закриття провадження у справі.

Закрито провадження у справі № 922/3474/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Спектр-Агро" до першого відповідача - Приватного сільськогосподарського підприємства "Маяк", другого відповідача - ОСОБА_1 , про стягнення коштів у розмірі 919 169,76 грн.

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Спектр-Агро" (вх. № 50 від 02 січня 2020 року) про стягнення судових витрат задоволено частково.

Стягнуто з Приватного сільськогосподарського підприємства "Маяк" та ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Спектр-Агро" 13787,55 грн. судового збору та вартість послуг, пов`язаних з наданням правової (правничої) допомоги у розмірі 5512,20 грн.

Зобов`язано видати накази.

В іншій частині у задоволенні заяви про стягнення судових витрат відмовлено.

Суд першої інстанції в частині часткового задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Спектр-Агро" (вх. № 50 від 02 січня 2020 року) про стягнення судових витрат послався на те, що витрати, понесені позивачем в даній справі на професійну правничу допомогу адвоката, не є безумовною підставою для їх відшкодування в заявленому розмірі з іншої сторони, розмір таких витрат має відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

Враховуючи складність справи, наданий адвокатом обсяг послуг у суді першої інстанції, витрачений час на надання таких послуг (підготовка цієї справи до розгляду в суді першої інстанції не вимагала значного обсягу юридичної і технічної роботи; нормативно-правове регулювання спірних правовідносин не змінювалося), наявність заперечень іншої сторони щодо розміру витрат на професійну правничу допомогу, суд першої інстанції дійшов висновку, що розмір витрат на професійну правничу допомогу у сумі 75509,24 грн. не відповідає критеріям реальності таких витрат, обґрунтованості та пропорційності до предмета спору з урахуванням ціни позову, тому стягнув з відповідачів на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у сумі 5512,20 грн.

Суд першої інстанції, відмовляючи у стягненні 5% від стягненої суми в якості оплати за надану професійну правничу допомогу за прийняття рішення на користь клієнта, послався на те, що відповідач не заперечував проти наявності заборгованості та після відкриття провадження Господарським судом Харківської області оплатив основний борг, та дійшов висновку, що спір між сторонами в даній справі відсутній, відтак відсутні підстави для стягнення з відповідачів 45958,49 грн.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Спектр-Агро" звернулося до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на ухвалу господарського суду Харківської області від 20.01.2020 у справі № 922/3474/19 в частині часткової відмови у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Спектр-Агро" (вх. № 50 від 02 січня 2020 року) про стягнення судових витрат. Апелянт просить скасувати ухвалу господарського суду Харківської області від 20.01.2020 у справі № 922/3474/19 в зазначеній частині та ухвалити нове рішення, яким стягнути з відповідачів - Приватного сільськогосподарського підприємства "Маяк" та ОСОБА_1 судові витрати по сплаті професійної правничої допомоги у сумі 75509,24 грн.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Спектр-Агро" не погоджується з ухвалою господарського суду Харківської області від 20.01.2020 у справі № 922/3474/19 та вважає висновки суду першої інстанції в частині необхідності зменшення витрат на правничу допомогу необґрунтованими.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що відповідач не звертався до суду першої інстанції з клопотанням про неспівмірність адвокатських витрат.

Апелянт посилається на те, що законодавством визначено вичерпний перелік підстав для зменшення адвокатських витрат, який зазначений у ч.ч. 5-7, 9 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України. Інших критеріїв для зменшення адвокатських витрат Господарський процесуальний кодекс України не передбачає.

Апелянт вважає, що сума адвокатських витрат у розмірі 75509,24 грн. є обґрунтованою, підтверджена відповідними доказами та пропорційна сумі позову.

Апелянт просить розглянути апеляційну скаргу на ухвалу господарського суду Харківської області від 20.01.2020 у справі № 922/3474/19 без участі представника позивача.

У відзиві на апеляційну скаргу Приватне сільськогосподарське підприємство "Маяк" (відповідач-1) не погоджується з доводами апеляційної скарги та просить відмовити у її задоволенні.

Відповідач-1 посилається на те, що ним до суду першої інстанції надано заперечення про стягнення витрат на правову допомогу (вх.№1084 від 16.01.2020), тому доводи апелянта в цій частині є необгрунтованими.

