УХВАЛА

про відмову в забезпеченні позову

м. Київ

28.10.2020Справа № 910/16032/20

Суддя Господарського суду міста Києва Данилова М.В., при секретарі судового засідання Бордуновій К.Е., розглянувши заяву б/н від 19.10.2020 року Первинної профспілкової організації співробітників акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» «Про забезпечення позову» за позовом Первинної профспілкової організації співробітників Акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» (49000, м. Дніпро, узвіз Крутогірний, буд. 28, кв. 136) до Акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1 А) про визнання недійсним та скасування рішення Правління №49 від 06.10.2020 року про продаж третім особам права вимоги Банку до фізичних осіб - позичальників за простроченими ними кредитними договорами, -

Представники сторін:

від позивача (заявника) - Бондар Є.І.;

від відповідача - не з`явилися;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

20.10.2020 року Первинна профспілкова організація співробітників акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» звернулась до господарського суду міста Києва із заявою про забезпечення позову у зв`язку з тим, що року Первинною профспілковою організацією співробітників акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» була подана позовна заява з вимогами про визнання недійсним та скасування рішення Правління АТ КБ «Приватбанк» оформленого протоколом засідання №49 від 06.10.2020 року про продаж третім особам права вимоги Банку до фізичних осіб - позичальників за простроченими ними кредитними договорами та на думку заявника існує реальна загроза невиконання рішення суду у разі відчуження кредитного портфеля.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 26.10.2020 року було призначено розгляд заяви в судовому засідання з викликом сторін на 28.10.2020 року.

Про судове засідання сторони були повідомлені за допомогою телефонограми.

28.10.2020 року в судове засідання з`явився представник заявника, який підтримав надану заяву.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Суд повно, всебічно та об`єктивно розглянувши матеріали справи,

ВСТАНОВИВ:

20 жовтня 2020 року до Господарського суду міста Києва від Первинної профспілкової організації співробітників Акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» (позивач) надійшла позовна заява б/н від 19.10.2020 року до Акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» (відповідач), в якій викладені позовні вимоги, щоб в судовому порядку визнати недійсним та скасування рішення Правління №49 від 06.10.2020 року про продаж третім особам права вимоги Банку до фізичних осіб - позичальників за простроченими ними кредитними договорами.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що вказане рішення є незаконним, оскільки суперечить майновим інтересам Банку.

Разом з позовом позивач надав клопотання про витребування документів.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 26.10.2020 року прийняв вказану позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі, ухвалив розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження, задовольнив клопотання позивача про витребування доказів, витребував у відповідача: Акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» належним чином засвідчену копію рішення Правління №49 від 06.10.2020 року про продаж третім особам права вимоги Банку до фізичних осіб - позичальників за простроченими ними кредитними договорами, підготовче засідання призначив на 18.11.2020 року.

Матеріали заяви про забезпечення позову не містять оригіналу чи належним чином засвідченої копії оскаржуваного рішення Правління №49 від 06.10.2020 року про продаж третім особам права вимоги Банку до фізичних осіб - позичальників за простроченими ними кредитними договорами.

Відповідач в судове засідання не з`явився, вказаного рішення також не надав.

Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

За змістом п.3 постанови пленуму Вищого господарського суду України №16 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову» заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та гарантія реального виконання рішення суду.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Згідно з п.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України №16 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову» у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням, зокрема, запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

При цьому, при вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та гарантія реального виконання рішення суду. Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову та надати докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

- розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

- наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

- імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

- запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Згідно з Постановою Верховного Суду Касаційного господарського суду від 13 січня 2020 року у справі № 922/2163/17 забезпечення позову - це, по суті обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, позивач повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою та надати суду докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Суд зазначає, що заява про забезпечення позову подана передчасно, оскільки в матеріалах справи відсутня копія оспорюваного рішення, відтак суд позбавлений можливості оцінити ймовірність порушень про які зазначає заявник.

Дослідивши матеріали заяви, суд відмовляє в задоволенні заяви про вжиття заходів до забезпечення позову.

Відповідно до ч.6 ст.140 Господарського процесуального кодексу України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає, зокрема, вид забезпечення позову і підстави його обрання.

Суд звертає увагу, що заявник не позбавлений подати заяву по забезпечення позову повторно.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 136, 137, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. В задоволенні заяви б/н від 19.10.2020 року Первинної профспілкової організації співробітників акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» «Про забезпечення позову» відмовити.

Дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Дана ухвала може бути оскаржена відповідно до статті 255 Господарського процесуального кодексу України

Ухвалу підписано 29.10.2020 р.

Суддя М.В. Данилова