РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

19.10.2020Справа № 910/1097/20
Господарський суд міста Києва у складі судді Чебикіної С.О. при секретарі судового засідання Макарчук С.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Державного підприємства «Житомирський бронетанковий завод» до Міністерства оборони України про стягнення 1 303 739,65 грн., за участю представників позивача - Олянюка В.Л., наказ №317-ОД від 18.09.2020 року, відповідача - Хланя В.М.,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2020 року позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до відповідача про стягнення 1 303 739,65 грн суми заборгованості, з яких 1 092 792,14 грн - сума інфляційних втрат, 210 947,51 грн - сума 3% річних за порушення строків оплати поставленого товару за період з 23.01.2017 року по 30.06.2017 року на підставі ст.ст. 257, 625, 691, 692 ЦК України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.02.2020 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 04.03.2020 року.

18.02.2020 року через канцелярію суду відповідачем надано відзив на позов, в якому він заперечує проти задоволення позовних вимог, з тих підстав, що сторони не погодили ціну техніки, тому грошове зобов`язання у боржника з оплати техніки з 15.10.2014 року не виникло. Крім того, посилається на відсутність бюджетного фінансування.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.04.2020 року підготовче засідання відкладено без визначення дати наступного судового засідання у зв`язку з попередженням виникнення та запобігання поширення гострої респіраторної хвороби, спричиненої коронавірусом COVID-19.

14.07.2020 через канцелярію суду від позивача надійшла заява про призначення справи до судового розгляду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.07.2020 року суд здійснив виклик сторін по справі у судове засідання на 09.09.2020 року.

04.09.2020 року позивачем через канцелярію суду подано заяву про збільшення позовних вимог, в якій він просив суд стягнути з відповідача 1 093 356,80 грн - суму інфляційних збитків, 210 947,51 грн - суму 3% річних за порушення строків оплати поставленого товару за період з 23.01.2017 року по 30.06.2017 року, яка прийнята судом до розгляду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.09.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 19.10.2020 року.

Заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Господарського суду міста Києва від 06.11.2017 у справі № 910/22751/15 позовні вимоги Державного підприємства «Житомирський бронетанковий завод» про стягнення заборгованості за передані у 2014 році Міністерству оборони України 20 одиниць військової техніки задоволено повністю та стягнуто з Міністерства оборони України на користь Державного підприємства «Житомирський бронетанковий завод» 16 141 686 грн заборгованості, вищевказане рішення залишено без змін відповідно до постанови Київського апеляційного господарського суду від 08.02.2018 та постанови Верховного Суду від 06.06.2018 у даній справі.

Вищевказаним судовим рішенням встановлено, що грошове зобов`язання відповідача з оплати переданої у 2014 році військової техніки на суму 16 141 686 грн виникло після її прийняття у строк визначений ч. 1 ст. 692 ЦК України.

Частиною 1 ст. 692 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

За змістом ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Оплата за отримані 20 одиниць військової техніки проведена Міністерством оборони України 24.04.2018 року на стадії виконання судового рішення в повному обсязі на суму 16 141 686,00 грн., що підтверджується наявною в матеріалах справи банківською випискою по рахунку позивача.

Отже, позивач виконав взяті на себе зобов`язання з поставки відповідачеві товару, а відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання з своєчасної оплати його вартості у строк визначений ч. 1 ст. 692 ЦК України після прийняття товару у 2014 році.

Доказів сплати вказаної заборгованості у строк визначений ч. 1 ст. 692 ЦК України відповідачем суду не надано.

Ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У зв`язку із порушенням відповідачем взятих на себе зобов`язань з оплати вартості поставленого товару у строк визначений ч. 1 ст. 692 ЦК України, позивачем нараховано відповідачеві 1 093 356,80 грн інфляційних втрат та 210 947,51 грн 3% річних за період з 23.01.2017 року по 30.06.2017 року.

Судом було надано належну оцінку відзиву відповідача на позовну заяву, в якому він зазначає, що оскільки між сторонами не було укладеного письмового договору з чітко погодженою ціною техніки, то грошове зобов`язання Міністерства оборони України з оплати військової техніки виникло лише з дати винесення постанови Київського апеляційного господарського суду по справі №910/22751/15, тобто з 08.02.2018 року, тому у суду відсутні підстави для задоволення позовних вимог про стягнення інфляційних втрат та 3% річних за період з 23.01.2017 по 30.06.2017 року. Крім того, зазначає про відсутність бюджетного фінансування.

Проте, на момент розгляду даної справи набрало законної сили судове рішення у справі №910/22751/15, яким встановлено, що грошове зобов`язання відповідача з оплати переданої у 2014 році військової техніки на суму 16 141 686 грн виникло після її прийняття у строк визначений ч. 1 ст. 692 ЦК України. Обставини, які були встановлені судовим рішенням у справі №910/22751/15, не підлягають доказуванню в межах даної справи щодо учасників даного спору.

Доводи відповідача про відсутність бюджетного фінансування та видатків у 2020 році, передбачених для сплати 3% річних та інфляційних втрат, з посиланням на норми Бюджетного кодексу України, - судом відхиляються як безпідставні та необґрунтовані з огляду на наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 96 Цивільного кодексу України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, а тому посилання відповідача на відсутність бюджетного фінансування як на підставу невиконання своїх грошових зобов`язань є безпідставними та не обґрунтованими.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що права позивача, за захистом яких він звернувся до суду порушено відповідачем, а тому позовні вимоги про стягнення 1 093 356,80 грн інфляційних втрат та 210 947,51 грн 3% річних за період з 23.01.2017 по 30.06.2017 року є обґрунтованими та підлягають задоволенню за розрахунком позивача, який здійснено у відповідності до вимог закону.

Відповідно до вимог ст. 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 86, 129, 232, 233, 236 - 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Міністерства оборони України (03168, м.Київ, пр-т. Повітрофлотський, 6, код 00034022) на користь Державного підприємства «Житомирський бронетанковий завод» (12441, Житомирська область, смт. Новогуйвинське, вул. Дружби народів, 1, код 07620094) 1 093 356 (один мільйон дев`яносто три тисячі триста п`ятдесят шість) грн. 80 коп. інфляційних втрат, 210 947 (двісті десять тисяч дев`ятсот сорок сім) грн. 51 коп. 3% річних та 19 564 (дев`ятнадцять тисяч п`ятсот шістдесят чотири) грн. 56 коп. судового збору.

Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню в порядку та у строк, які визначені розділом IV ГПК України.

Повне рішення складено 28.10.2020 року.

Суддя С.О.Чебикіна