ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"23" жовтня 2020 р.м. Одеса Справа № 916/301/20

Господарський суд Одеської області у складі судді Шаратова Ю.А.

при секретарі судового засідання Сулімі Г.В.

розглянувши справу за позовом: Фізичної особи-підприємця Семери Вікторії Анатоліївни ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до Фізичної особи-підприємця Юхименко Оксани Сергіївни ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 )

про стягнення заборгованості за Договором поставки товару від 22.11.2017 № 22/11/17-25 у розмірі 169 742,13 грн., з якої 133 750,00 грн. - сума основного боргу, 35 992,13 грн. - відсотки за користування чужими коштами

за зустрічним позовом Фізичної особи-підприємця Юхименко Оксани Сергіївни ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) до Фізичної особи-підприємця Семери Вікторії Анатоліївни ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 )

про визнання недійсними Договору поставки товару від 22.11.2017 № 22/11/17-25 та видаткової накладної від 22.11.2017 № 271.

Представники:

Від позивача - Семера В.А. (особисто);

Від відповідача - не з`явився.

Суть спору:

Фізична особа-підприємець Семера Вікторія Анатоліївна (далі - Позивач, ФОП Семера В.А.) звернулась до Господарського суду Одеської області із позовом до Фізичної особи-підприємця Юхименко Оксани Сергіївни (далі - Відповідач, ФОП Юхименко О.С.) про стягнення заборгованості за Договором поставки товару від 22.11.2017 № 22/11/17-25 у розмірі 169 742,13 грн., з якої 133 750,00 грн. - сума основного боргу, 35 992,13 грн. - відсотки за користування чужими коштами.

Ухвалою суду від 10.02.2020 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено розглядати її за правилами спрощеного позовного провадження та призначено розгляд справи по суті на 04.03.2020.

Ухвалою суду від 04.03.2020 клопотання відповідача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження (вх. № 5721/2020) задоволено, постановлено розглядати справу № 916/301/20 за правилами загального позовного провадження зі стадії відкриття провадження у справі та призначено підготовче засідання на 20.03.2020.

Ухвалою суду від 18.03.2020 підготовче засідання призначено на 17.04.2020, також суд за власною ініціативою продовжив строк підготовчого засідання на 30 днів.

Протокольною ухвалою від 17.04.2020 відкладено підготовче засідання на 15.05.2020.

Підготовче засідання призначене на 15.05.2020 не відбулося у зв`язку із перебуванням судді Шаратова Ю.А. на лікарняному з 06.05.2020, про що складено відповідну довідку.

Ухвалою суду від 09.06.2020 призначено підготовче засідання на 30.06.2020.

Протокольною ухвалою від 30.06.2020 відкладено підготовче засідання на 17.07.2020.

03.07.2020 ФОП Семера В.А. подано Заяву про надання оригіналів доказів від 01.07.2020 (вхід № 17322/20) до якої додано оригінали Договору поставки товару від 22.11.2017 № 22/11/17-25 та видаткової накладної від 22.11.2017 № 271.

15.07.2020 за вх. № 2124/20 ФОП Юхименко Оксана Сергіївна звернулась до Господарського суду Одеської області із зустрічним позовом до ФОП Семери Вікторії Анатоліївни з вимогами про визнання недійсним Договору поставки товару від 22.11.2017 № 22/11/17-25; визнання недійсною видаткової накладної від 22.11.2017 № 271.

Ухвалою суду від 17.07.2020 зустрічну позовну заяву ФОП Юхименко Оксани Сергіївни - залишено без руху.

Протокольною ухвалою від 17.07.2020 відкладено підготовче засідання на 07.09.2020.

30.07.2020 на адресу суду надійшла заява про виконання вимог ухвали суду (вх. № 20089/20) разом із оригіналом квитанції від 28.07.2020 № 37 про сплату судового збору в розмірі 2 102,00 грн.

Ухвалою суду від 14.08.2020 прийнято зустрічну позовну заяву від 15.07.2020 (вх. № 2124/20 від 15.07.2020) до розгляду та об`єднано її в одне провадження з первісним позовом у справі № 916/301/20, повідомлено про підготовче засідання, яке відбудеться 07.09.2020.

