ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

21.10.2020м. ДніпроСправа № 904/1692/20
за позовом Приватне акціонерне товариство "Запоріжкокс"

до Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця"

про стягнення 32 769,16 грн.

Суддя Юзіков С.Г.

При секретарі судового засідання: Кулебі Т.Ю.

Представники:

Позивача - не з`явився

Відповідача - Винокуров О.В., дов. №731 від 13.08.2020 (юрисконсульт І кат.)

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просить стягнути з Відповідача 32 769,16 грн. - шкоди завданої недостачею вантажу, 2 102,00 грн. - судового збору, 4 219,49 грн. - витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 15.06.2020 вирішено перейти від спрощеного позовного провадження до розгляду справи № 904/1692/20 за правилами загального позовного провадження.

Відповідач позов заперечує, мотивуючи тим, що відповідно до ст. 115 Статуту залізниць України вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу. На підтвердження вартості вантажу Позивачем наданий рахунок-фактурb №92883321 від 07.10.2020 за підписом посадової особи ПрАТ "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча", який є постачальником вантажу, згідно зазначеного рахунка, але не є вантажовідправником. А вантажовідправником, згідно накладної №40771461, є ТОВ з іноземними інвестиціями "Трансінвестсервіс". Отже, рахунок-фактури №92883321 від 07.10.2020, не може бути визнаний належним документом, що підтверджує вартість вантажу, оскільки наданий не вантажовідправником. Щодо судових витрат, Відповідач зазначає, що враховуючи незначну складність справи, підготовка якої не вимагала надмірного обсягу юридичної і технічної роботи та недоведеністю затрат того часу, який вказав Позивач у позовній заяві, затрати часу загальною тривалістю 6 годин є необґрунтованими та свідомо завищеними.

У відповіді на відзив Позивач вказав, що у документі на перевезення вантажу (накладній) зазначається саме відправник. При цьому, вантажовідправником може бути як безпосередній вантажовласник, так і будь-який інший відправник вантажу. Відповідно до ст. 115 Статуту залізниць України вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого товару. Зокрема, у ст. 115 Статуту залізниць України не зазначено, що вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа вантажовідправника. Отже, поняття "відправник" у розумінні ст. 115 Статуту залізниць України не можна розглядати лише, як юридичну чи фізичну особу, яка довіряє вантаж залізниці для його перевезення та зазначається у документі на перевезення вантажу (накладній). Тобто, "відправником" у розумінні ст. 115 Статуту залізниць України також може вважатися власник товару (вантажу), який безпосередньо не здійснює оформлення (передачу) вантажу до перевезення залізницею. Крім того, у документі на перевезення вантажу (накладній) не вказується вартість вантажу. При цьому, скласти та видати документи щодо підтвердження кількості і вартості відправленого залізницею вантажу може лише власник товару (вантажу), який є безпосереднім постачальником товару (вантажу) за договорами постачання. Таким чином, відправником насамперед є вантажовласник товару (вантажу), який при передачі прав власності на товар (вантаж) складає документи, які підтверджують кількість і вартість відправленого вантажу та інші відомості про товар (вантаж). Позивач мав безпосередні відносини лише з ПрАТ "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" на підставі договору №1416/377/2018 від 11.07.2018 щодо операцій з купівлі кам`яного вугілля. Відповідно, Позивач має документи, які йому були видані постачальником - ПрАТ "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" (власником кам`яного вугілля). Вартість товару вантажу безпосередньо вказано в рахунку-фактури №92883321, який використовувався при розрахунку розміру шкоди, завданої недостачею вантажу. Суму фактичної шкоди заподіяної Позивачеві може бути розраховано лише на підставі документів ПрАТ "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча", згідно яких Позивач фактично оплатив ПрАТ "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" вартість придбаного кам`яного вугілля. Стосовно безпідставності та неправомірності заперечень Відповідача щодо зазначеного Позивачем розміру витрат на професійну правничу допомогу, Позивач зазначає, що у позовній заяві було зазначено лише попередній (орієнтований) розрахунок судових витрат.

