ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" жовтня 2020 р.м. ХарківСправа № 922/2661/20

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Шарко Л.В.

при секретарі судового засідання Васильєвій Л.О.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Акціонерного товариства "Укргазвидобування" в особі Управління з переробки газу та газового конденсату АТ "Укргазвидобування", , с. Базилівщина Машівського району Полтавської області
до Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України
про скасування рішення
за участю представників:

позивача - Макарова Н.В., довіреність №2-699 від 17.02.20р.;

відповідача - Калашник А.Б., довіреність №16 від 16.06.20р.

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Укргазвидобування" в особі Управління з переробки газу та газового конденсату АТ "Укргазвидобування", м. Київ звернулось до господарcького суду Харківської області з позовною заявою до Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, м. Харків, в якій просить частково скасувати рішення адміністративної колегії Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 18.06.2020р. №70/53-р/к у справі №2/01-51-17 про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу, в частині п.п. 6,8 рішення, яка стосується Акціонерного товариства "Укргазвидобування".

Ухвалою суду від 25.08.20р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на "07" вересня 2020 р. об 11:00 год.

14.09.20р. від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

21.09.20р. від позивача надійшла відповідь на відзив на позовну заяву.

Підготовче засідання у справі №922/2661/20 було відкладено протокольною ухвалою суду на 05.10.20р. об 11:00 год., яка занесена до протоколу підготовчого засідання від 07.09.2020р.

В підготовчому засіданні 05.10.20р. оголошено протокольну ухвалу про закриття підготовчого провадження та перехід до розгляду справи по суті. Розгляд справи по суті призначено на 20 жовтня 2020 року об 11:00 год.

Представник позивача в судовому засіданні 20.10.20р. підтримав позовні вимоги, просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні 20.10.20р. проти позову заперечував, просив суд відмовити в його задоволенні.

Враховуючи те, що одним з принципів судочинства є свобода в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих ним повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, та вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній та додатково поданими на вимогу суду матеріалами та документами.

Розглянувши матеріали справи, повно та всебічно дослідивши обставини та докази на їх підтвердження, судом встановлено наступне.

Рішенням адміністративної колегії Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 18.06.2020р №70/53-р/к у справі №2/01-51-17 визнано, що АТ «Укргазвидобування» вчинило схожі дії на ринку роздрібної реалізації скрапленого газу в якості моторного пального в Територіальних межах №2 у період з 01.09.2016р. до 19.09.2016р., а саме схоже підвищення роздрібних цін на скраплений газ в якості моторного пального, які могли призвести до обмеження конкуренції на ринку, в той час, коли аналіз ситуації на ринку товару спростовує наявність об`єктивних причин для вчинення таких дій, вчинили порушення, передбачене п. 1 ст. 50 та ч. 3 ст. 6 Закону України Про захист економічної конкуренції, у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, в територіальних межах № 2.

В позовній заяві позивач вказує про те, що в рішенні у справі № 2/01-51-17 не вказані докази обмеження конкуренції внаслідок дій (бездіяльності) суб`єкта господарювання або іншого негативного впливу таких дій (бездіяльності) на стан конкуренції на визначеному відповідним органом ринку, протягом певного періоду часу, не досліджено в рішенні співвідношення дій (бездіяльності) АТ «Укргазвидобування» з поведінкою всіх інших учасників товарного ринку, в тому числі й тих, що не притягалися до відповідальності за порушення законодавства про захист економічної конкуренції або тих учасників ринку, відносно яких взагалі відсутні матеріали в справі. При цьому саме на відповідача покладається обов`язок не лише доведення однотипної і одночасної (синхронної) поведінки суб`єктів господарювання на ринку, а й установлення шляхом економічного аналізу ринку (в тому числі, за необхідності, шляхом залучення спеціалістів та експертів) відсутності інших, крім попередньої змови, чинників (пояснень) паралельної поведінки таких суб`єктів господарювання.