Ухвалою суду від 07.09.2020 відмовлено в задоволенні клопотання ФОП Юхименко О.С. про проведення судової економічної експертизи від 15.07.2020 (вх. № 18604/20 від 15.07.2020). Відмовлено в задоволенні клопотання ФОП Юхименко О.С. про проведення судової почеркознавчої експертизи від 15.07.2020 (вх. № 18606/20 від 15.07.2020). Відмовлено в задоволенні клопотання ФОП Юхименко О.С. про витребування доказів від 15.07.2020 (вх. № 18608/20 від 15.07.2020).

Протокольною ухвалою від 07.09.2020 відкладено підготовче засідання на 30.09.2020.

ФОП Юхименко О.С. не забезпечила явку свого повноважного представника до підготовчого засідання 30.09.2020, про місце, дату та час повідомлена належним чином, про що свідчить власний підпис представника ФОП Юхименко О.С. на розписці про відкладення підготовчого засідання.

29.09.2020 на адресу суду надійшло клопотання ФОП Юхименко О.С. про відкладення розгляду справи (вх. № 25819/20). В обґрунтування вказаного клопотання ФОП Юхименко О.С. зазначає, що має намір звернутися до органів Національної поліції з приводу порушення кримінального провадження щодо ФОП Семери В.А. про обман нею при укладанні договору поставки № 22/11/17-25 від 22.11.2017.

Протокольною ухвалою від 30.09.2020 відмовлено у задоволенні клопотання ФОП Юхименко О.С. (вх. № 25819/20), з огляду на відсутність доказів на підтвердження доводів зазначених в ньому.

08.09.2020 на адресу суду надійшло клопотання позивача за зустрічним позовом - ФОП Юхименко О.С. від 04.09.2020 (вх. № 23761/20) про залучення Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРООПТИМА" у судовий процес у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні зустрічного позивача.

Ухвалою суду від 30.09.2020 відмовлено у задоволенні клопотання відповідача - ФОП Юхименко О.С. від 04.09.2020 (вх. № 23764/20 від 08.09.2020) про залучення Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРООПТИМА" у судовий процес у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача за зустрічним позовом.

Протокольною ухвалою від 30.09.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті 23.10.2020.

Позивач - ФОП Семера В.А. у судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Також просила відмовити повністю у задоволенні зустрічного позову ФОП Юхименко О.С.

Позовні вимоги, із посиланням на статті 509, 526, 530, 536, 610, 625, 626, 655, 691, 692, 694 Цивільного кодексу України, статті 173, 193, 265 Господарського кодексу України, обґрунтовані нездійсненням ФОП Юхименко О.С. оплати за Договором поставки товару від 22.11.2017 № 22/11/17-25 за товар, переданий за видатковою накладною від 22.11.2017 № 271 на суму 133 750,00 грн., у зв`язку з чим у Відповідача також виник обов`язок зі сплати відсотків за користування чужими коштами за період з 30.09.2018 по 11.01.2020 у розмірі 35 992,13 грн.

У Відповіді на відзив від 06.03.2020 (вхід. від 10.03.2020 № 6140/20) Позивач зазначає, що з огляду на норми пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України, статей 1, 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-XIV, саме первинний документ, який містить особистий підпис або інші данні, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції та відомості про господарську операцію, і може підтвердити її реальне (фактичне) здійснення, є єдиним належним та допустимим доказом здійснення господарської операції. Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції.

Підписання покупцем видаткової накладної від 22.11.2017 № 271, яка є первинним документом у розумінні статей 1, 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-XIV, та Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88, фіксує факт здійснення господарської операції та є підставою виникнення обов`язку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар.

При цьому, Позивач зазначає, що підпис ФОП Юхименко О.С. у видатковій накладній від 22.11.2017 № 271 збігається з її підписом в Договорі поставки товару від 22.11.2017 № 22/11/17-25.

