ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" жовтня 2020 р. Справа № 922/2769/20

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Байбака О.І.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Фізичної особи-підприємця Івашиної Ганни Петрівни, м. Суми
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Магніт+", м. Харків
про стягнення коштів
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець Івашина Ганна Петрівна, м. Суми (далі за текстом - позивач) звернулась до господарського суду Харківської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Магніт+" , м. Харків (далі за текстом - відповідач) 45100,00 грн. заборгованості.

Позовні вимоги обґрунтовані з посиланням на невиконання відповідачем досягнутої між сторонами усної домовленості щодо поставки попередньо оплаченого товару на підставі рахунку № 38 від 29.07.2019.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 02.09.2020 вказаний позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі; справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін, за наявними в справі матеріалами; запропоновано відповідачу подати відзив на позов в п`ятнадцятиденний строк з дня отримання даної ухвали; встановлено позивачу строк для подання відповіді на відзив протягом трьох днів з дня отримання відзиву на позов; встановлено відповідачу строк для подання заперечень на відповідь протягом трьох днів з дня отримання відповіді на позов.

Згідно з вимогами ст. 120 ГПК України, суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Таким чином, в разі коли фактичне місцезнаходження юридичної особи - учасника судового процесу з якихось причин не відповідає її місцезнаходженню, визначеному згідно з законом, і дана особа своєчасно не довела про це до відома господарського суду, інших учасників процесу, то всі процесуальні наслідки такої невідповідності покладаються на цю юридичну особу.

З метою повідомлення сторін про відкриття провадження у справі та надання останнім можливості реалізувати власні процесуальні права, судом засобами поштового зв`язку на їх юридичні адреси, зазначені у позовній заяві та в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань направлено копії вказаних вище ухвал від 02.09.2020.

Відповідач копію зазначеної ухвали отримав, про що свідчить залучений до матеріалів справи витяг з щодо поштового відправлення згідно з яким і направлялася копія зазначеної ухвали (а. с. 25).

Проте, надіслана на адресу позивача копія зазначеної ухвали від 02.09.2020 повернулась на адресу суду з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою" (а. с. 21-24). Відомостей про наявність у позивача іншої адреси матеріали справи не містять.

З урахуванням викладеного, судом виконано процесуальний обов`язок щодо повідомлення позивача, про дату, час та місце розгляду справи, а останній в розумінні вимог ст. 120 ГПК України вважається таким, що належним чином повідомлений про розгляд судом справи.

Відповідач надіслав на адресу суду відзив на позовну заяву (вх. № 22311 від 28.09.2020), в якій просить суд у задоволенні позовних вимог відмовити з посиланням на те, що у даному випадку строк поставки ним товару не узгоджувався, позивач не надсилав на його адресу вимог про виконання зобов`язань з поставки, а отже, на момент звернення позивача до суду з позовом такий строк ще не настав. За таких обставин, вимоги позивача про стягнення передоплати відповідач вважає безпідставними.

Позивач подав до суду відповідь на відзив (вх. № 24020 від 15.10.2020), в якій наполягає на задоволенні заявленого позову. Зокрема позивач зазначає, що він направляв на адресу відповідача вимогу про здійснення поставки № 07/07, проте оскільки така вимога відповідачем не була виконана в передбачений строк, позивач вимагає повернення сплаченої передоплати.

Відповідач не користався своїм правом на подання заперечень у порядку та строки, встановлені ухвалою господарського суду Харківської області від 02.09.2020.

Розглянувши подані на розгляд суду матеріали справи, суд визнає їх достатніми для прийняття судового рішення по суті спору.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані суду докази та доводи, суд встановив.

