УХВАЛА

м. Київ

29.10.2020Справа №910/18209/19

За позовомОСОБА_1
до1. Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" 2. Міністерства фінансів України 3. Фонду гарантування вкладів фізичних осіб
провизнання недійсними договорів
Суддя Бойко Р.В.
Ухвалу постановлено в порядку письмового провадження.

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Господарського суду міста Києва у складі судді Бойка Р.В. знаходиться справа №910/18209/19 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк", Міністерства фінансів України та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання недійсними Договору договір про придбання акцій від 20.12.2016 та Договору купівлі-продажу акцій Публічного акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк" №БВ-744/16/13010-05/131 від 21.12.2016.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржувані договори було укладено за відсутності волі позивача та спрямовані на протиправне позбавлення її прав власності, у зв`язку з чим позивач вказує на наявність правових підстав для визнання їх недійсними.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.02.2020 зупинено провадження у справі №910/18209/19 до набрання законної сили судовим рішенням у справі №826/7432/17 та зобов`язано сторін повідомити суд про усунення обставин, що викликали зупинення провадження у справі №910/18209/19.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 Господарського процесуального кодексу України провадження у справі поновлюється за клопотанням учасників справи або за ініціативою суду не пізніше десяти днів з дня отримання судом повідомлення про усунення обставин, що викликали його зупинення. Про поновлення провадження у справі суд постановляє ухвалу.

Водночас, у жовтні 2020 року судді Бойко Р.В. стали відомі обставини, які зумовлюють необхідність поновлення провадження у справі для вирішення питання щодо самовідводу від розгляду справи №910/18209/19, у зв`язку з чим суд за власною ініціативою поновлює провадження у даній справі.

У відповідності до ч. 3 ст. 38 Господарського процесуального кодексу України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Згідно із положеннями ст. 39 Господарського процесуального кодексу України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Так, у відповідності до ч. 1 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини наявність безсторонності має визначатись, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв.

Як зазначає Європейський суд з прав людини, найголовніше - це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості. Наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого законного сумніву з цього приводу (рішення від 24.05.1989 у справі №11/1987/134/188 "Hauschildt v. Denmark", пункт 48).

При цьому, Європейський суд з прав людини неодноразово повторював, що з метою вирішення, чи може суд вважатися "безстороннім" у розумінні цього положення мають бути застосовано два критерії: перший полягає у намаганні визначити особисте переконання певного судді у конкретній справі, а другий - у з`ясуванні того, чи забезпечував суддя достатні гарантії для виключення будь-якого розумного сумніву з цього приводу (рішення у справі "Фельдман проти України", №76556/01 та №38779/04, від 08.04.2010).

Отже, з огляду на практику Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права, забезпечуючи гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції право кожного на "суд, встановлений законом" суд має враховувати як об`єктивні, так і суб`єктивні критерії поняття безсторонності.

Водночас, 29.10.2020 близька людина повідомила судді Бойко Р.В. обставини, які раніше не були йому відомі. Такі обставини хоч не є підставою для висновку про наявність об`єктивних підстав для висновку про упередженість судді у розгляді справи №910/18209/19, проте в аспекті суб`єктивного критерію у стороннього спостерігача може виникнути сумнів щодо наявності у судді особистого переконання чи інтересу щодо розгляду даної справи.

Відповідно до п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів від 18.05.2006, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН №2006/23 від 27.07.2006, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Відтак, з метою недопущення будь-яких сумнівів щодо законності складу суду, недопущення виникнення у сторін та/або у будь-яких інших осіб сумнівів у безсторонності суду та забезпечення довіри до судової влади, суд, у складі судді Бойка Р.В., вважає за необхідне заявити самовідвід від розгляду справи №910/18209/19 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк", Міністерства фінансів України та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання недійсними договорів.

За змістом ст. 39 Господарського процесуального кодексу України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу. За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

У відповідності до ч. 1 ст. 40 Господарського процесуального кодексу України у разі задоволення заяви про відвід судді, який розглядає справу одноособово, справа розглядається в тому самому суді іншим суддею, який визначається у порядку, встановленому статтею 32 цього Кодексу.

З огляду на викладене, самовідвід судді Бойка Р.В. від розгляду справи №910/18209/19 підлягає задоволенню, а матеріали відповідної справи - передачі уповноваженому працівнику Господарського суду міста Києва для вирішення питання про повторний автоматичний розподіл справи.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 32, 35, 36, 38-40, 230, 233-235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Поновити провадження у справі №910/18209/19 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк", Міністерства фінансів України та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання недійсними договорів.

2. Самовідвід судді Бойка Р.В. від розгляду справи №910/18209/19 задовольнити.

3. Матеріали справи №910/18209/19 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк", Міністерства фінансів України та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання недійсними договорів передати уповноваженому працівнику Господарського суду міста Києва для вирішення питання про повторний автоматичний розподіл справи.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя Р.В. Бойко