Позивач у судове засідання не прибув, причини неявки суду не повідомив, про час і місце судового засідання повідомлявся належно.

У судовому засіданні досліджено надані сторонами докази.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника Відповідача, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

11.07.2018 Позивач (Покупець) з Приватним акціонерним товариством "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" (Продавець, Постачальник) уклали Договір поставки №1416/347/2018 (далі Договір), за п.1.1. якого Продавець зобов`язався поставити, а Покупець прийняти і оплатити продукцію, зазначену в специфікаціях (далі продукція) на умовах, викладених у даному Договорі (п.1.1. Договору).

Сума даного Договору визначається як сума за всіма Специфікаціями, які є невід`ємною частиною Договору (п.1.2. Договору).

Ціна на продукцію, яка постачається за даним Договором, зазначається у Специфікаціях (п.4.1. Договору).

01.10.2019 ПрАТ "Запоріжкокс" з Приватним акціонерним товариством "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" підписали Специфікацію №81 до Договору, відповідно до якої Постачальник передає, а Покупець приймає та оплачує наступну продукцію: вугілля високо-летюче коксівне WELLMORE Coal Company LLC, у кількості 10048,00 т на суму 59 284 204,80 грн. з ПДВ, на умовах поставки FCA - порт Південний станція Чорноморська Одеської залізниці у відповідності з міжнародними правилами Інкотермс в редакції 2010 року. Поставка продукції здійснюється навалом у жовтні 2019, Вантажоодержувач - ПрАТ "Запоріжкокс", станція призначення Запоріжжя-Ліве Придніпровської залізниці.

ПрАТ ""Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" виставило Позивачеві рахунок-фактури №92883321 від 07.10.2019 на суму 9 845 791,87 грн. (з ПДВ) щодо оплати вартості тони концентрату вугільного марки ВЛК (0-50) США WELLMORE загальною кількістю 1 668,750 т (ціна вугільної продукції (без ПДВ) 4 916,75 грн. за 1 т).

Відповідно до рахунку, Постачальником є ПрАТ ""Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча", Вантажовідправником - ПрАТ ""Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча", Вантажоодержувачем (платником) - ПрАТ "Запоріжкокс".

За вищезазначеним рахунком Позивач розрахувався повністю, що підтверджується платіжним дорученням № від 20.11.2019.

За даними Позивача, 07.10.2019, на підставі Договору та Специфікації №81 від 01.10.2019, на адресу Вантажоодержувача направлено партію концентрату вугільного у 10 вагонах за залізничною накладною №40771461, у тому числі вагон №56563786, за досильною накладною №47765615.

Вантажовідправником, у накладній №40771461, зазначено ТОВ з іноземними інвестиціями "Трансінвестсервіс".

12.10.2019 на станції Запоріжжя-Ліве Придніпровської залізниці складено Комерційний акт №460005/1385.

Згідно з Комерційним актом №460005/1385 від 12.10.2019: на підставі актів загальної форми №5518 від 09.10.2019 станції П`ятихатки-Стикова, №2890 від 09.10.2019, №1382, 1383 від 10.10.2019 станції Верхівцеве проведена комісійна видача вантажу вантажоодержувачу, прибувшого досильною відправкою, вказаною на лицьовій стороні цього акту до основної відправки №40771461 станції Чорноморська, зі зважуванням вагону на справних електронних вагонних вагах вантажоодержувача №085 огляд-перевірка 15.08.2019, приймальником поїздів Дементьєвою Г.М., прийомоздавальником заводу Беловою О.М. , у присутності заступника начальника станції Тетері О.М. Згідно перевізного документу у вагоні 56563786 значиться нетто 69650 кг, тара 23050 кг. Фактично виявилося брутто 86450 кг, тара з документу 23050 кг, нетто 63400 кг, що менше документу на 6250 кг. В комерційному відношенні навантаження у вагоні рівномірне, шапкоподібне, нижче бортів 30 см. За документом значиться вантаж маркований вапняним розчином, фактично маркування відсутнє. Праворуч на 2-3 люками поглиблення діаметром 200 см глибиною до підлоги вагону. На деталях вагону сліди просипання вантажу, що перевозиться. В технічному відношенні вагон справний, про що складено акт форми ГУ-106 №13-р від 12.10.2019, праворуч нещільне прилягання кришок 2,3 люків до армувального листа поперечної балки, зазори довжиною 20-30 см, шириною 2-4 см. З зовнішньої сторони зазори закладені папером. Двері цільнометалеві, люка закриті, просипу вантажу немає. При повторному зважуванні дані не змінилися. Зав. вантажного двору відсутній.