Як стверджує позивач, між сторонами існувала усна домовленість про поставку відповідачем товару, а саме: кришки СКО 1 - 82 «Слобожанка» в кількості 60000 шт. по ціні 533,33 грн без ПДВ за одиницю, кришки ТО 82 лак в кількості 5000 шт. по ціні 833,33 грн без ПДВ за одиницю, кришки ТО66 л/е в кількості 2000 шт. по ціні 708,33 грн без ПДВ за одиницю, що підтверджується рахунком на оплату № 38 від 29.07.2019 (а. с. 4), на виконання умов якої він перерахував на користь відповідача грошові кошти в сумі 45100,00 грн.

Як свідчать матеріали справи, відповідач виставив позивачу до сплати рахунок № 38 від 29.07.2019 на суму 45100 грн., за кришки СКО 1 - 82 «Слобожанка» в кількості 60000 шт. по ціні 533,33 грн. без ПДВ за одиницю, кришки ТО 82 лак в кількості 5000 шт. по ціні 833,33 грн. без ПДВ за одиницю, кришки ТО66 л/е в кількості 2000 шт. по ціні 708,33 грн. без ПДВ за одиницю

Позивач даний рахунок оплатив, перерахувавши на користь відповідача 45100 грн. платіжним дорученням № 726 від 29.07.2019. Підставою для здійснення відповідного платежу на користь відповідача з боку позивача в даному платіжному дорученні зазначено виставлений відповідачем рахунок на оплату № 38 від 29.07.2019.

Однак, відповідач не здійснив на користь позивача поставки товару, зазначеного рахунку № 38 від 29.07.2019.

Матеріали справи також свідчать про те, що в зв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань, позивач звертався до відповідача з вимогами № 01/07 від 01.07.2020 про поставку товару (а. с. 7-9) та № 02/07 від 29.07.2020 про повернення отриманої попередньої оплати (а. с. 10-12), в яких вимагав виконання зобов`язання щодо поставки товару або повернення відповідачем сплачених грошових коштів в сумі 45100,00 грн. у зв`язку з невиконанням останнім взятих на себе зобов`язань.

Однак, зазначені претензії залишені відповідачем без відповіді та без задоволення викладених у них вимог.

Обставини щодо стягнення грошових коштів в сумі 45100 грн., перерахованих згідно з вищезазначеним платіжним дорученням, стали підставами для звернення позивача до суду з позовом у даній справі.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з вимогами ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до положень ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 208 ЦК України зокрема передбачено, що у письмовій формі належить вчиняти правочини між юридичними особами; правочини між фізичною та юридичною особою, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу.

Частиною 7 ст. 179 ЦК України передбачено, що господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Статтею 181 ГК України також передбачено, що господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Розглянувши матеріали справи, суд констатує, що між сторонами у справі укладено існують правовідносини в рамках яких позивач придав у відповідача товар, та за цей товар вніс попередню оплату (тобто укладено відповідний договір в спрощений спосіб)

Згідно зі ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтями 662-663 ЦК України також передбачено, що продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства. Продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 693 ЦК України передбачено, що якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Оскільки відповідач отримавши від позивача попередню оплату не поставив йому обумовлений товар та не повернув отриману попередню оплату, в т.ч. проігнорував відповідні вимоги позивача № 01/07 від 01.07.2020 про поставку товару та № 02/07 від 29.07.2020 про повернення отриманої попередньої оплати (а. с. 10-12), суд приходить до висновку про задоволення заявленого позову та стягнення з відповідача на користь позивача 45100 грн. передоплати.

Крім того, з урахуванням вимог ст. 123, 126, 129 ГПК України, за наслідками розгляду справи з відповідача на користь позивача також підлягає стягненню судовий збір в сумі 2102,00 грн.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-80, 123, 126, 129, 232-233, 237-238, 240-241, 247 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Магніт+" (адреса: 61075, м. Харків, вул. Механізаторів, буд. 2; ) на користь Фізичної особи - підприємця Івашиної Ганни Петрівни (адреса: АДРЕСА_1 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) 45100,00 грн. заборгованості та судовий збір в сумі 2102,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано в строки та в порядку визначеному ст. 256, 257 ГПК України з урахуванням п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Суддя О.І. Байбак