ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" жовтня 2020 р. м. Київ Справа № 910/8281/20

Розглянувши матеріали справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Епіцентр К

до Товариства з обмеженою відповідальністю Проект-Актів

про стягнення 649 220,67 грн.

Без виклику представників сторін.

Суддя Т.П. Карпечкін

обставини справи:

До Господарського суду Київської області за встановленою територіальною юрисдикцією (підсудністю) з Господарського суду м. Києва на підставі ухвали суду від 23.06.2020 року № 910/8281/20 та ст. 31 Господарського процесуального кодексу України надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю Епіцентр К до Товариства з обмеженою відповідальністю Проект-Актів про стягнення 649 220,67 грн.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями б/н від 11.08.2020 року, матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Епіцентр К було передано судді Т.П. Карпечкіну для розгляду.

Згідно з ч. ст. 176 Господарського процесуального кодексу України за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п`яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому статтею 174 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Згідно зпідпункт 2 ч. 5 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відтак, враховуючи, що ціна позову перевищує сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, однак справа є незначної складності, вимог про розгляд такої справи лише за правилами загального позовного провадження Господарським процесуальним кодексом не передбачено, ціна даного позову не перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який встановлений на 01 січня року, в якому подано відповідну позовну заяву, а відтак суд вважає, що дана справа є малозначною, а томупідлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

У зв`язку з чим, ухвалою Господарського суду Київської області від 12.08.2020 року відкрито провадження у справі № 910/8281/20, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання).

Розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10 Господарського процесуального кодексу України.

Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться (ч.ч. 1-2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України).

Суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі (ст. 248 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч. 4 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України за клопотанням сторони суд може відкласти розгляд справи з метою надання додаткового часу для подання відповіді на відзив та (або) заперечення, якщо вони не подані до першого судового засідання з поважних причин.

При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться (ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України).

Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше (ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України).

Оскільки, відповідач, належним чином повідомлений про розгляд даної справи, у встановлений судом строк відзиву на позов та клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надіслав, доказів повної або часткової сплати ним заборгованості, яка є предметом даного спору, не надав, клопотань про відкладення розгляду справи з метою надання додаткового часу для подання відзиву від відповідача не надходило, суд вважає, що, у відповідності до ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, справа може бути розглянута по суті за наявними в ній матеріалами, яких достатньо для винесення рішення.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

У ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи та дослідивши надані докази, господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

27.05.2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю Епіцентр К (далі - позивач, Продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю Проект Актів (далі - відповідач, Покупець) було укладено Договір № 28/05 (далі Договір).

Продавець зобов`язується передати Товар у власність покупця, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити Товар на умовах, визначених цим Договором (п. 1.1. Договору).

У п. 1.2 Договору зазначено, що предметом є товар з асортименту Гіпермаркету «Епіцентр К» № 2 м. Одеса, а саме Logicroof V-RP 1,8 мм мембрана сіра 2,10*15 м (далі Товар), вартість якого визначається на підставі тендерних пропозицій.

Товар передається Покупцю за адресою: 50000, Дніпропетровська обл., Кривий Ріг, Військове містечко 35 (п. 1.3 Договору).

Поставка товару здійснюється Продавцем на умовах DDP (офіційні правила тлумачення торгівельних термінів Міжнародної торгової палати Інкотермс 2010) за адресою зазначеною у Заявці Покупця (п. 1.4 Договору).

Відповідно до п. 2.2 Договору загальна вартість договору складає 521 703,00 грн. з ПДВ.

Оплата за товар здійснюється Покупцем за визначеною в п. 2.2 цього Договору ціною та у строк, що не перевищує 30 календарних днів від дати отримання Товару Покупцем (дати вказаної у накладній) шляхом банківського переказу Покупцем грошових коштів на розрахунковий рахунок відповідного гіпермаркету Продавця, що вказується у рахунку-фактурі. Оплата, зроблена протягом зазначеного терміну, вважається своєчасною (п. 3.1 Договору).

Відповідно до п. 5.1 Договору датою доставки і моментом переходу до Покупця права власності на Товар за цим Договором вважається дата передачі Товару Покупцеві (дата вказана у накладній).

Товар вважається переданим Продавцем і прийнятим Покупцем на підставі накладної, підписаної представниками сторін (п. 5.2 Договору).

Договір набирає чинності з моменту підписання та діє до 31.12.2019 року включно (п. 10.1 Договору).

Сторонами була підписана Специфікація № 1, відповідно до якої загальна вартість Товару, що постачається за даною Специфікацією складає 521 703,00 грн. з ПДВ. Пунктом 2 Специфікації сторони погодили умови оплати, а саме розрахунок 100% на протязі не більше 30 банківських днів від дати отримання.