Позивач наголошує на тому, що відсутність посилання в накладній на договір поставки не є істотним недоліком, адже усі зазначені в накладній дані щодо товару чітко збігаються з даними щодо товару, вказаними в договорі, дата здійснення господарської операції також збігається зі строком поставки товару за договором поставки. А відтак, у первинному документі достатньо відомостей про господарську операцію, зокрема, дані, які дають змогу без жодних складнощів ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції з боку покупця.

У відзиві на зустрічну позовну заяву від 24.08.2020 (вхід. від 27.08.2020 № 22529/20) ФОП Семера В.А. зазначає, що ФОП Юхименко О.С., посилаючись на те, що її ввели в оману під час підписання Договору поставки товару від 22.11.2017 № 22/11/17-25 та видаткової накладної від 22.11.2017 № 271, не доводить належними та допустимими доказами наявність умислу в діях сторони продавця, істотність обставин, щодо яких введено в оману, а також сам факт обману.

Заперечуючи проти доводу позивача за зустрічним позовом про відсутність можливості поставки товару у обсязі визначеному у Договорі поставки товару від 22.11.2017 № 22/11/17-25 та видатковій накладній від 22.11.2017 № 271 з огляду на інформацію у листі ТОВ «АГРООПТИМА» від 14.07.2020 про відсутність виготовленої продукції у достатній для цього кількості, ФОП Семера В.А. ставить під сумнів доказове значення цього листа, зокрема, з огляду на наявні в неї відомості та обізнаність про кількість виготовленої крапельної стрічки та особливості її виробництва, як у особи, яка у період з 13.03.2018 по 22.10.2018 перебувала у трудових відносинах з цим товариством.

Відповідач явку свого повноваженого представника до судового засідання не забезпечила, про причини неявки суд не повідомила, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про що свідчить Рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу (вхід. від 20.10.2020 № 45922/20), яке підтверджує отримання 12.10.2020 ФОП Юхименко О.С. ухвали Господарського суду Одеської області від 06.10.2020 про повідомлення про судове засідання, яке відбудеться 23.10.2020. /т. ІІ а.с. 216/.

У Відзиві на позовну заяву від 02.03.2020 (вхід. від 02.03.2020 № 5563/20) та у Запереченнях на Відповідь на відзив від 30.03.2020 (вхід. від 31.03.2020 № 8183/20) Відповідач просила відмовити у задоволенні позовної заяви ФОП Семери В.А.

ФОП Юхименко О.С. зазначає, що не укладала Договір поставки товару від 22.11.2017 № 22/11/17-25 з ФОП Семерою В.А., та товар не отримувала.

При цьому, ФОП Юхименко О.С. звертає увагу на те, що у своїй господарській діяльності використовує печатку, якої не має на Договорі поставки товару від 22.11.2017 № 22/11/17-25 та видатковій накладній від 22.11.2017 № 271.

Також, Відповідач, із посиланням на частину другу статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-XIV, зазначає про недоліки у видатковій накладній від 22.11.2017 № 271, а саме, відсутність в ній посилання на Договір поставки товару від 22.11.2017 № 22/11/17-25. Крім того, вказує на те, що візування накладної лише підписом не дає змогу ідентифікувати особу покупця.

У Поясненнях від 04.05.2020 (вхід. від 07.05.2020 № 11396/20) Відповідач додатково вказує на те, що інформація щодо постачальника у видатковій накладній від 22.11.2017 № 271 зазначена не відповідно до норм чинного законодавства, зокрема, в ній відсутня наступна інформація: номер за ЄДРПОУ; група оподаткування; контактні номери зв`язку; юридичні адреси сторін; адреса місця отримання товару. Окрім того, у накладній відображена некоректна сума товару, а саме, 133 750,00 грн., але якщо її поділити 133 750,00 грн. на 144 бухти, вартість однієї складатиме 928,81 грн., а в накладній зазначено 928,82 грн. за 1 бухту.

Також, відповідач зазначає, що видаткова накладна від 22.11.2017 № 271 майже повністю складена на іноземній мові.

