ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" листопада 2020 р. Справа№ 910/8143/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Козир Т.П.

суддів: Кравчука Г.А.

Коробенка Г.П.

при секретарі Вага В.В.

за участю представників сторін:

від позивача: Тітова І.С. дов.№007.2Др-7-0720 від 13.077.20р.

від відповідача: не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінницягаз Збут"

на рішення Господарського суду міста Києва від 05.08.2020 (повний текст складено 12.08.2020)

у справі №910/8143/20 (суддя Карабань Я.А.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінницягаз Збут"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЙЕ Енергія"

про визнання додаткової угоди укладеною,

УСТАНОВИВ:

У червні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Вінницягаз Збут" (далі - позивач) звернулось у Господарський суд міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄГАЗ" (далі - відповідач) та просило суд визнати укладеною додаткову угоду до Договору купівлі-продажу №ВНЗ-Н-02-2013-270/1 від 19.03.2019 в редакції, наведеній у позові.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що між сторонами укладено Договір купівлі-продажу природного газу від 19.03.2019, у який підлягають внесенню зміни в частині визначення ціни природного газу у період з 01.01.2020 по 31.01.2020, у зв`язку із прийняттям Кабінетом Міністрів України постанови №17 від 24.01.2020 "Про внесення змін до Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу", однак відповідач, незважаючи на обов`язковість укладення такої угоди, відмовився від її укладання, внаслідок чого позивач зазнав збитків в загальній сумі 25 560 412,75 грн (без ПДВ), оскільки позивач вимушений був придбати природний газ за більшою ціною (6,6 грн за 1 куб.м.), ніж ціна подальшої реалізації цього природного газу кінцевим споживачам (5,58 грн за 1 куб.м.).

Заперечуючи проти позову у суді першої інстанції, відповідач у відзиві посилався на те, що він відсутній в переліку постачальників природного газу, на яких покладено спеціальні обов`язки щодо постачання природного газу побутовим споживачам та релігійним організаціям, який затверджений "Положенням про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу", у зв`язку з чим відсутні підстави для внесення змін до договору. Крім того, природний газ був поставлений позивачу у січні 2020 року, до отримання проекту додаткової угоди, і згідно приписів чинного цивільного законодавства зміна ціни в договорі після його виконання не допускається, а вимоги щодо стягнення збитків можуть бути заявлені позивачем до відповідного органу державної влади, який прийняв протиправний акт.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 05 серпня 2020 року у позові відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Вінницягаз Збут" звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позов.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом порушено норми матеріального та процесуального права, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки відповідач є постачальником природного газу, тому дія постанови КМУ №867, у тому числі щодо визначення ціни природного газу, поширюється на нього; обов`язковість укладення додаткової угоди (щодо зменшення ціни природного газу) є беззаперечною, не залежить від волі сторін, а обумовлена змінами у законодавстві; внаслідок відмови відповідача від укладення додаткової угоди позивач зазнав збитків в загальній сумі 25 560 412,75 грн (без ПДВ).

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу заперечує проти її задоволення та просить залишити оскаржуване рішення без змін, додержуючись доводів, які були викладені у відзиві на позовну заяву.

При підготовці справи до розгляду апеляційним господарським судом було встановлено, що відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю "ЄГАЗ" (ідентифікаційний код 38863790) змінив назву на Товариство з обмеженою відповідальністю "ЙЕ Енергія" (ідентифікаційний код 38863790), про що 02 жовтня 2020 року було внесено відповідний запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Сама лише зміна найменування юридичної особи не означає її реорганізації, якщо при цьому не змінюється організаційно-правова форма даної особи. У разі коли така зміна сталася у процесі вирішення спору господарським судом, про неї обов`язково зазначається в описовій частині рішення.

Відповідач представника у судове засідання не направив, що не перешкоджає розгляду апеляційної скарги по суті.

Представник позивача (апелянта) у судовому засіданні підтримав доводи, викладені у апеляційній скарзі, просив її задовольнити.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, розглянувши апеляційну скаргу, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, 19 березня 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "РГК Трейдинг" (яке в подальшому змінило назву на ТОВ "ЄГАЗ" та наразі називається ТОВ "ЙЕ Енергія"), як постачальником, та Товариством з обмеженою відповідальністю "Вінницягаз Збут", як покупцем, був укладений договір №ВНЗ-Н-02-2019-270/1 купівлі-продажу природного газу (далі - договір), за умовами п.1.1 якого продавець зобов`язується передати покупцеві в 2019 році природний газ, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити його на умовах цього договору.