Приватне сільськогосподарське підприємство "Маяк" вважає, що позивач, всупереч ч.1-4 ст. 13 ГПК України, не довів належними доказами реальність та обґрунтованість наданих адвокатських послуг у сумі 75509,24 грн., а також не надав доказів, чи дійсно ці витрати були пов`язані з розглядом даної справи.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.02.2020 сформовано наступний склад колегії суддів: головуючий суддя - Геза Т.Д., суддя Мартюхіна Н.О., суддя Плахов О.В.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 05.03.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Спектр-Агро" № 1002/37 від 10.02.2020 на ухвалу господарського суду Харківської області від 20.01.2020 у справі № 922/3474/19 в частині стягнення судових витрат, та призначено справу до розгляду.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 13.05.2020 зупинено апеляційне провадження у справі №922/3474/19 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Спектр-Агро" на ухвалу господарського суду Харківської області від 20.01.2020 у справі № 922/3474/19 в частині стягнення судових витрат до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи №904/4507/18 та оприлюднення повного тексту судового рішення у справі №904/4507/18.

У зв`язку з відпусткою судді - члена колегії Мартюхіної Н.О. на дату вирішення питання про поновлення провадження у справі, відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.09.2020 сформовано наступний склад колегії суддів: головуючий суддя - Геза Т.Д., суддя Бородіна Л.І., суддя Плахов О.В.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 23.09.2020 поновлено апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Спектр-Агро" на ухвалу господарського суду Харківської області від 20.01.2020 у справі № 922/3474/19 в частині стягнення судових витрат, розгляд справи призначено на 21.10.2020.

У зв`язку з відпусткою судді - члена колегії Плахова О.В. на дату розгляду справи, відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.10.2020 сформовано наступний склад колегії суддів: головуючий суддя - Геза Т.Д., суддя Бородіна Л.І., суддя Мартюхіна Н.О.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 21.10.2020 у судовому засіданні оголошено перерву до 04.11.2020.

Стаття 269 ГПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до приписів статті 271 Господарського процесуального кодексу України, апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Згідно з ч. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України, неявка сторін, або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Фіксація судових засідань апеляційної інстанції здійснювалась за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно вимог ст.ст. 222, 223 та п.17.7 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України в порядку розгляду апеляційної скарги, встановленому ст.270 Господарського процесуального кодексу України.

Заслухавши суддю-доповідача, присутніх у судових засіданнях представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права при прийнятті оскаржуваної ухвали з урахуванням повноважень, визначених в ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія встановила.

З матеріалів справи вбачається, що позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Спектр-Агро", звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою до відповідачів, Приватного сільськогосподарського підприємства "Маяк" та ОСОБА_1 , про солідарне стягнення з суми в розмірі 919169,76 грн., а саме: 415203,99 грн. пені, 430451,24 грн. 36% річних та 73514,53 грн. індексу інфляції.

23 грудня 2019 року відповідач-1 звернувся до суду першої інстанції з заявою, в якій просив закрити провадження у справі (вх. № 31183), у зв`язку з погашенням заборгованості за договором поставки № 143/17-ЛЗ від 18 жовтня 2017 року в сумі 919 169,76 грн. в повному обсязі (платіжне доручення № 809 від 20 грудня 2019 року додане до заяви).

02 січня 2020 року позивач подав заяву про закриття провадження у справі (вх. № 50), в якій, посилаючись на те, що відповідач сплатив на користь позивача заявлену до стягнення суму, просив суд закрити провадження у справі. Позивач також просив стягнути з відповідачів судові витрати, понесені позивачем під час розгляду справи у суді першої інстанції, які складались з судового збору у сумі 13787,55 грн. та витрат на професійну правничу допомогу у сумі 75509,24 грн.

16 січня 2020 року відповідач-1 звернувся до суду з запереченнями про стягнення витрат на правничу допомогу, в якому останній просив суд відмовити у задоволенні заяви про стягнення витрат на професійну правову допомогу у розмірі 75509,24 в повному обсязі.

Суд першої інстанції, дослідивши матеріали справи, враховуючи, що заяви позивача та відповідача-1 не суперечать законодавству та не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб, закрив провадження у справі № 922/3474/19 на підставі статті 46, пункту 2 частини 2 статті 185, статті 191 та пункту 4 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України.

Суд першої інстанції також частково задовольнив заяву позивача та стягнув з відповідачів вартість послуг, пов`язаних з наданням правової (правничої) допомоги у розмірі 5512,20 грн., замість заявленої суми у розмірі 75509,24 грн.