Зустрічні позовні вимоги про визнання недійсним Договору поставки товару від 22.11.2017 № 22/11/17-25 та видаткової накладної від 22.11.2017 № 271, із посиланням на статтю 230 Цивільного кодексу України, обґрунтовані тим, що вони, за твердженням ФОП Юхименко О.С., вчинені нею під впливом обману з боку ФОП Семери В.А. щодо можливості поставки товару, наявності товару у ФОП Семери В.А. та інших обставин.

ФОП Юхименко О.С. вказує на те, що десь у листопаді 2017року ФОП Семера В.А. приїхала до неї та запропонувала укласти оспорюваний договір поставки № 22/11/17-25, який привезла з собою вже підписаний з боку постачальника. Позивач за зустрічним позовом прочитавши договір та ознайомившись із видатковою накладною зазначила, що у оскаржуваному договорі є неточності, а саме: загальна сума товару вказана некоректно, якщо перемножити кількість товару на його вартість, буде отримано дещо іншу загальну суму. У пункті 10 договору фактична адреса покупця не відповідає фактичній адресі ФОП Юхименко О.С., а також не правильно зазначені серія та номер паспорту покупця.

ФОП Юхименко О.С. зазначає, що після підписання нею оспорюваного Договору поставки товару від 22.11.2017 № 22/11/17-25, ФОП Семера В.А. запропонувала відразу ж підписати видаткову накладну від 22.11.2017 № 271. Позивач за зустрічним позовом підписала цю накладну, адже сподівалася на порядність ФОП Семери В.А.

При цьому, ФОП Юхименко О.С. звернула увагу на недоліки в видатковій накладній від 22.11.2017 № 271, а саме: вона складена частково на іноземній мові, не зазначені реквізити покупця, у графі «ДОГОВОР» зазначений не договір поставки № 22/11/17-25, а інший договір. ФОП Семера В.А. пообіцяла виправити недоліки оскаржуваного договору та видаткової накладної та при фактичному отриманні товару передати відкоректовані договір та накладну, проте оскільки відповідач за зустрічним позовом не поставила товар, відкоректовані договір та накладна також не були передані.

ФОП Юхименко О.С. стверджує, що ФОП Семера В.А. не знищила Договір поставки товару від 22.11.2017 № 22/11/17-25, і на разі намагається стягнути заборгованість за поставлений товар, тобто, на думку позивача за зустрічним позовом, вона обманула її, що відповідно до статті 230 Цивільного кодексу України є підставою для визнання такого договору недійсним.

Позивач за зустрічним позовом, із посиланням на лист ТОВ «АГРООПТИМА» від 14.07.2020, якому належать права інтелектуальної власності на знак для товарів і послуг AQUA PLUS (Свідоцтво від 10.07.2014 № 188377), а також на промисловий зразок «Стрічка для системи краплинного зрошення «АКВА ПЛЮС» (Патент від 10.07.2014 № 27068), зазначає, що у ФОП Семера В.А. була відсутня можливість поставки товару у кількості 1 063 бухти, зокрема, за 144 бухти за Договором поставки товару від 22.11.2017 № 22/11/17-25. А відтак, за твердженням ФОП Юхименко О.С., відповідач за зустрічним позовом ввела її в оману про можливість поставки товару, наявність у неї товару, зобов`язань щодо виконання договору поставки, про знищення договору поставки та видаткової накладної.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази, заслухавши Позивача, суд

в с т а н о в и в :

22.11.2017 між ФОП Семерою В.А. та ФОП Юхименко О.С. укладено Договір поставки товару № 22/11/17-25 (далі Договір від 22.11.2017). /т. І а.с. 6-7/.

Відповідно до пунктів 1.1, 1.2 Договору від 22.11.2017 постачальник (Позивач) зобов`язався у строки передбачені договором, поставити та передати у власність покупцю (Відповідачу) товар, а покупець зобов`язався прийняти товар та оплатити його вартість, з урахуванням індексації товару та інших умов, передбачених договором. Товар, що поставляється за цим договором: Капельна стрічка AquaPlus 8-10-1000 (1000м), у кількості 144 бухти, за ціною 928,82 грн. за бухту, на суму 133 750,00 грн.

