РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ
29.10.2020Справа № 924/561/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Баранова Д.О., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом Квартирно-експлуатаційного відділу м. Хмельницький (29006, Хмельницька обл., м. Хмельницький, вул. Героїв АТО, буд. 3/1; ідентифікаційний код 07928461)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Військсервіс-Волонтер" (04116, м. Київ, вул. Маршала Рибалка, буд. 10/8; ідентифікаційний код 40887542)

про стягнення 600 198, 70 грн,

без повідомлення (виклику) представників сторін

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду Хмельницької області надійшла позовна заява Квартирно-експлуатаційного відділу м. Хмельницький до Товариства з обмеженою відповідальністю "Військсервіс-Волонтер" про стягнення 600 198, 70 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на неналежне виконання відповідачем договору № 17 про відшкодування вартості електричної енергії, спожитої в процесі послуг харчування від 02.01.2020 у зв`язку з чим в останнього виникла заборгованість.

Ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 18.05.2020 позовну заяву Квартирно-експлуатаційного відділу м. Хмельницький до Товариства з обмеженою відповідальністю "Військсервіс-Волонтер" передано за підсудністю до Господарського суду міста Києва.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.06.2020 позовну заяву Квартирно-експлуатаційного відділу м. Хмельницький залишено без руху, позивачу встановлено п`ятиденний строк з дня вручення ухвали для усунення недоліків шляхом подання до суду доказів направлення (опис вкладення в цінний лист та фіскальний чек) копії квитанція № 377 від 05.05.2020 на адресу місцезнаходження відповідача.

07.07.2020 до Господарського суду міста Києва надійшла заява позивача про усунення недоліків позовної заяви, до якої позивачем додано докази направлення (опис вкладення в цінний лист та фіскальний чек) копії квитанція № 377 від 05.05.2020 на адресу місцезнаходження відповідача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.07.2020 позовну прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження.

Станом на дату ухвалення рішення суду відповідачем відзив до суду не подано, враховуючи те, що строки розгляду справи продовжувалися у відповідності до вимог п. 4 Розділу Х "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України в редакції від 03.07.2020 та у зв`язку із запровадженням на території України карантину Кабінетом Міністрів України з метою попередження виникнення та запобігання поширення гострої респіраторної хвороби, спричиненої коронавірусом COVID-19.

Крім того, суд також зазначає, що станом на дату ухвалення рішення відповідачем не подано до суду заяви про продовження процесуального строку на вчинення відповідної процесуальної дії, встановленого судом як це передбачено п. 4 Розділу Х "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України в редакції від 17.07.2020.

Таким чином, приймаючи до уваги, що відповідач повідомлявся про відкриття та розгляд справи № 924/561/20 за правилами спрощеного позовного провадження належним чином та враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи, відповідно до ч. 5, 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої сторони про інше. При розгляді справи у порядку спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Розглянувши подані до суду матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

29.10.2018 між Міністерством оборони України та ТОВ "Військсервіс-Волонтер" було укладено договір № 286/2/18/174 про закупівлю послуг з організації харчування (55320000-9) (послуги з харчування (годування), забезпечення продуктами особового складу (штатних тварин) військових частин (установ) Збройних Сил України, у стаціонарних та польових умовах у зоні відповідальності оперативних командувань за місцем постійної дислокації) (далі договір харчування).

На виконання вказаного договору між Квартирно-експлуатаційним відділом м. Хмельницький та ТОВ "Військсервіс-Волонтер" було укладено договори позички нерухомого майна, необхідного для організації харчування особового складу Збройних Сил України по наступним об`єктам (м. Старокостянтинів, в/м 8, (А 3267), м. Старокостянтинів в/м 2 (А 4009), м. Старокостянтинів, в/м 2 (А 2502), м. Шепетівка, в/м 12 (А 3730), м. Шепетівка (А 2007), м. Славута, в/м НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ), м. Старокостянтинів, в/м НОМЕР_3 ( НОМЕР_4 ), м. Хмельницький, в/м НОМЕР_5 ( НОМЕР_6 ), м. Хмельницький, в/м НОМЕР_7 ( НОМЕР_8 ), с. Грузевиця, в/м НОМЕР_9 ( НОМЕР_10 ), смт. Ярмолинці, в/м 2, смт. Ярмолинці, в/м 3 ( НОМЕР_11 ), смт. Ярмолинці, в/м НОМЕР_12 ( НОМЕР_11 ), м. Волочиськ ( НОМЕР_13 ), с. Шпиченці (А 1827).