Апелянт не погоджується з ухвалою суду першої інстанції щодо відмови у стягнення з відповідачів судових витрат на професійну правничу допомогу у суді першої інстанції у сумі 69997,04 грн.

Розглянувши апеляційну скаргу відповідно до повноважень, наданих ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, судом апеляційної інстанції встановлено наступне.

Як було зазначено вище, провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову.

За умовами частини 4 статті 231 Господарського процесуального кодексу України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат.

Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

За приписами частини 1 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

У частині 3 статті 126 цього Кодексу передбачено, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Як вбачається з матеріалів справи, 21 січня 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Спектр-Агро" (замовник, позивач у справі) та адвокатом Білецькою Наталією Степанівною укладено договір про надання правової (правничої) допомоги, за умовами якого адвокат бере на себе зобов`язання надати правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим договором, замовник зобов`язаний оплатити адвокату винагороду в розмірі визначеною додатками до цього Договору (пункти 1.1 та 3.1 договору) (т.1, а.с.47).

За положеннями пункту 4 статті 1, частин третьої та п`ятої статті 27 Закону України від 5 липня 2012 року № 5076-VI«Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI).

Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Системний аналіз норм законодавства визначає дві форми винагороди (гонорара) адвоката - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплату гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

Апеляційним господарським судом встановлено, що до позовної заяви позивачем доданий попередній розрахунок суми судових витрат позивача, який складається із:

Зустріч з клієнтом з метою з`ясування обставин справи - 1 година - 1003,50 грн.;

Правовий аналіз наданих клієнтом документів - 1 година - 1003,50 грн.;

Пошук та аналіз законодавства та актуальної судової практики - 1 година - 1003,50 грн.;

Складання вимоги сплати заборгованості за договором поруки - документ - 1000,00 грн.;

Складання розрахунку вимоги сплати заборгованості за договором поруки - 1 година - 1003,50 грн.;

Складання позовної заяви - документ - 12000,00 грн.;

Складання розрахунку позовних вимог - 1 година - 1003,50 грн.;

Складання попереднього (орієнтовного) розрахунку судових втрат - 1 година - 1003,50 грн.;

Підготовка письмових доказів - 1 година - 1003,50 грн.;

Підготовка копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідачу - 1 година - 1003,50 грн.;

Складання клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції - документ - 2000,00 грн.;

Подання позову - 1 година - 1003,50 грн.;

Участь у судовому розгляді справи (написання відповіді на відзив, інших процесуальних документів, участь у першому судовому засіданні) - 20000,00 грн.;

Участь у другому та наступному судовому засіданні - 1 засідання - 2000,00 грн.;

Оплата професійної правничої допомоги за прийняття рішення на користь клієнта - 5% від стягненої суми (т.1, а.с.48).

Відповідно до додатку №8 до договору про надання правової допомоги від 21.01.2019, сторони домовилися, що розмір оплати професійної правничої допомоги за годину роботи адвоката становить 50% прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на день укладення даного додатку (2007,00:2=1003,50 грн.)

Сторонами також погоджено, що оплата послуг з представництва у суді першої інстанції здійснюється протягом 30 днів з дня проголошення судового рішення або з дня складання повного тексту судового рішення.

В підтвердження вартості послуг, пов`язаних з наданням правової (правничої) допомоги адвокатом Білецькою Н.С., позивач надав до суду першої інстанції акт № 12 здачі-приймання наданих послуг за договором правової (правничої) допомоги від 26 грудня 2019 року; детальний опис робіт (надання послуг), виконаних адвокатом Білецькою Н.С. при наданні професійної правничої допомоги у справі № 922/3474/19 про стягнення з ПСП Маяк та поручителя ОСОБА_1 заборгованості та штрафних санкцій в сумі 919169,76 грн.