Пунктом 3.3 Договору від 22.11.2017 встановлено умови оплати товару, відповідно до яких, оплата вартості товару, проіндексованої у відповідних випадках згідно п. 3.1 договору, здійснюється покупцем на умовах кредиту (відстрочення платежу). Строк оплати: не пізніше « 30» вересня 2018 року.

Згідно із пунктами 4.1, 4.2 Договору від 22.11.2017 право власності на товар переходить до покупця в момент одержання ним товару та підписання відповідної накладної на товар. При підписанні товарної накладної представник покупця повинен обов`язково мати при собі документ (довіреність тощо), який відповідно до законодавства підтверджує повноваження представника на отримання матеріальних цінностей; цей документ він повинен передати постачальнику до підписання накладної. Строк поставки товару: не пізніше « 30» листопада 2017 року. Поставка (передача) товару в межах цього строку за згодою сторін, що підтверджується відповідними товарними накладними, може відбуватися частинами.

Частиною першою статті 11 Цивільного кодексу України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, зокрема, з договорів та інших правочинів.

Відповідно до частини першої статті 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 Цивільного кодексу України).

За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму (частина перша статті 712 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частин другої, третьої статті 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості регулювання укладення та виконання договорів поставки, у тому числі договору поставки товару для державних потреб.

За приписами статті 193 Господарського кодексу України та статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

Частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Судом встановлено, що 22.11.2017, тобто в день укладення Договору поставки № 22/11/17-25, за видатковою накладною № 271, підписаною ФОП Семерою В.А. та ФОП Юхименко О.С., Позивачем було передано Відповідачу товар: Капельна стрічка AquaPlus 8-10-1000 (1000м), у кількості 144 бухти, за ціною 928,82 грн. за бухту, на суму 133 750,00 грн. /т. І а.с. 8/.

Щодо доводу Відповідача про те, що вона не підписувала Договір від 22.11.2017 та видаткову накладну від 22.11.2017 № 271, слід зазначити наступне.

Після надання Позивачем суду оригіналів Договору поставки товару від 22.11.2017 № 22/11/17-25 та видаткової накладної від 22.11.2017 № 271 разом із Заявою від 01.07.2020 (вхід. від 03.07.2020 № 17322/20), Відповідачем було подано зустрічну позовну заяву (вхід. від 15.07.2020 № 2124/20), у якій ФОП Юхименко О.С. вже не заперечувала, а визнавала обставини підписання нею особисто вказаних договору та накладної. А відтак, оскільки вказані обставини визнаються Відповідачем у заяві по суті справи - зустрічній позовній заяві, вони не підлягають доказуванню відповідно до частини першої статті 75 Господарського процесуального кодексу України.

Суд не приймає довід Відповідача про невідповідності інформації щодо постачальника у видатковій накладній від 22.11.2017 № 271 нормам чинного законодавства, з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 1, частин першої, другої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-XIV, первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію. Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Слід зазначити, що форма видаткової накладної не затверджена будь-яким нормативним актом. При цьому, видаткова накладна від 22.11.2017 № 271 повністю відповідає вимогам, встановленим частиною другою статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-XIV. Зокрема, вона містить: назву документа; дату її складання; вказівку на те, що постачальником є ФОП Семера В.А. а покупцем - ФОП Юхименко О.С., якими складено цей документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; печатку ФОП Семера В.А., підписи сторін, зазначення прізвища та ініціалів ФОП Юхименко О.С. (розшифрування після підпису), які дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Недолік щодо зазначення у видатковій накладній простого слова «Договір» замість Договору поставки товару від 22.11.2017 № 22/11/17-25 не є суттєвим, адже найменування товару, одинця виміру, ціна за одиницю та сума поставки повністю збігаються з предметом Договору від 22.11.2017, визначеному у пункті 1.2. При цьому, у зустрічній позовній заяві ФОП Юхименко О.С. фактично визнає підписання видаткової накладної від 22.11.2017 № 271 на підставі та в межах господарської операції за Договором від 22.11.2017.

Також не є суттєвим недоліком й викладення частини видаткової накладної від 22.11.2017 № 271 на російській мові, адже суть змісту та обсягу господарської операції є зрозумілою.