Відповідно до п.1.2 договору природний газ, який передається за цим договором, використовується покупцем виключно для постачання побутовим споживачам.

Згідно з п.2.1 договору продавець передає покупцеві з 01.04.2019 по 30.04.2019 включно природний газ до 478, 060 тис. м3.

Відповідно до п.3.1 договору продавець передає покупцеві природний газ у віртуальній точці в газотранспортній системі, в якій здійснюється передача природного газу. Право власності на природний газ переходить від продавця до покупця у віртуальній точці в газотранспортній системі, в якій здійснюється передача природного газу. Після переходу права власності на природний газ покупець несе всі ризики і бере на себе відповідальність, пов`язану з правом власності на природний газ.

Згідно з п. 3.2 договору передача газу за цим договором здійснюється шляхом надання оператору ГТС сторонами торгових сповіщень (в розумінні Кодексу ГТС) на відчуження/набуття природного газу, в якому, зокрема, зазначаються обсяги природного газу, визначені покупцем (заявка покупця) згідно з пунктом 2.1 цього договору. У разі відхилення оператором ГТС торгових сповіщень по незалежним від продавця причинам (в тому числі, якщо зазначені в торговому сповіщенні покупця обсяги відрізняються від обсягів, визначених в пункті 2.1 цього договору), продавець не несе відповідальність за невиконання умов цього договору в частині передачі природного газу. Приймання-передача природного газу, переданого продавцем покупцеві у відповідному місяці купівлі-продажу, оформляється актом приймання-передачі.

За умовами п.п.5.1, 5.2 договору ціна за 1000 м3 газу становить 6235,51грн, крім того, податок на додану вартість 20%. Всього до сплати за 1000 м3 разом з податком на додану вартість - 7 482,61 грн. Загальна сума вартості природного газу за цим договором складається із сум вартості місячних поставок природного газу.

У розділі 6 договору сторонами погоджено порядок оплати та умови розрахунків.

Цей договір набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін (за їх наявності), поширює свою дію на відносини, що фактично склались між сторонами з 01.04.2019, і діє в частині продажу природного газу до 30.04.2019 (включно), а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення (п.11.1 договору).

Додатковими угодами до договору сторони погоджували обсяг природного газу, який має бути переданий на користь позивача за кожен місяць окремо, його ціну, а також продовжували строк дії договору.

Зокрема, додатковою угодою №10 від 11.12.2019 до договору доповнено пункт 2.1 абзацом десятим у наступній редакції:

"Продавець передає покупцеві з 01.01.2020 по 31.01.2020 (включно) природний газ обсягом до 20 275, 003 кубічних метрів."

Пункт 5.1 розділу 5 договору доповнено підпунктами 5.1.8 та 5.1.9 у наступній редакції:

"5.1.8. Ціна за 1 метр кубічний природного газу з 01.12.2019 по 31.12.2019 (включно) - 4 276,6958 грн, крім того податок на додану вартість - 20%. Усього разом з податком на додану вартість - 5 132, 03496 грн".

"5.1.9. Ціна за 1 метр кубічний природного газу з 01.01.2020 по 31.01.2020 (включно) - 5 500, 00 грн, крім того податок на додану вартість - 20%. Усього разом з податком на додану вартість - 6 600, 00 грн".

Постановою Кабінету Міністрів України №17 від 24.01.2020 "Про внесення змін до Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу" були внесені зміни до постанови Кабінету Міністрів України №867 від 19.10.2018 "Про затвердження Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу" в частині визначення ціни продажу/постачання НАК "Нафтогаз України" природного газу з 01.01.2020 відповідно до пунктів 7, 8 і 11 Положення.

Листом від 30.01.2020 за вих.№23/5-179-20 АТ "НАК "Нафтогаз України" повідомив позивачу про зміну ціни на природний газ на період з 01.01.2020 по 31.01.2020 до 5580,00 за 1000 куб.м. з ПДВ по укладеним між ними договорам та пропонував укласти відповідні додаткові угоди.