З наявного в матеріалах справи акту №12 здачі-приймання наданих правових послуг за договором надання правової (правничої) допомоги від 26.12.2019 вбачається, що адвокатом надано наступні послуги: зустріч з клієнтом з метою з`ясування обставин справи - 1,5 година - 1505,25 грн.; правовий аналіз наданих клієнтом документів - 2 години - 2007,00 грн.; пошук та аналіз законодавства та актуальної судової практики - 2 години - 2007,00 грн.; складання вимоги сплати заборгованості за договором поруки - документ - 1000,00 грн.; складання розрахунку вимоги сплати заборгованості за договором поруки - 2 години - 2007,00 грн.; подання вимоги про сплату заборгованості за договором поруки - 0,5 години - 501,75 грн.; складання позовної заяви - документ - 12000,00 грн.; складання розрахунку позовних вимог - 2 години - 2007,00 грн.; складання попереднього (орієнтовного) розрахунку судових втрат - 1 година - 1003,50 грн.; підготовка письмових доказів - 2 години - 2007,00 грн.; підготовка копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідачу - 1 година - 1003,50 грн.; складання клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції - документ - 2000,00 грн.; подання позову - 0,5 година - 501,75 грн.; оплата професійної правничої допомоги за прийняття рішення на користь клієнта - 5% від стягненої суми - 45958,49 грн. Загальна вартість наданих послуг - 75509,24 грн. (т.1, а.с.104).

Як вбачається із матеріалів справи, адвокатом підготовлено та подано позовну заяву та клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідачів оплати професійної правничої допомоги за прийняття рішення на користь клієнта - 5% від стягненої суми у розмірі 45958,49 грн., судова колегія апеляційної інстанції зазначає наступне.

Ухвалою Східного апеляційного господарськог суду від 13.05.2020 апеляційне провадження у справі №922/3474/19 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Спектр-Агро" на ухвалу господарського суду Харківської області від 20.01.2020 у справі № 922/3474/19 зупинено до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи №904/4507/18 та оприлюднення повного тексту судового рішення у справі №904/4507/18.

Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 12.05.2020 у справі №904/4507/18 зроблено наступні висновки:

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року).

У рішенні (щодо справедливої сатисфакції) від 19 жовтня 2000 року у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece, заява № 31107/96) ЄСПЛ вирішував питання обов`язковості для цього суду угоди, укладеної заявником зі своїм адвокатом стосовно плати за надані послуги, що співставна з «гонораром успіху». ЄСПЛ указав, що йдеться про договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом. Такі угоди, якщо вони є юридично дійсними, можуть підтверджувати, що у заявника дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові. Однак, угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли лише між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також те, чи були вони розумними (§ 55).

З урахуванням вищенаведеного не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату «гонорару успіху», у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи його, суд оцінює витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи, чи були вони фактично понесені та їх необхідність.

За своїм змістом і правовою природою заявлена позивачем винагорода не є ціною договору (платою за надані послуги) у розумінні статей 632, 903 Цивільного кодексу України та статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", а є платою за сам результат, досягнення якого відповідно до умов договору не ставиться в залежність від фактично наданих послуг.

При цьому, сторонами у договорі про надання правової (правничої) допомоги від 26.12.2019 передбачена саме оплата професійної правничої допомоги за прийняття рішення на користь клієнта - 5% від стягненої суми, тобто винагорода за задоволення позовних вимог, що за своїм змістом і правовою природою є платою за сам результат - за прийняття рішення на користь клієнта, а оплата послуг адвоката за отриманий результат (відповідне судове рішення) обчислюється від присудженої до стягнення суми.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідачі у добровільному порядку сплатили зазначену у позові суму заборгованості.

Відтак, рішення про задоволення позовних вимог не ухвалювалюся судом першої інстанції. Судом першої інстанції не стягувалося з відповідачів жодних сум на користь позивача, від яких можливо здійснити обчислення 5% в якості оплати професійної правничої допомоги.

З урахуванням вищенаведеного, стягнення з відповідачів на користь позивача професійної правничої допомоги за прийняття рішення на користь клієнта у розмірі 5% від стягненої суми, не грунтується на наявних в матеріалах справи доказах, тому судова колегія апеляційної інстанції не вбачає підстав для стягнення з відповідачів на користь позивача 45958,49 грн., що заявлені позивачем як 5% від стягненої суми в якості оплати послуг за надання професійної правничої допомоги за прийняття рішення на користь клієнта.

Щодо вимог про стягнення з відповідачів на користь позивача суми 29550,75 грн. судових витрат, понесених на професійну правничу допомогу, без врахування оплати позивачем професійної правничої допомоги за прийняття рішення на користь клієнта у розмірі 5% від стягненої суми - 45958,49 грн., судова колегія зазначає наступне.

За змістом пункту 1 частини 2 статті 126, частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 126 цього Кодексу).