Не є недоліком й зазначення у видатковій накладній від 22.11.2017 № 271 ціни за одиницю товару - 1 бухту у розмірі 928,82 грн., адже за результатами арифметичної операції ділення ціна 1 бухти складає 928,8194 грн. (133 750,00 / 144 = 928,8194). А відтак, внаслідок математичної операції округлення, ціна однієї одиниці товару становить 928,82 грн., як це й вказано у видатковій накладній від 22.11.2017 № 271 та Договорі від 22.11.2017.

Слід також додатково зазначити, що з огляду на відсутність затвердженої форми видаткової накладної, не є для неї обов`язковими наступні реквізити: номер за ЄДРПОУ; група оподаткування; контактні номери зв`язку; юридичні адресі сторін; адреса місця отримання товару.

У матеріалах справи відсутні докази оплати Відповідачем товару поставленого за Договором від 22.11.2017 за видатковою накладною від 22.11.2017 № 271 в сумі 133 750,00 грн.

Відповідно до статті 536 Цивільного кодексу України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Пунктом 3.4 Договору від 22.11.2017 встановлено, що у разі прострочення оплати вартості товару (в т.ч. з урахуванням зміни його вартості згідно п. 3.1 договору), покупець зобов`язаний за період прострочення сплатити проценти в розмірі, який визначається у відповідності з пунктом 6.1 договору.

Відповідно до пункту 6.1 Договору від 22.11.2017 у випадку порушення термінів оплати товару, обумовлених у п. 3.3 договору, покупець сплачує постачальнику проценти у розмірі 21 відсотків річних (з розрахунку 365 днів в році), або 0,0575 % в день від суми простроченої заборгованості, яка на момент розрахунку процентів визначається з урахуванням її індексації згідно пункту 3.1 договору за весь період прострочення оплати, включаючи день погашення заборгованості по оплаті товару.

Судом встановлено, що розмір процентів, нарахованих відповідно до пунктів 3.4, 6.1 Договору від 22.11.2017 за період з 30.09.2018 по 11.01.2020 становить суму у розмірі 35 992,13 грн. Судом перевірено правильність розрахунку цієї суми виконаного Позивачем.

Не підлягає задоволенню зустрічна позовна вимога про визнання недійсним Договору поставки товару від 22.11.2017 № 22/11/17-25 та видаткової накладної від 22.11.2017 № 271, з підстав встановлених статтею 230 Цивільного кодексу України, з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 230 Цивільного кодексу України якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування.

Правочин визнається вчиненим під впливом обману у випадку навмисного введення іншої сторони в оману щодо обставин, які впливають на вчинення правочину. На відміну від помилки, ознакою обману є умисел у діях однієї зі сторін правочину (пункт 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 06.11.2009 № 9).

Під обманом слід розуміти умисне введення в оману представника підприємства, установи, організації або фізичної особи, що вчинила правочин, шляхом: повідомлення відомостей, які не відповідають дійсності; заперечення наявності обставин, які можуть перешкоджати вчиненню правочину; замовчування обставин, що мали істотне значення для правочину (наприклад, у зв`язку з ненаданням технічної чи іншої документації, в якій описуються властивості речі). При цьому особа, яка діяла під впливом обману, повинна довести не лише факт обману, а й наявність умислу в діях відповідача та істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману. Обман щодо мотивів правочину не має істотного значення. Суб`єктом введення в оману є сторона правочину, - як безпосередньо, так і через інших осіб за домовленістю (пункт 3.10 постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними» від 29.05.2013 № 11).

Обман - це певні винні, навмисні дії сторони, яка намагається запевнити іншу сторону про такі властивості й наслідки правочину, які насправді наступити не можуть. При обмані наслідки правочину, що вчиняється, є відомими й бажаними для однієї зі сторін, у той час коли інша сторона невірно сприймає обставини правочину. Встановлення наявності умислу у недобросовісної сторони ввести в оману другу сторону, щоб спонукати її до укладення правочину є неодмінною умовою кваліфікації недійсності правочину за статтею 230 Цивільного кодексу України.

