УХВАЛА

про закриття провадження у справі

м. Київ

02.11.2020Справа № 910/11519/20

За позовомОСОБА_1
доОб`єднання «Спілка молочних підприємств України»
провизнання недійсним рішення загальних зборів та поновлення на посаді
Суддя Босий В.П.

секретар судового засідання Єрмак Т.Ю.

Представники сторін:

від позивача:Бачинська А.Ю.
від відповідача:Шевченко В.І.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 звернулася до Господарського суду міста Києва з позовом до Об`єднання «Спілка молочних підприємств України» про визнання недійсним рішення загальних зборів та поновлення на посаді президента Об`єднання «Спілка молочних підприємств України» (надалі - «Спілка»).

Позовні вимоги обґрунтовані незаконним прийняттям Загальними зборами учасників Об`єднання «Спілка молочних підприємств України» рішення, яке оформлене протоколом №25 від 09.04.2020, про внесення змін до статуту та припинення трудових відносин із позивачем як президентом Спілки, у зв`язку з чим позивачем заявлено вимогу про визнання рішення недійсним в цій частині та поновлення її на посаді президента з 10.04.2020.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.08.2020 відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено у справі підготовче засідання.

18.09.2020 представником відповідача до суду подано відзив на позовну заяву, в якому відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує повністю з огляду на те, що між сторонами у даному випадку виник трудовий, а не корпоративний спір, оскільки позивач обґрунтовує свої порушені права саме порушенням відповідачем трудового законодавства.

30.10.2020 представником позивача подано відповідь на відзив на позовну заяву, в якому позивач вказує на те, що в даному випадку він оскаржує рішення органу управління відповідача, пов`язане з його діяльністю, а відтак даний спір належить до юрисдикції господарського суду.

Також 30.10.2020 представником позивача подано клопотання про витребування документів (уточнене), в якому позивач просила суд витребувати у відповідача рішення ради директорів від 15.01.2020; лист №42 від 10.03.2020; лист №1/01-04 від 01.04.2020; копію наказу про звільнення її у разі, якщо такий видавався; довідку про роботу із зазначенням заробітної плати за останні два місяці роботи.

В задоволенні даного клопотання судом було відмовлено з огляду на недоведеність наявності обставин, з якими приписи ст. 81 Господарського процесуального кодексу України пов`язують можливість витребування доказів.

Крім того, 30.10.2020 представником позивача подано заяву про зміну предмету позову, в якій позивач просив суд окрім первісно заявлених позовних вимог також стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 10.04.2020 по день ухвалення рішення у справі, виходячи із заробітку за останні два календарні місяці роботи. Вказана заява була прийнята судом до подальшого розгляду.

Представник позивача в судове засідання з`явилася, надала пояснення по справі, просила подальший розгляд справи здійснювати за правилами господарського судочинства.

Представник відповідача в судове засідання з`явився, надав клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з непідвідомчістю даного позову господарській юрисдикції.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

Статтею 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» містить, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

За приписами частини другої статті 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних зі здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Частиною першою статті 20 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів (пункт 3 частини 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України).

Під час визначення підвідомчості (підсудності) справ цієї категорії необхідно керуватися поняттям корпоративних прав, визначеним частиною 1 статті 167 Господарського кодексу України.

Згідно з частиною 3 статті 167 Господарського кодексу України під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.

Частиною 1 статті 167 Господарського кодексу України визначено, що корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

З огляду на наведені положення статті 167, 55 Господарського кодексу України корпоративні права характеризуються такими ознаками: 1) особа має частку у статутному капіталі господарської організації; 2) особа має права на участь в управлінні господарською організацією, 3) має право на отримання певної частини прибутку (дивідендів) господарської організації.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої палати Верховного Суду від 23.01.2018 у справі №925/1321/16.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 ніколи не належала до учасників (повних або асоційованих) Спілки, а перебувала із спілкою виключно у трудових відносинах на підставі трудової угоди.

Більш того, відповідно до п. 1.1 Статуту Спілки вона є добровільним об`єднанням, яке не ставить цілей отримання прибутку та створена юридичними особами, які є виробниками молока, переробними підприємствами, виробниками молочної продукції, упаковки, інгредієнтів та інших допоміжних матеріалів, науково-дослідними організаціями та навчальними закладами.

За змістом п. 5.2 Статуту спілки головною її метою є координація зусиль учасників спілки по формуванню та розвитку ринку молочних продуктів в Україні, представництво та захист інтересів учасників Спілки в державних органах та органах місцевого самоврядування, громадських та інших організаціях, включаючи міжнародні.