Внаслідок прийняття вказаної Постанови КМУ, на думку позивача, ціна продажу для нього природного газу для потреб побутових споживачів та релігійних організацій у січні 2020 року, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 19.10.2018 № 867, повинна становити разом з податком на додану вартість - 5,58 грн за 1 куб м., у зв`язку із чим позивач звернувся до відповідача з листом №21701.3-Сл-343-0120 від 03.02.2020, в якому ініціював на підставі постанови Кабінету Міністрів України №17 від 24.01.2020 внести зміни, в тому числі, до договору №ВНЗ-Н-02-2019-270/1 від 19.03.2019 в частині визначення з 01.01.2020 по 31.01.2020 ціни на газ у розмірі 5,58 грн за куб. м з урахуванням податку на додану вартість. До вказаного листа додано проект відповідної додаткової угоду.

Листом від 10.02.2020 за вих. №21701.3-Сл-397-0220 позивач направив відповідач акти приймання-передачі природного газу від 31.01.2020, у тому числі по договору від 19.03.2019, в якому вказано, що відповідач передав, а позивач фактично прийняв у січні 2020 року природний газ в обсязі 30071073,82 грн., за ціною 4,65 грн за 1 куб.м. (без ПДВ), загальною вартістю 167796591,91 грн (з ПДВ).

Відповідач листом №167-СЛ-141-2-0220 від 11.02.2020 заперечив проти внесення запропонованих позивачем змін до договору з посиланням на те, що статтею 58 Конституції України передбачено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, а також зазначено, що згідно приписів ч.3 ст.632 Цивільного кодексу України зміна ціни в договорі після його виконання не допускається. Також повернув один примірник акту приймання-передачі природного газу від 31.01.2020, в якому вказано, що відповідач передав, а позивач фактично прийняв у січні 2020 року природний газ в обсязі 30071073,82 грн., за ціною 5,50 грн за 1 куб.м. (без ПДВ), загальною вартістю 198469087,21 грн (з ПДВ). Вказаний акт підписаний позивачем з відміткою про наявність заперечень щодо ціни, викладених в листі від 03.02.2020.

Факт поставки природного газу у вказаному обсязі підтверджується торговими сповіщеннями з 01.01.2020 по 31.01.2020 та інформацією про баланс газу у вказаний період згідно остаточних алокацій.

У зв`язку із викладеними обставинами позивач звернувся до суду із даним позовом та просив визнати укладеною додаткову угоду до договору, зокрема, виклавши з 01.01.2020 пункт 5.1.3 розділу 5 "Ціна природного газу" Договору в редакції "5.1.3. Ціна за 1 метр кубічний природного газу з 01 січня 2020 року по 31 січня 2020 року (включно) становить 4,65 гривень, крім того податок на додану вартість (ПДВ) - 20%, всього з ПДВ - 5,58 гривень".

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції прийшов до висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та безпідставними, оскільки визнання укладеною Додаткової угоди, обов`язковість укладення якої не передбачена законом, суперечить загальним засадам цивільного законодавства про свободу договору, не ґрунтується на вимогах закону, а зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.

Північний апеляційний господарський суд погоджується із цим висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Так, відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Між позивачем та відповідачем укладено договір №ВНЗ-Н-02-2019-270/1 купівлі-продажу природного газу, який за правовою природою є договором постачання енергетичними ресурсами через приєднану мережу.

Договір укладений належним чином, підписаний повноважними особами, у встановленому порядку не визнаний недійсним, отже, є обов`язковим для сторін.

Предметом розгляду у даній справі є матеріально-правова вимога про визнання укладеною додаткової угоди до вказаного договору, в редакції позивача.

Спірні правовідносини регулюються загальними нормами Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України (далі - ГК України), а також Законом України "Про ринок природного газу", правилами постачання природного газу, іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст. ст.ст. 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв діловою обороту, вимог розумності та справедливості.

Частина 1 ст. 651 ЦК України встановлює, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Разом з тим, законодавець передбачає випадки, коли розгляд питання про внесення змін до договору чи про його розірвання передається на вирішення суду за ініціативою однієї із сторін.

Так, ч. 2 ст. 651 ЦК України встановлено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Частиною 4 статті 188 ГК України встановлено, що у разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Згідно з п.10.2 договору усі зміни і доповнення до цього договору та додатки оформляються письмово та підписуються уповноваженими представниками сторін та скріплюються печатками (за їх наявності), крім випадків, зазначених у пунктах 10.3, 10.4 цього договору.

Пунктом 9.2 укладеного між сторонами договору також встановлено, що у разі недосягнення сторонами згоди спори (розбіжності) розв`язуються у судовому порядку.