У позові позивач зазначає, що аналіз рішення від 18.06.2020р. № 70/53-р/к свідчить, що головним інструментом доведення антиконкурентних дій обрано ціновий кореляційний аналіз без обґрунтування: чому саме цей інструмент є визначальним в ідентифікації антиконкурентних дій? чи відображає кореляційний аналіз причинно-наслідковий зв`язок у діях окремих суб`єктів господарювання? чи існують (і використовувалися) інші економічні інструменти, які би підтверджували висунуті АМКУ гіпотези? який діапазон показників кореляції є точним критерієм антиконкурентних дій, а який лише гіпотетичним? чи проводився кореляційний аналіз у інших часових проміжках, результати якого підтверджували би адекватність цього інструменту для точної ідентифікації зміни поведінки суб`єктів господарювання на ринку (вдавання до антиконкурентних дій)?

За твердженнями позивача високі коефіцієнти кореляції відображають не факт змови або уникнення конкурентної поведінки гравцями ринку, а характер самого ринку роздрібної торгівлі нафтопродуктами.

Не погоджуючись з рішенням відповідача позивач, зокрема, зазначає про те, що на сторінці 19 п. 123 рішення від 18.06.2020р. вказано: «Суб`єкти господарювання в період порушення не здійснювали будь-яких конкурентних дій, направлених на зміну ситуації, що склалась, шляхом ведення самостійної цінової політики».

Проте, за твердженнями позивача, відповідач не надав:

- тлумачення поняттю «будь-яких конкурентних дій»,

- способів, яким чином за висококонкурентного ринку окремий учасник може змінити ситуацію на ринку,

- доказів відсутності самостійної цінової політики окремого учасника ринку.

За твердженнями позивача, на графіку відображена зміна цін на АЗС АТ «Укргазвидобування», які розміщені в периметрі Територіальних меж 2. Як видно, протягом кількох днів до початку «періоду 1-19 вересня» позивач вів єдину цінову політику на своїх АЗС. Надалі, внаслідок зміни кон`юнктури, ринку, позивач намагався вести диференційовану цінову політику (у періоді 1-19 вересня), спрямовану на зміну ситуації, що склалася.

Також, позивач зазначив про те, що діапазон свободи цінової поведінки учасника ринку обмежений рядом чинників. Для АТ «Укргазвидобування» такими чинниками є:

1) продаж нафтопродуктів за цінами суттєво нижче за середньоринкові призводить до економічних втрат підприємства, що викликає обґрунтовані запитання як у акціонерів підприємства, так і в контролюючих органів;

2) продаж нафтопродуктів за цінами суттєво нижчими за середньоринкові призводить до ажіотажного зростання попиту і, як наслідок, до дефіциту товару на АЗС. Тобто постійні клієнти позивача опиняються в ситуації неможливості купити нафтопродукти навіть за фінансової можливості це зробити.

3) Акціонерне товариство Укргазвидобування є підприємством, яке займається видобуванням, переробкою газового конденсату, виробництвом скрапленого газу з вуглеводневої сировини і в разі не підвищення цін, то така ситуація призведе до монопольного становища позивача на ринку реалізації нафтопродуктів.

Таким чином, за твердженнями позивача, всупереч гіпотезі відповідача:

1) АТ «Укргазвидобування» здійснювало самостійну цінову політику, у межах можливого економічного діапазону;

2) зростання цін на АЗС позивача спричинене змінами середніх цін на ринку і не є результатом домовленості з іншими учасниками ринку;

3) кореляційний аналіз на висококонкурентному ринку не є адекватним інструментом виявлення антиконкурентної поведінки;

4) уникнення відповідачем аналізу цін великих всеукраїнських мереж (ОККО, WOG, Shell) - цінова поведінка яких була тотожною поведінці іншим учасникам ринку - свідчить про штучний підбір фактажу;

5) не наведено жодного факту узгодженості дій АТ «Укргазвидобування» з іншими учасниками ринку (змови, домовленості або укладання угод у будь-якій формі).

Також, позивач в позовній заяві вказував про те, що оптові ціни на скраплений газ безпосередньо впливають на роздрібні ціни і це є об`єктивним факторам для підвищення роздрібних цін на скраплений газ. Факт збільшення вартості скрапленого газу на торгах (аукціонах) є об`єктивною причиною підвищення поступово роздрібних цін на АЗС позивача. Дану об`єктивну причину збільшення вартості скрапленого газу на торгах, за твердженнями позивача, відповідач взагалі не розглядав та не брав до уваги відносно підприємства позивача.