Однак витрати, понесені позивачем в даній справі на професійну правничу допомогу адвоката, не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже розмір таких витрат має відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

За приписами статті 126 Господарського процесуального кодексу України, суд, при розподілі судових витрат, в тому числі витрат на правничу допомогу адвокатом, має виходити з конкретних особливих обставин справи, з доказів, поданих заявником клопотання про розподіл судових витрат, які можуть свідчити про підставність різних сум коштів, що потрачені заявником на правничу допомогу.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина 4 стаття 126 Кодексу).

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. (частина 5 статті 126 Кодексу)

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. (частина 6 статті126 Кодексу).

Тобто, за наявності заперечень іншої сторони суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю; суд не має право його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Аналогічний висновок викладено у пункті 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується повноваженнями, які ґрунтуються на критеріях, визначених у частині 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат.

Відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

У разі недотримання вимог частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини 5-6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Водночас, під час вирішення питання про розподіл судових витрат, господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись частинами 5-7, 9 статті 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення.

З аналізу норм чинного законодавства вбачається, що у разі недотримання вимог частини 4 статті 126 ГПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

Як на підставу для скасування судового рішення в частині часткового стягнення витрат на оплату правничої допомоги апелянт посилався на відсутність заяви відповідача про неспівмірність адвокатських витрат.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що відповідач заперечив проти розрахунку витрат на правничу допомогу, яка надана позивачем в повному обсязі (т.1, а.с. 118-120).

Приватне сільськогосподарське підприємство "Маяк" у запереченнях про стягнення витрат на правову допомогу посилалося на те, що адвокатом Білецькою Н.С. було надано наступну правову допомогу: складання розрахунку позовних вимог - 2 години - 2007,00 грн.; складання клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції (2 000,00 грн.); подання позову (501,75 грн.); підготовка письмових доказів (додатків до позовної заяви) та підготовка копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідачу (1003,50 грн.), у загальному розмірі - 5512,25 грн.

Відповідач також послався на те, що позовна заява адвоката Білецької Н.С. є ідентичною по змісту позовній заяві адвоката Бохан С.О. у аналогічній справі, позивачем в якій є ТОВ «Спектр-Агро», тому вважає, що правовий аналіз наданих клієнтом документів (2700,00 грн.), пошук та аналіз законодавства та актуальної судової практики з питань застосування законодавства у спірних правовідносинах (2007,00 грн.), складання позовної заяви (12000,00 грн.) не можуть вважатися послугами адвоката Білецької Н.С., так як вони повністю співпадають з позовною заявою адвоката Бохана С.О.

При цьому, відповідач-1 зазначив, що зустріч з клієнтом з метою з`ясування обставин справи (сума 1505,25 грн.) не відноситься взагалі до видів адвокатської діяльності, оскільки позивачем не зазначено жодних правових дій, які вчинялися адвокатом під час такої зустрічі.

Разом з тим, складання вимоги про сплату заборгованості за договором поруки (1000,00 грн.), складання розрахунку вимоги про сплату заборгованості за договором поруки (2007,00 грн.) та подання вимоги про сплату заборгованості за договором поруки (501,75 грн.) не є праовою допомогою, яка була обов`язкова у цій справі, тому такі витрати стягненню не підлягають.

Відповідач вважає, що не підлягає стягненню також сума за складання попереднього (орієнтовного) розрахунку судових витрат (1 003,50 грн.), оскільки такі дії не є документами правового характеру.

Вважає, що підготовка письмових доказів (додатків до позовної заяви) (2 007,00 грн.) та підготовка копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідачу (1 003,50 грн.) є ідентичними між собою, не потребують значних зусиль та додаткового часу, тому достатнім часом є 1 година (1003,50 грн.).

З урахуванням вищевказаних заперечень, суд першої інстанції дійшов висновку про часткове задоволення заяви позивача та стягнення з відповідачів 5512,20 грн. - вартість послуг, пов`язаних з наданням правової (правничої) допомоги.

Суд апеляційної інстанції, зважаючи на вищезазначені положення законодавства, враховуючи принципи співмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, тощо, погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для часткового задоволення заяви позивача про розподіл судових витрат і стягнення з відповідачів на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 5512,20грн., з огляду на наступне.