Зміна умов договору в судовому порядку з причин істотного порушення договору є правовим наслідком порушення зобов`язання іншою стороною договору у відповідності до п. 2 ч. 2 ст. 611 ЦК України, тобто, способом реагування та захисту права від порушення договору, яке вже відбулося.

Іншими підставами для зміни або розірвання договору в судовому порядку (крім істотного його порушення) відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України є випадки, встановлені або законом або договором, і настання таких випадків зумовлює право сторони ініціювати в судовому порядку питання зміни чи припинення відповідних договірних правовідносин.

19 жовтня 2018 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №867 "Про затвердження Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу" (далі - Положення).

Відповідно до пункту 1 Положення - воно визначає обсяг та умови виконання спеціальних обов`язків, що покладаються на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу (далі - спеціальні обов`язки), зокрема, для забезпечення стабільності, належної якості та доступності природного газу, підтримання належного рівня безпеки його постачання споживачам без загрози першочерговій цілі створення повноцінного ринку природного газу, заснованого на засадах вільної конкуренції з дотриманням принципів пропорційності, прозорості та недискримінації. Це положення не позбавляє постачальників природного газу, зокрема, із спеціальними обов`язками, права вільно обирати оптового продавця природного газу для потреб їх господарської діяльності.

Додатком до Положення є Перелік постачальників природного газу, на яких покладено спеціальні обов`язки щодо постачання природного газу побутовим споживачам та релігійним організаціям (крім обсягів, що використовуються для провадження їх виробничо-комерційної діяльності) до зміни постачальника природного газу.

Зі змісту вказаного Переліку вбачається, що суб`єктом, на якого покладені спеціальні обов`язки, є позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Вінницягаз збут", а відтак, спеціальний нормативно-правовий акт - Постанова №867 від 19.10.2018, якою затверджено Положення, покладає спеціальні обов`язки саме на позивача, але не на відповідача, якого до таких суб`єктів Положенням не віднесено.

28 січня 2020 року набула чинності постанова Кабінету Міністрів України №17 від 24.01.2020 "Про внесення змін до Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу", згідно з якою:

- абз. 5 п. 6 Положення викладено в такій редакції: "З 1 січня 2020 р. ціна придбання природного газу не може бути вищою за ціну продажу природного газу, визначену відповідно до пункту 13 цього Положення, за вирахуванням торговельної надбавки (націнки) НАК "Нафтогаз України" на рівні 1,917 відсотка зазначеної ціни";

- пункт 13 Положення викладено в такій редакції: " 13. З 1 січня 2020 р. НАК "Нафтогаз України" здійснює продаж/постачання природного газу відповідно до пунктів 7, 8 і 11 цього Положення за цінами, що встановлюються продавцем (постачальником) і покупцем (споживачем), але не вище рівня, який, зокрема, враховує середньоарифметичне значення фактичних цін (End of Day) природного газу на наступну добу поставки газу (Day-Ahead and Weekend) на нідерландському газовому хабі (ТТF) за період 1-22 числа місяця постачання газу відповідно до інформації біржі Powernext/EEX, різницю (спред) між ціною на хабі TTF та кордоні України і тариф на послуги транспортування природного газу для точки входу в Україну на міждержавному з`єднанні з Польщею/Словаччиною/Угорщиною.".

Отже, Положенням встановлено ціну продажу природного газу для НАК "Нафтогаз України" та постачальникам природного газу зазначеним у Переліку (яким є також позивач), а не для відповідача.

За таких обставин, апеляційний господарський суд погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що положення постанови Кабінету Міністрів України №17 від 24.01.2020 "Про внесення змін до Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу" щодо зменшення ціни на природний газ не вказують на наявність у сторін Договору безумовного обов`язку внести до вказаного правочину зміни в частині визначення ціни уже придбаного газу.

Отже, прямий законодавчо встановлений обов`язок для відповідача з укладення спірної додаткової угоди відсутній, а відтак, її укладення повинно відбуватися на загальних підставах, з урахуванням принципу свободи договору, про що вірно зазначив суд першої інстанції.

Водночас, Положення не позбавляє постачальників природного газу, зокрема, із спеціальними обов`язками, права вільно обирати оптового продавця природного газу для потреб їх господарської діяльності (абзац 5 пункту 1 Положення).