Згідно із частинами першою, третьою статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

ФОП Юхименко О.С. не доведено обставини введення її в оману ФОП Семерою В.А., зокрема, повідомлення відомостей, які не відповідають дійсності, вчинення дій з метою запевнити іншу сторону про такі властивості й наслідки правочину, які насправді наступити не можуть.

Твердження ФОП Юхименко О.С. про те, що після підписання нею оспорюваного Договору поставки товару від 22.11.2017 № 22/11/17-25, ФОП Семера В.А. запропонувала відразу без фактичної передачі товару підписати видаткову накладну від 22.11.2017 № 271, а також пообіцяла виправити недоліки у договорі, не підтверджено жодними належними та допустимими доказами.

Також, ФОП Юхименко О.С. не доведено обставин введення її в оману ФОП Семерою В.А. щодо наявності в неї та можливості поставки товару. При цьому, лист ТОВ «АГРООПТИМА» від 14.07.2020 про відсутність виготовленої продукції у достатній кількості, не є допустимим доказом обставин виробництва та продажу певної кількості товару, адже не є бухгалтерським первинним або аналітичним документом.

Окрім того, ФОП Юхименко О.С. не доведено наявність умислу у ФОП Семери В.А., зокрема, інтелектуальних та вольових ознак, тобто усвідомлення нею протиправного характеру своїх дій (бездіяльності), передбачення їх наслідків та бажання настання чи свідоме їх допущення.

Відповідно до частини першої статті 15, частини першої, пункту 5 частини другої статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, примусове виконання обов`язку в натурі.

На підставі викладеного, суд вважає такими, що обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі позовні вимоги за первісним позовом ФОП Семера В.А. про стягнення з ФОП Юхименко О.С. заборгованості за Договором поставки товару від 22.11.2017 № 22/11/17-25 у розмірі 169 742,13 грн., з якої 133 750,00 грн. - сума основного боргу, 35 992,13 грн. - відсотки за користування чужими коштами. А також дійшов висновку про відмову в задоволенні зустрічного позову ФОП Юхименко О.С. про визнання недійсним Договору поставки товару від 22.11.2017 № 22/11/17-25 та видаткової накладної від 22.11.2017 № 271.

При розподілі господарських витрат суд виходить з положень пункту 2 частини першої статті 129 Господарського процесуального кодексу України, згідно із якими судовий збір покладається, зокрема, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись, частиною першою статті 11, частиною першою статті 15, частиною першою, пунктом 5 частини другої статті 16, частиною першою статті 202, частиною першою статті 230, статтями 525, 526, частиною першою статті 530, статтею 536, частиною перша статті 626, статтями 629, 712 Цивільного кодексу України, статтею 193 Господарського кодексу України, частиною першою статті 1, частинами першою, другою статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-XIV, статтями 2, 5, 13, 73, 74, 75-80, 86, 123, 124, 129, 236, 237, 238, 240, 241, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Фізичної особи-підприємця Семери Вікторії Анатоліївни до Фізичної особи-підприємця Юхименко Оксани Сергіївни задовольнити.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Юхименко Оксани Сергіївни ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) на користь Фізичної особи-підприємця Семери Вікторії Анатоліївни ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) 133 750,00 грн. (сто тридцять три тисячі сімсот п`ятдесят гривень 00 коп.) - суму основного боргу, 35 992,13 грн. (тридцять п`ять тисяч дев`ятсот дев`яносто дві гривні 13 коп.) - відсотки за користування чужими коштами та витрати на сплату судового збору в розмірі 2 546,14 грн. (дві тисячі п`ятсот сорок шість гривень 14 коп.).

3. Відмовити повністю у задоволенні зустрічного позову Фізичної особи-підприємця Юхименко Оксани Сергіївни до Фізичної особи-підприємця Семери Вікторії Анатоліївни про визнання недійсними Договору поставки товару від 22.11.2017 № 22/11/17-25 та видаткової накладної від 22.11.2017 № 271.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги через господарський суд Одеської області відповідно до підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI "Перехідні положення" ГПК України, в строк встановлений частиною першою статті 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст складено 02 листопада 2020 р.

Суддя Ю.А. Шаратов