Як вже було зазначено вище, з наданого позивачем акту № 12 здачі-приймання наданих послуг за договором надання правової (правничої) допомоги від 26 грудня 2019 року вбачається, що для представництва інтересів клієнта адвокатом надано наступний перелік послуг:

- зустріч з клієнтом з метою з`ясування обставин справи (сума 1505,25 грн.);

- правовий аналіз наданих клієнтом документів (2700,00 грн.);

- пошук та аналіз законодавства та актуальної судової практики з питань застосування законодавства у спірних правовідносинах (2007,00 грн.);

- складання вимоги про сплату заборгованості за договором поруки (1000,00 грн.)

- складання розрахунку вимоги про сплату заборгованості за договором поруки (2007,00 грн.);

- подання вимоги про сплату заборгованості за договором поруки (501,75 грн.);

- складання позовної заяви (12000,00 грн.);

- складання розрахунку позовних вимог (2007,00 грн.);

- складання попереднього (орієнтовного) розрахунку судових витрат (1003,50 грн.);

- підготовка письмових доказів (додатків до позовної заяви) (2007,00 грн.);

- підготовка копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідачу (1003,50 грн.);

- складання клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції (2000,00 грн.);

- подання позову (501,75 грн.).

Разом з тим, акт приймання-передачі наданих послуг не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже їх розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

Спілкування людини з адвокатом у контексті правової допомоги підпадає під сферу приватного життя, оскільки це надає захиснику можливість приймати обґрунтовані рішення.

Вимоги позивача про стягнення 3512,25 грн. вартості здійснених підготовчих дій, спрямованих на подання позовної заяви в суд (зустріч з клієнтом з метою з`ясування обставин справи та правовий аналіз наданих клієнтом документів - всього 3,5 години) не підлягають відшкодуванню, оскільки вказані послуги не належать до видів адвокатських послуг, не стосуються підготовки справи для розгляду у суді першої інстанції, та, у відповідності до практики Европейського Суду з прав людини, є сферою приватного життя.

Крім того, до матеріалів справи також не додано доказів в підтвердження проведення зустрічей адвоката з клієнтом (позивачем у справі) та здійснення правового аналізу наданих клієнтом документів, що є порушенням принципу змагальності (сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи).

Враховуючи вищенаведене, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідачів 3512,25 грн.

Щодо відшкодуванні витрат за надані правові послуги в частині досудового врегулювання спору (складання вимоги про сплату заборгованості за договором поруки, складання розрахунку вимоги про сплату заборгованості за договором поруки, подання вимоги про сплату заборгованості за договором поруки) в загальному розмірі 3508,75 грн., судова колегія апеляційної інстанції зазначає наступне.

Досудове врегулювання спору у цій справі не є обов`язковим, а роботи з досудового вирішення спору не пов`язані з розглядом справи в суді, тобто не є витратами сторони під час розгляду судової справи.

Судова колегія апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови позивачу у стягненні з відповідачів 3508,75 грн.

З урахуванням складності справи, обсягу наданих у цьому випадку адвокатських послуг і виконаних робіт у межах підготовки справи до розгляду у суді першої інстанції, необґрунтованими та завищеними є вимоги позивача про стягнення з відповідачів 20028,00 грн., що складаються із здійснення підготовки та подання позовної заяви та включають в себе: пошук та аналіз законодавства та актуальної судової практики з питань застосування законодавства у спірних правовідносинах, складання розрахунку позовних вимог, складання попереднього (орієнтовного) розрахунку судових витрат, підготовка письмових доказів (додатків до позовної заяви), підготовка копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідачу).

Перш за все, судова колегія зазначає, що спірні правовідносини між сторонами у справі виникли у зв`язку із невиконанням відповідачами рішення господарського суду Харківської області від 08.07.2019 у справі №922/901/19 про солідарне стягнення з ПСП "Маяк" та Фізичної особи ОСОБА_1 на користь ТОВ "Спектр-Агро" суму основної заборгованості в розмірі 2.227.712,93 грн, відсотки за користування грошовим кредитом в розмірі 23.891,61 грн, пеню за несвоєчасне виконання зобов`язань в розмірі 122766,83 грн, 36% річних в розмірі 122.766,83 грн, інфляційні збитки в розмірі 11113,56 грн, штраф в розмірі 445542,59 грн та судовий збір в розмірі 44306,92 грн.

У зв`язку з тим, що станом на 15.10.2019 вищевказане рішення суду першої інстанції не виконане, позивач нарахував та просив стягнути з відповідачів 415203,99 грн. пені, 430451,24 грн. 36% річних та 73514,53 грн. індексу інфляції.