Ціна природного газу в договорі, зокрема, протягом січня 2020 року була визначена на рівні 6,6 грн. за 1 куб м (згідно додаткової угоди №10 від 11.12.2019). Така ціна в спірному періоді відповідала цінам, що встановлювались для потреб споживачів Положенням, та тим, які пропонувалися НАК "Нафтогаз України", а відтак, ціни, що були визначені сторонами в Договорі, зокрема, в січні 2020 року не були дискримінаційними по відношенню до позивача, та, як наслідок, до його кінцевих споживачів, і повністю відповідали вимогам постанови КМУ від 19.10.2018 № 867 до внесення змін Постановою КМУ №17 від 24.01.2020.

Також, як вірно встановив суд першої інстанції, договір виконаний відповідачем в частині поставки природного газу в січні 2020 року, що підтверджується підписаним між сторонами актом приймання-передачі природного газу від 31.01.2020.

У вказаному акті визначено ціну газу, яка погоджена сторонами у договорі, а відтак, фактично, умови договору в частині поставки газу в січні 2020 року було виконано, а наявність в акті відмітки про заперечення покупця щодо ціни газу обставин його передання продавцем та прийняття покупцем не спростовує.

Посилання позивача на лист АТ НАК "Нафтогаз України" від 30.01.2020 обґрунтовано відхилені судом першої інстанції, оскільки вказаний лист стосується саме договорів купівлі-продажу природного газу, які укладено між позивачем та АТ "НАК "Нафтогаз України", як суб`єктами та учасниками правовідносин, що склалися на виконання Положення.

Також слід зазначити і про те, що відповідно до вимог Кодексу газотранспортної системи (надалі - Кодекс ГТС), затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2493, сторонами вчинено юридично-значимі дії, що передували постачанню природного газу та підписанню акту приймання-передачі природного газу до Договору.

Так, протягом січня 2020 року Оператором ГТС через інформаційну платформу погоджено передачу природного газу від відповідача до позивача шляхом погодження торгових сповіщень, що в подальшому було відображено у вказаному акті приймання-передачі природного газу до Договору, і зазначені обсяги відображені Оператором ГТС за січень 2020 року, відповідно до встановлених Кодексом ГТС процедур, в алокаціях на ТОВ "Вінницягаз Збут".

Відповідно до ч. 3 ст. 632 ЦК України зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.

З огляду на вказані обставини, зміна ціни на вже переданий відповідачу природний газ відповідно до умов договору та з дотриманням вже закінчених процедур передачі природного газу в порядку, передбаченому Кодексом ГТС, через торгові сповіщення та здійснення остаточних алокацій щодобових подач та відборів природного газу в січні 2020 року, є недопустимим і суперечить вимогам ст. 632 ЦК України.

Посилання позивача на завдання йому збитків, внаслідок ухилення відповідачем від укладення додаткової угоди, обґрунтовано відхилені судом першої інстанції, оскільки вказані обставини не впливають на наявність підстав для внесення змін до укладеного між сторонами правочину.

Крім того, як вірно зазначив суд першої інстанції, статтею 58 Конституції України закріплений принцип, згідно якого закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи, а відповідно до ч.3 ст.5 ЦК України, якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

За змістом частин 1, 2 статті 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї.

З огляду на встановлені обставини справи та правовідносини сторін, місцевий господарський суд дійшов правильного висновку про відсутність правових підстав для визнання укладеною додаткової угоди до договору, а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному та повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За таких обставин доводи апелянта по суті його скарги в межах заявлених вимог свого підтвердження в судовому засіданні не знайшли, оскільки не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть бути підставами для скасування рішення господарського суду першої інстанції.

Суд першої інстанції повно встановив суттєві для справи обставини, дослідив та правильно оцінив надані сторонами докази, вірно кваліфікував спірні правовідносини та правильно застосував до них належні норми матеріального і процесуального права, а тому рішення Господарського суду міста Києва законне та обґрунтоване, отже, підстави для його скасування відсутні.

Оскільки цією постановою суд апеляційної інстанції не змінює рішення та не ухвалює нового, розподіл судових витрат судом апеляційної інстанції не здійснюється.

Керуючись ст. ст. 267-285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінницягаз Збут" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 05 серпня 2020 року - без змін.

2. Справу повернути до Господарського суду міста Києва.

3. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 05.11.2020.

Головуючий суддя Т.П. Козир

Судді Г.А. Кравчук

Г.П. Коробенко