РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.10.2020 м. КиївСправа № 910/11641/20

За позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "СОБИН";

до: державного публічного акціонерного товариства "НАЦІОНАЛЬНА АКЦІОНЕРНА КОМПАНІЯ "УКРАГРОЛІЗИНГ";

про: стягнення 50.000,00 грн.

Суддя Балац С.В.

Представники: без виклику сторін.

С У Т Ь С П О Р У :

Товариство з обмеженою відповідальністю "СОБИН" (далі - позивач) звернулося до господарського суду міста Києва із позовом до державного публічного акціонерного товариства "НАЦІОНАЛЬНА АКЦІОНЕРНА КОМПАНІЯ "УКРАГРОЛІЗИНГ" (далі - відповідач) про стягнення 50.000,00 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем порушено грошове зобов`язання за укладеним між сторонами спору договором відповідального зберігання від 24.10.2013 № 10-13-109з/551, що призвело до виникнення у відповідача перед позивачем заборгованості в сумі 50.000,00 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 11.08.2020 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/11641/20 та вирішено розгляд справи здійснювати в порядку (за правилами) спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, оскільки вказана справа є справою незначної складності та визнана судом малозначною.

До господарського суду надійшла заява про поновлення пропущеного строку для подання відзиву на позов та заява про залучення до участі у справі третьої особи без самостійних вимог у задоволенні яких судом відмовлено з підстав, викладених в ухвалі суду від 10.09.2020 № 910/11641/20.

До господарського суду надійшов відзив на позов, який залишений судом без розгляду з підстав, викладених в ухвалі суду від 28.10.2020 № 910/11641/20.

Дослідивши наявні у матеріалах даної справи докази, господарський суд міста Києва,

В С Т А Н О В И В :

Між позивачем, зберігачем, та відповідачем, як поклажодавцем, укладено договір відповідального зберігання від 24.10.2013 № 10-13-109з/551 (далі - Договір), відповідно до предмету якого в порядку та на умовах, визначених Договором, за актом приймання-передачі, який є невід`ємною частиною Договору, відповідач передає, а позивач приймає на відповідальне зберігання речові докази у кримінальному провадженні № 0000149 від 03.04.2013 (далі - майно) у кількості, визначеною у додатках до Договору (п. 1.1 Договору).

Пунктом 3.1.3 Договору визначено, що відповідач зобов`язаний сплачувати позивачу послуги за Договором з розрахунку 15.000,00 грн. за один місяць виставлених рахунків.

Положеннями додаткового договору від 31.12.2014 № 5/666 сторонами вирішено викласти п. 3.1.3 Договору в такій редакції: відповідач зобов`язаний сплачувати позивачу послуги за Договором з розрахунку 25.000,00 грн. за один місяць виставлених рахунків.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі статтями 11, 509 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (зобов`язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору (ст. 526 Цивільного Кодексу України), а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускаються (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Оскільки виходячи із змісту правовідносин, останні є відносинами зі складського зберігання, тому права і обов`язки сторін визначаються, у тому числі, положеннями глави 66 Цивільного кодексу України.

Положеннями ч. 1 ст. 957 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором складського зберігання товарний склад зобов`язується за плату зберігати товар, переданий йому поклажодавцем, і повернути цей товар у схоронності.

Так, позивач, на виконання своїх зобов`язань за Договором та на його умовах, надав відповідачу, зокрема, послуги на загальну суму 50.000,00 грн. в період червня 2020 та липня 2020, що підтверджується актами від 30.06.2020 № 89 на суму 25.000,00 грн., від 31.07.2020 № 115 на суму 25.000,00 грн., які наявні в матеріалах справи у вигляді засвідчених копій.

Вказані акти, рахунки на оплату таких послуг та листи про сплату заборгованості, були направлені на адресу відповідача, що підтверджується описами вкладення до поштових відправлень, які наявні в матеріалах справи у вигляді засвідчених копій.

Проте, вказана сума заборгованості за Договором відповідачем не сплачена, що призвело до звернення позивача до господарського суду з вимогами про стягнення з відповідача 50.000,00 грн.

Виходячи з викладених вище обставин та наявних у матеріалах даної справи доказів, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю з урахуванням наступного.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України унормовано, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Суд відзначає, жодного підтвердження факту сплати відповідачем на користь позивача заборгованості в розмірі 50.000,00 грн. сторонами судового процесу до суду не подано.

Таким чином, факт наявності заборгованості у відповідача перед позивачем належним чином доведений, документально підтверджений і в той же час відповідачем не спростований, відтак, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача основної заборгованості є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню повністю в сумі 50.000,00 грн.

Приписами частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України, зокрема, визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Пунктом 2 частини 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України визначено, що розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до пункту 2 частини 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

В матеріалах справи наявний договір про надання правничої допомоги від 29.05.2020 № б/н, укладений між позивачем та адвокатським бюро "Малеванчук та партнери".

Так позивачем, в підтвердження здійснення оплати наданих послуг за вказаним договором подані до суду: акт прийому-передачі наданих послуг від 17.08.2020 № 17/08/2020 на суму 2.500,00 грн. та виписку з особового рахунку адвокатського бюро "Малеванчук та партнери" з якої вбачається, що позивачем здійснено перерахування на користь вказаного адвокатського бюро 2.500,00 грн. в якості оплати гонорару за надання правової допомоги.

Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати позивача на правову допомогу в сумі 2.500,00 грн. покладаються на відповідача.

Враховуючи приписи пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, суд покладає витрати по сплаті судового збору на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 74, 76, 77, 78, 79, 86, 123, 129, 233, 236, 238, 250, 252, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з державного публічного акціонерного товариства "НАЦІОНАЛЬНА АКЦІОНЕРНА КОМПАНІЯ "УКРАГРОЛІЗИНГ" (01601, м.Київ, Печерський район, ВУЛИЦЯ МЕЧНИКОВА, будинок 16 А, ідентифікаційний код: 30401456) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "СОБИН" (08400, Київська обл., місто Переяслав-Хмельницький, ВУЛИЦЯ ГЕРОЇВ ДНІПРА, будинок 38, ідентифікаційний код: 36298149) заборгованість в сумі 50.000 (п`ятдесят тисяч) грн. 00 коп., витрати на правову допомогу в сумі 2.500 (дві тисячі п`ятсот) грн. 00 коп. та витрати по сплаті судового збору в сумі 2.102 (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст.ст. 254, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя С.В. Балац