Даний спір для кваліфікованого юриста є незначної складності. У спорах такого характеру, за відсутності протиріч між наявними у справі документами щодо факту виконання судового рішення, судова практика є сталою.

Крім того, спірні правовідносини регулюється нормами Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України.

Великої кількості законів і підзаконних нормативно-правових актів, які підлягають дослідженню адвокатом і застосуванню у даній справі, спірні правовідносини не передбачають.

Судом апеляційної інстанції також взято до уваги те, що відповідачем до заперечень проти розрахунку витрат на правничу допомогу додано іншу позовну заяву за вих. № 0309/36 від 03 вересня 2019 року про стягнення суми заборгованості та штрафних санкцій, підписану адвокатом Бохан С.О. - представником ТОВ «Спектр-Агро», зі змісту якої вбачається, що вона містить майже ідентичній зміст правового обґрунтування по відношенню до позовної заяви в даній справі.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що позовна заява у справі №922/3474/19 складається із чотирьох сторінок, які надруковані з обох сторін, з яких лише три сторінки позовної заяви містять правове обґрунтування суті позовних вимог в даній справі.

Судова колегія апеляційної інстанції дійшла до висновку, що сума адвокатських послуг у розмірі 20028,00 грн., не відповідає критерію реальності таких витрат у цій справі, у зв`язку з чим компенсації вартості виконаної роботи підлягає стягненню з відповідачів у сумі 5000,00 грн.

Подання позову, як надана адвокатом позивачеві послуга, що оцінена в розмірі 501,75 грн., не відноситься до жодного з видів правничої допомоги, які передбачені в статтях 1, 19 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", а тому витрати на здійснення вказаної послуги не можуть бути відшкодовані, як витрати на професійну правничу допомогу.

Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду у справі № 9901/264/19 від 04 листопада 2019 року.

Судова колегія апеляційної інстанції також встановила, що в матеріалах справи міститься клопотання позивача про проведення судового засідання в режимі відеоконференції (вх. №26724 від 06.11.2020).

Витрати на правову допомогу у зв`язку з підготовкою адвокатом процесуальних документів у справі (клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, вартість якого визначено у сумі 2000,00 грн.) не відповідають критеріям реальності таких витрат, їх пропорційності, зважаючи на обсяг наданих адвокатських послуг (підготовка клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, яке має типову форму та не потребує значної кількості часу для його написання), у зв`язку з чим стягненню з відповідачів підлягає сума 512,25 грн.

З огляду на складність справи, наданий адвокатом обсяг послуг у суді першої інстанції, витрачений час на надання таких послуг (підготовка цієї справи до розгляду в суді першої інстанції не вимагала значного обсягу юридичної і технічної роботи; нормативно-правове регулювання спірних правовідносин не змінювалося, відповідачі не заперечували про наявність заборгованості та добровільно сплатили її у повному обсязі під час розгляду справи судом першої інстанції), наявність заперечень іншої сторони щодо розміру витрат на професійну правничу допомогу, судова колегія апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що розмір витрат на професійну правничу допомогу у заявленій сумі не відповідає критеріям реальності таких витрат, обґрунтованості та пропорційності до предмета спору у розумінні приписів частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

З урахуванням вищенаведеного, апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Спектр-Агро" на ухвалу господарського суду Харківської області від 20.01.2020 у справі 922/3474/19 не підлягає задоволенню.

Ухвала господарського суду Харківської області від 20.01.2020 у справі 922/3474/19 в частині стягнення з Приватного сільськогосподарського підприємства "Маяк" та ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Спектр-Агро" вартості послуг, пов`язаних з наданням правової (правничої) допомоги у розмірі 5 512,20 грн. та відмови у стягненні з відповідачів на користь позивача вартості послуг, пов`язаних з наданням правової (правничої) допомоги у розмірі 69997,04 підлягає залишенню без змін.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 271, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Спектр-Агро" на ухвалу господарського суду Харківської області від 20.01.2020 у справі 922/3474/19 залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Харківської області від 20.01.2020 у справі 922/3474/19 в частині стягнення з Приватного сільськогосподарського підприємства "Маяк" та ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Спектр-Агро" вартості послуг, пов`язаних з наданням правової (правничої) допомоги у розмірі 5 512,20 грн. залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Порядок та строки оскарження постанови передбачені статтями 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 05.11.2020.

Головуючий суддя Т.Д. Геза

Суддя Л.І. Бородіна

Суддя Н.О. Мартюхіна