Спілка не є суб`єктом господарювання, який здійснює господарську діяльність з метою отримання прибутку, а являється некомерційною організацією.

Відтак, участь у спілці учасників не призводить до виникнення корпоративних прав в розумінні ст. 167 Господарського кодексу України, а відтак і виникнення корпоративних правовідносин.

Оскільки, позивач не є учасником відповідача, то він не наділений правами на участь в управлінні господарською організацією, і правовідносини між учасниками даної справи не містять ознак корпоративних, а тому спір у справі №910/11519/20 не може вважатись таким, що виник з корпоративних відносин.

Посилання позивача на правову позицію, викладену у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №361/17/15-ц судом не приймається до уваги, оскільки предмет та підстави позову у справі №361/17/15-ц істотно відрізняються від предмета та підстав позову у даній справі, і правовідносини у них регулюються зовсім різними нормами законодавства України.

Натомість, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2020 у справі № 205/4196/18 зазначено, що 1 червня 2014 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо захисту прав інвесторів» від 13 травня 2014 року, відповідно до підпункту 1 пункту 1 якого частину першу статті 41 Кодексу законів про працю України доповнено пунктом 5 такого змісту « 5) припинення повноважень посадових осіб». Згідно з пояснювальною запискою до проекту вказаного Закону передбачення такої підстави розірвання трудового договору забезпечить «можливість розірвання трудового договору без наведення підстав при припиненні повноважень посадових осіб», а в якості компенсації для захисту інтересів останніх - мінімальний розмір вихідної допомоги у розмірі середньої заробітної плати за шість місяців.

З огляду на вказане під час розгляду спору щодо розірвання трудового договору (контракту) за пунктом 5 статті 41 Кодексу законів про працю України матиме значення не наявність підстав для припинення повноважень (звільнення) посадової особи, а дотримання органом управління (загальними зборами, наглядовою радою) передбаченої цивільним законодавством й установчими документами юридичної особи процедури ухвалення рішення про таке припинення.

Тому Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на те, що для визначення юрисдикції суду для розгляду ініційованого звільненим з посади керівником юридичної особи (її виконавчого органу) спору з цією юридичною особою, її власником (органом, уповноваженим здійснювати від імені власника управління такою особою) про законність звільнення цього керівника (припинення його повноважень або усунення від посади), слід враховувати таке.

За правилами цивільного судочинства треба розглядати спори, в яких позивач оскаржує законність розірвання з ним трудового договору з підстав, передбачених Кодексу законів про працю України, крім такого розірвання за пунктом 5 частини першої статті 41 Кодексу законів про працю України (припинення повноважень за частиною третьою статті 99 ЦК України).

До юрисдикції господарського суду належать спори, в яких позивач, повноваження якого як керівника юридичної особи (її виконавчого органу) припинені за частиною третьою статті 99 ЦК України, пунктом 5 частини першої статті 41 Кодексу законів про працю України, оскаржує законність дій органу управління юридичної особи (загальних зборів, наглядової ради) з такого припинення повноважень (звільнення).

Із позовної заяви ОСОБА_1 вбачається, що вона оскаржує законність розірвання з нею трудового договору (контракту) з підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 40 Кодексу законів про працю України, посилаючись при цьому на порушення вимог ст.. 49-2 вказаного Кодексу про попередження працівника за 2 місяці до звільнення, про відсутність пропозиції працівнику, що звільняється, за п. 1 ч. 1 ст. 40 Кодексу законів про працю України, іншої роботи.

З огляду на те, що позивач оскаржує її звільнення з посади директора за п. 1 ч. 1 ст. 40 Кодексу законів про працю України, а не за пунктом 5 частини першої статті 41 цього кодексу, спір належить розглядати за правилами цивільного судочинства.

Оскільки спір у даній справі не є корпоративним, не є спором, що виник з господарських правовідносин та не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства, а виник з трудових правовідносин між звільненим керівником та юридичною особою, то розгляд даної справи віднесено до юрисдикції загальних судів та має здійснюватись в порядку цивільного судочинства.

Пунктом 1 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд закриває провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

За таких обставин провадження у справі №910/11519/20 підлягає закриттю на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 231, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Провадження у справі №910/11519/20 за позовом ОСОБА_1 до Об`єднання «Спілка молочних підприємств України» про визнання недійсним рішення загальних зборів та поновлення на посаді закрити.

2. Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її оголошення та може бути оскаржена.

Повна ухвала складена 04.11.2020.

Суддя В.П. Босий