Як стверджує позивач, на виконання зобов`язань за Договором з врахуванням підписаної Специфікації, ним було поставлено відповідачу Товар згідно видаткової накладної № Рнк/ОТ-0042631 від 28.06.2019 року на суму 521 703,00 грн., яка підписана уповноваженими представниками Сторін та скріплена їх печатками, та довіреністю № 40 від 03.05.2019 року.

Однак, відповідач, в порушення п. 3.1 Договору, своєчасно та в повному обсязі свої зобов`язання з оплати отриманого Товару не виконав, відтак за ним рахується заборгованість за поставлений Товар в сумі 521 703,00 грн.

У зв`язку з чим, позивач звернувся до суду з даним позовом і просить стягнути з відповідача 521 703,00 грн. основного боргу.

Згідно з ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч. 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 ст. 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до п. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як передбачено ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Таким чином, за наслідками розгляду спору судом встановлено заборгованість відповідача за Договором за спірною видатковою накладною в сумі 521 703,00 грн., що відповідачем не заперечено і не спростовано.

У зв`язку з простроченням відповідачем виконання грошового зобов`язання з оплати Товару, позивач просить стягнути з відповідача 81 914,52 грн. пені на підставі п. 8.2 Договору за період з 29.07.2019 року по 28.01.2020 року, 36 519,21 грн. 7% штрафу на підставі п. 8.3 Договору, 9 083,94 грн. 3% річних в порядку ст. 625 Цивільного кодексу України за період з 29.07.2019 року по 25.02.2020 року.

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно зі ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Статтею 549 Цивільного кодексу України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, що передбачено ст. 3 зазначеного Закону.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не передбачено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано (ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України).

Пунктом 8.2 Договору передбачено, що за порушення зобов`язання згідно з п. 3.1 цього Договору, Покупець сплачує на користь Продавця пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент виникнення заборгованості, за кожен день прострочення за весь період прострочення.

Згідно з п. 8.3 Договору додатково у разі не оплати товару протягом 30-ти календарних днів згідно з п. 3.1 цього договору, Покупець сплачує на користь Продавця штраф у розмірі 7% від вартості Товару.

Судом досліджено та встановлено, що позивачем нарахована пеня за фактичний період прострочення, на суму заборгованості, існування якої у відповідний період відповідачем не заперечено та не спростовано, у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Штраф правомірно нарахований на суму заборгованості, прострочення по якій тривало понад 30 календарних днів, що відповідає п. 8.3 Договору. Відтак, у зв`язку з тим що надані розрахунки пені та штрафу є арифметично вірними, 81 914,52 грн. пені та 36 519,21 грн. 7% штрафу підлягають задоволенню в заявлених розмірах.

Також, судом враховано, що пеня та штраф є окремими видами відповідальності і їх одночасне стягнення не суперечить нормам чинного законодавства, крім того, обидва види відповідальності та її розмір погоджені сторонами в Договорі.

Відповідно до п. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом досліджено та встановлено, що позивачем нараховані 3% річних по кожному періоду на фактичні суми заборгованості, існування яких у відповідні періоди відповідачем не заперечено та не спростовано.

Відтак, оскільки наданий позивачем розрахунок 3% річних є арифметично вірним, 3% річних підлягають задоволенню в заявленому розмірі в сумі 9 083,94 грн.

Як визначено ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За наслідками розгляду спору, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивачем доведені та обґрунтовані, відповідачем не заперечені та не спростовані, тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відшкодування витрат по сплаті судового збору відповідно до статей 123, 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються судом на відповідача в повному обсязі в сумі 9 738,31 грн.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 129, 233, 236-241, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Епіцентр К до Товариства з обмеженою відповідальністю Проект Актів про стягнення 649 220,67 грн. задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Проект Актів (07403, Київська обл., м. Бровари, вул. Олега Оникієнка, 125, оф. 15, код 40186902) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Епіцентр К (04128, м. Київ, вул. Берковецька, 6-К, код 32490244) 521 703 (п`ятсот двадцять одна тисяча сімсот три) грн. 00 коп. основного боргу, 81 914 (вісімдесят одна тисяча дев`ятсот чотирнадцять) грн. 52 коп. пені, 36 519 (тридцять шість тисяч п`ятсот дев`ятнадцять) грн. 21 коп. 7% штрафу , 9 083 (дев`ять тисяч вісімдесят три) грн. 94 коп. 3% річних та 9 738 (дев`ять тисяч сімсот тридцять вісім) грн. 31 коп. судового збору.

3. Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання апеляційної скарги відповідно до ст. ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України з врахуванням п. 17.5 розділу ХІ Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 12.10.2020 р.

Суддя Т.П. Карпечкін