Також відповідно до п. 7.4.17 та 7.4.18 договору з харчування ТОВ "Військсервіс-Волонтер" зобов`язаний укласти договір на відшкодування житлово-комунальних послуг та енергоносіїв.

02.01.2020 між Квартирно-експлуатаційного відділу м. Хмельницький (далі сторона 1) та ТОВ "Військсервіс-Волонтер" (далі сторона 2) було укладено договір № 17 про відшкодування вартості електричної енергії спожитої процесі надання послуг харчування за умовами якого стороною 2 згідно з показниками лічильників, виходячи з вартості встановлених ПАТ "Хмельницькобленерго" тарифів споживання електроенергії відшкодовує стороні 1 вартість електричної енергії спожитої стороною 2 у приміщенні кожної військової частини, в яких сторона 2 надає послуги з харчування військовослужбовців, на підставі договору про закупівлю харчування № 286/2/18/174 від 29.10.2018 укладеного з Міністерством оборони України.

Відповідно до п.1.2 договору номер та показники лічильників на день підписання даного договору фіксуються (перелік об`єктів на які подається електрична енергія, вартість тарифу, номер та показники лічильників визначені у додатку № до даного договору, що є невід`ємною частиною).

Згідно п. 2.1. договору щомісячно до 30 числа місяця КЕВ м. Хмельницький та ТОВ "Військсервіс-Волонтер" згідно з показниками лічильників складають та підписують акт про кількість спожитої електричної енергії, у двох примірниках, який є підставою для розрахунку вартості спожитої електричної енергії, що підлягає відшкодуванню.

Останнім днем календарного місяця КЕВ м. Хмельницький оформлює та надає ТОВ "Військсервіс-Волонтер" рахунок-фактуру та акт відшкодування вартості електричної енергії, оформлені у відповідності до вимог чинних нормативних документів, які є підставою для проведення оплати по даному договору (п. 2.2. договору).

Відповідно до п. 2.3. ТОВ "Військсервіс-Волонтер" приймає до виконання подані КЕВ міста Хмельницький вище вказані документи, та здійснює оплату на умовах цього договору.

В пп. 3.2.3 передбачено, що після отримання ТОВ "Військсервіс-Волонтер" оформленого згідно вимог діючого законодавства України пакету документів, а саме: рахунку-фактури, акту та акту відшкодування вартості електричної енергії протягом 10 банківських днів здійснювати оплату.

Як про це зазначає позивач, ним направлялися відповідачеві документи передбачені договором для оплати вартості електричної енергії спожитої в процесі надання послуг з харчування, зокрема: за січень на суму 201 282, 11 грн, за лютий на суму 193 084, 80 грн та за березень на суму 205 831, 79 грн.

Однак, позивач вказує, що відповідач порушуючи вимоги законодавства і договору своїх зобов`язань належним чином не виконав, у зв`язку з чим, станом на 27.04.2020 в останнього наявна заборгованість по відшкодуванню вартості електричної енергії в розмірі 600 198, 70 грн.

Так, статтею 86 Господарського процесуального кодексу України вказано, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Так, згідно частини першої статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 2 ст. 901 Цивільного кодексу України визначено, що положення глави 63 Цивільного кодексу України можуть застосовуватись до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Згідно ст. 902 Цивільного кодексу України, виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.

Частиною 1 статті 903 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

У відповідності до частини 1 статті 275 Господарського кодексу України, за договором енергопостачання підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі-енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Відповідно до ст. 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

Отже, як про це вказує позивач та що у свою чергу встановлено судом, Квартирно-експлуатаційним відділом м. Хмельницький направлялися ТОВ "Військсервіс-Волонтер" документи на оплату за три поточні місяці (що підтверджується накладними нової пошти № 7089, № 0174.

Так, відшкодування вартості електричної енергії спожитої в процесі надання послуг з харчування ТОВ "Військсервіс-Волонтер" відшкодовує КЕВ м. Хмельницький згідно з показниками лічильників за січень 2020:

- рахунок-фактури № 29 від 31.01.2020;

- акту відшкодування вартості електричної енергії № 16 від 31.01.2020;

- акт про кількість спожитої електричної енергії.

Відповідно до вище зазначених документів сума заборгованості складає 201 282,11 грн.