За розрахунком Позивача, з урахуванням норми нестачі, недостача вантажу: у вагоні №56563786 становить 5 553,5 кг, вартість недостачі становить 32 769,16 грн., з урахуванням ПДВ.

Наведені обставини стали причиною звернення Позивачем з позовом та є предметом спору у даній справі.

Предметом доказування у даній справі є факт несхоронного перевезення вантажу залізницею, обґрунтованість розрахунків Позивача.

Згідно з ч.1 п. 31 Статуту залізниць України (далі Статут) залізниця зобов`язана подавати під завантаження справні, придатні для перевезення відповідного вантажу, очищені від залишків вантажу, сміття, реквізиту, а у необхідних випадках - продезінфіковані вагони та контейнери.

Частиною 5 п. 31 Статуту встановлено, що придатність рухомого складу, зокрема вагонів, для перевезення вантажу в комерційному відношенні визначається відправником, якщо завантаження здійснюється його засобами, або залізницею, якщо завантаження здійснюється засобами залізниці.

Згідно з ч.3 п. 32 Статуту відправник зобов`язаний підготувати вантаж з урахуванням його схоронності під час транспортування і здійснювати навантаження з виконанням Технічних умов.

Відповідно до п. 4 Правил перевезення вантажів у вагонах відкритого типу (далі - Правила перевезення вантажів), можливість транспортування у вагонах відкритого типу вантажів, які містять дрібні фракції, розмір яких не перевищує 13 мм, визначається відправником.

Пунктом 5 Правил перевезення вантажів передбачено, що перед навантаженням вантажів, які містять дрібні фракції, відправник зобов`язаний пересвідчитися, що перевезення у наданому вагоні не призведе до втрати вантажу. Якщо втрата можлива через конструктивні зазори, відправник зобов`язаний вжити додаткових заходів щодо їх ущільнення, для чого йому залізницею надається безоплатний час користування вагонами до 30 хвилин на всю одночасно подану групу вагонів.

У разі навантаження у вагони відкритого типу вантажів, які містять дрібні фракції, відправник повинен вжити заходів щодо запобігання видуванню або просипанню дрібних часток вантажу під час перевезення, особливо у випадках навантаження вище рівня бортів вагона (із "шапкою"). Такі заходи розроблюються відправником окремо для кожного виду вантажу.

Відповідно до п. 113 Статуту залізниць України (далі Статут) за не збереження прийнятого до перевезення вантажу залізниця несе відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведе, що нестача виникла з незалежних від неї причин.

За п. 114 Статуту залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу, а саме: а) за втрату чи недостачу - у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі.

Згідно з п.115 Статуту вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу.

Відповідно до ч. 2 п. 114 Статуту недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

Пунктом 27 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.00 № 644, визначено, що вантаж вважається доставленим без утрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто. При видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) становить: … 1% маси, зазначеної в перевізних документах: мінеральне паливо.

З наведених норм вбачається, що у встановлений відсотковий показник входить не тільки природна втрата, а й граничне розходження у визначенні маси нетто (похибка ваг), а отже недостача маси вантажу, за які відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням такого граничного розходження.

Відповідно до ст. 610, 614 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Згідно зі ст. 314 ГК України перевізник несе відповідальність за втрату, нестачу та пошкодження прийнятого до перевезення вантажу, якщо не доведе, що втрата, нестача або пошкодження сталися не з його вини. У транспортних кодексах чи статутах можуть бути передбачені випадки, коли доведення вини перевізника у втраті, нестачі або пошкодженні вантажу покладається на одержувача або відправника. За шкоду, заподіяну при перевезенні вантажу, перевізник відповідає: у разі втрати або нестачі вантажу - в розмірі вартості вантажу, який втрачено або якого не вистачає.