Означені вище документи, а саме акт про кількість спожитої електричної енергії та акт відшкодування вартості електричної енергії підписані ТОВ "Військсервіс-Волонтер", тобто, відповідач погодився з сумою заборгованості та визнає її.

Відшкодування вартості електричної енергії спожитої в процесі надання послуг з харчування ТОВ "Військсервіс-Волонтер" відшкодовує КЕВ м. Хмельницький згідно з показниками лічильників за лютий 2020:

- рахунок-фактури № 29 від 28.02.2020;

- акту відшкодування вартості електричної енергії № 22 від 28.02.2020;

- акт про кількість спожитої електричної енергії.

Відповідно до вище зазначених документів сума заборгованості складає 193 084,80 грн.

Згідно роздруківки з офіційного сайту нової пошти за накладною № 7089 документи були отримані 06.03.2020 директором Вітер С.С.

Означені документи, а саме акт про кількість спожитої електричної енергії та акт відшкодування вартості електричної енергії підписані ТОВ "Військсервіс-Волонтер", тобто, відповідач погодився з сумою заборгованості та визнає її.

Отже, відповідно до умов договору 16.03.2020 був крайній день для оплати вказаної заборгованості, а тому з 17.03.2020 дана заборгованість є простроченою.

Відшкодування вартості електричної енергії спожитої в процесі надання послуг з харчування ТОВ "Військсервіс-Волонтер" відшкодовує КЕВ м. Хмельницький згідно з показниками лічильників за березень 2020:

- рахунок-фактури № 29 від 31.03.2020;

- акту відшкодування вартості електричної енергії № 29 від 31.03.2020;

- акт про кількість спожитої електричної енергії.

Відповідно до вище зазначених документів сума заборгованості складає 205 831,79 грн.

Згідно роздруківки з офіційного сайту нової пошти за накладною № 0174 документи були отримані 08.04.2020 директором Вітер С.Є.

Вказані документи, а саме акт про кількість спожитої електричної енергії та акт відшкодування вартості електричної енергії підписані ТОВ "Військсервіс-Волонтер", відтак, відповідач погодився з сумою заборгованості та визнає її.

Отже, відповідно умов договору 18.04.2020 був останній день для оплати вказаної заборгованості, а тому з 19.04.2020 дана заборгованість є простроченою.

Згідно частини 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини 2 статті 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Частинами 1 та 3 ст. 180 Господарського кодексу України встановлено, що зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства. При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Статтею 526 ЦК України визначено, що, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Згідно ст. 530 цього Кодексу якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Також, наявними в матеріалах справи доказами підтверджується, що з метою досудового врегулювання спору позивачем на адресу відповідача були надіслані претензії № 733 від 24 лютого 2020 року та № 1215 від 26 березня 2020 року, в яких останній просив погасити існуючу заборгованість, однак, відповідач вимоги претензії не виконав, заборгованості не сплатив.

Крім того, суд вказує, що доказів здійснення оплати наявної заборгованості по відшкодуванню вартості електричної енергії в розмірі 600 198, 70 грн в матеріалах справи також не міститься. Доводів позивача відповідачем не було спростовано, доказів протилежного не надано.

За змістом положень ст. 626, 627 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 610 Цивільного кодексу України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Частиною 1 ст. 614 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. При цьому відсутність своєї вини відповідно до ч. 2 ст. 614 Цивільного кодексу України доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи вищевикладене, оскільки, відповідач не надав суду жодних доказів належного виконання свого зобов`язання та не спростував заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку, що відповідачем було порушено умови договору № 17 від 02.01.2020 та положення ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, у зв`язку з чим вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості по відшкодуванню вартості електричної енергії в розмірі 600 198, 70 грн, є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов Квартирно-експлуатаційного відділу м. Хмельницький задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Військсервіс-Волонтер" (04116, м. Київ, вул. Маршала Рибалка, буд. 10/8; ідентифікаційний код 40887542) на користь Квартирно-експлуатаційного відділу м. Хмельницький (29006, Хмельницька обл., м. Хмельницький, вул. Героїв АТО, буд. 3/1; ідентифікаційний код 07928461) заборгованість по відшкодуванню вартості електричної енергії в розмірі 600 198 (шістсот тисяч сто дев`яносто вісім) грн 70 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 9 002 (дев`ять тисяч дві) грн 98 коп.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено: 29.10.2020

Суддя Д.О. Баранов