Відповідно до ст. 924 ЦК України перевізник відповідає за збереження вантажу,… з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача…вантажу… сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало. Перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу… у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтями 76, 77 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі ст. 78, 79 ГПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідач позов заперечує з викладених у відзиві підстав.

Відповідач позов заперечує з наведених вище підстав.

Перевіривши доводи і докази сторін, суд не погоджується з Позивачем і приймає позицію Відповідача.

Так, Позивач, як на підтвердження вартості втраченого вантажу, посилається на Договір поставки №1416/347/2018, укладений з Приватним акціонерним товариством "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча", Специфікацію №81 від 01.10.2019 до Договору, рахунок-фактури ПрАТ "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" №92883321 від 07.10.2019 на суму 9 845 791,87 грн. (з ПДВ), платіжне дорученням Позивача № від 20.11.2019 про сплату за рахунком-фактури №92883321 від 07.10.2019, залізничну накладну №40771461, комерційний акт №460005/1385 від 12.10.2019. Однак, Позивач не надав належних доказів того, що вантаж за накладною №40771461 перевозився на виконання договору №92883321 від 07.10.2019 та Специфікації №81 від 01.10.2019, оскільки у жодній графі накладної не зазначено про постачальника вантажу - ПрАТ "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча", договір за яким перевозиться вантаж чи інш. Вказівки у графах 7,15 накладної про те, що власником вантажу є Позивач, посилання на контракт MISA-ILYCH 08-18-UCC від 01.06.2018 т/х "FERNANDINA" не свідчать про те, що вантаж перевозився саме за договором №92883321 від 07.10.2019 та Специфікацією №81 від 01.10.2019, оскільки Позивач може бути власником різного майна (вантажу) за іншими договорами. Також у жодному з наданих до матеріалів справи документі - договорі №92883321 від 07.10.2019, Специфікації №81 від 01.10.2019, рахунку-фактури ПрАТ "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" №92883321 від 07.10.2019 не зазначено, що відправником буде ТОВ з іноземними інвестиціями "Трансінвестсервіс".

За таких обставин, суд вважає, що Позивач не надав належних і допустимих доказів на підтвердження того, що перевезення за накладною №40771461 відбувалося на виконання договору №92883321 від 07.10.2019 та Специфікації №81 від 01.10.2019 і, що вартість втраченого вантажу можна розраховувати, виходячи із рахунка, виданого на виконання наведених договору і специфікації.

Крім того, суд вважає за необхідне звернути увагу Позивача на характер пошкоджень вантажу в наведеному вагоні (в технічному відношенні вагон справний, про що складено акт форми ГУ-106 №13-р від 12.10.2019, праворуч нещільне прилягання кришок 2,3 люків до армувального листа поперечної балки, зазори довжиною 20-30 см, шириною 2-4 см. З зовнішньої сторони зазори закладені папером. Двері цільнометалеві, люка закриті, просипу вантажу немає). Виходячи з комерційного акту, у якому зафіксовано характер пошкодження (нестачі) вантажу, несхоронне перевезення могло статися у зв`язку із завантаженням вантажу у непридатний, у комерційному відношенні, вагон.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню.

Згідно зі ст. 129 ГПК України господарські витрати у справі слід покласти на Позивача.

Керуючись ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241,247 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову Приватного акціонерного товариства "Запоріжкокс", 69035, м. Запоріжжя, вул. Діагональна, 4 (код 00191224) до Акціонерного товариства "Українська залізниця", 03680, м. Київ, вул. Тверська, 5 (код 40075815) в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Укрзалізниця", 49038, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 108 (код 40081237) про стягнення 32 769,16 грн. шкоди - відмовити.

Витрати у справі покласти на Позивача.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається у строк, передбачений ст.256 ГПК України, з урахуванням ч. 4 розділу Х "Прикінцеві положення" цього Кодексу

Повне рішення складено 30.10.2020

Суддя С.Г. Юзіков