Так, позивач вважає, що під час винесення рішення не враховано специфіки ринку роздрібної реалізації скрапленого газу, яка полягає у тому, що ціни на АЗС публічні (доступні для всіх), а відтак, цей ринок добре моніториться (є висококонкурентним) і суб`єкт господарювання може оперативно реагувати на дії свого конкурента щодо зміни ціни. У зв`язку з цим, рівень цін на АЗС, як правило, близький до однакового, незважаючи на різний рівень прибутковості у різних підприємств. Відтак, конкуренти можуть встановлювати однакові ціни навіть за відсутності будь-яких домовленостей між ними.

Таким чином, за твердженнями позивача, у рішенні від 18.06.2020р. № 70/53-р/к у справі № 2/01-51-17 не вказаний жодний факт, який підтверджував би антиконкурентні узгоджені дії з боку АТ Укргазвидобування з іншими суб`єктами господарювання, що і стало підставою для звернення позивача до суду з відповідним позовом.

Надаючи правову кваліфікацію доказам які надані сторонами та викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог і заперечень проти них суд виходить з наступного.

Статтею 1 Закону України Про захист економічної конкуренції визначено, що економічна конкуренція (конкуренція) це змагання між суб`єктами господарювання з метою здобуття завдяки власним досягненням переваг над іншими суб`єктами господарювання, внаслідок чого споживачі, суб`єкти господарювання мають можливість вибирати між кількома продавцями, покупцями, а окремий суб`єкт господарювання не може визначати умови обороту товарів на ринку.;

Суб`єкт господарювання це юридична особа незалежно від організаційно-правової форми та форми власності чи фізична особа, що здійснює діяльність з виробництва, реалізації, придбання товарів, іншу господарську діяльність, у тому числі яка здійснює контроль над іншою юридичною чи фізичною особою; група суб`єктів господарювання, якщо один або декілька з них здійснюють контроль над іншими. Суб`єктами господарювання визнаються також органи державної влади, органи місцевого самоврядування, а також органи адміністративно-господарського управління та контролю в частині їх діяльності з виробництва, реалізації, придбання товарів чи іншої господарської діяльності. Господарською діяльністю не вважається діяльність фізичної особи з придбання товарів народного споживання для кінцевого споживання.

Відповідно до пункту 1 статті 50 Закону України Про захист економічної конкуренції порушенням законодавства про захист економічної конкуренції є, зокрема, антиконкурентні узгоджені дії.

Згідно з положеннями частин 1-3 статті 6 Закону України Про захист економічної конкуренції антиконкурентними узгодженими діями є узгоджені дії, які призвели чи можуть призвести до недопущення, усунення чи обмеження конкуренції.

Антиконкурентними узгодженими діями, зокрема, визнаються узгоджені дії, які стосуються:

1) встановлення цін чи інших умов придбання або реалізації товарів;

2) обмеження виробництва, ринків товарів, техніко-технологічного розвитку, інвестицій або встановлення контролю над ними;

3) розподілу ринків чи джерел постачання за територіальним принципом, асортиментом товарів, обсягом їх реалізації чи придбання, за колом продавців, покупців або споживачів чи за іншими ознаками;

4) спотворення результатів торгів, аукціонів, конкурсів, тендерів;

5) усунення з ринку або обмеження доступу на ринок (вихід з ринку) інших суб`єктів господарювання, покупців, продавців;

6) застосування різних умов до рівнозначних угод з іншими суб`єктами господарювання, що ставить останніх у невигідне становище в конкуренції;

7) укладення угод за умови прийняття іншими суб`єктами господарювання додаткових зобов`язань, які за своїм змістом або згідно з торговими та іншими чесними звичаями в підприємницькій діяльності не стосуються предмета цих угод;

8) суттєвого обмеження конкурентоспроможності інших суб`єктів господарювання на ринку без об`єктивно виправданих на те причин.

Антиконкурентними узгодженими діями вважається також вчинення суб`єктами господарювання схожих дій (бездіяльності) на ринку товару, які призвели чи можуть призвести до недопущення, усунення чи обмеження конкуренції у разі, якщо аналіз ситуації на ринку товару спростовує наявність об`єктивних причин для вчинення таких дій (бездіяльності).

У пункті 14 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 15 "Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства" зазначено, що для кваліфікації дій суб`єкта господарювання як антиконкурентних узгоджених дій не є обов`язковим фактичне настання наслідків у формі відповідно недопущення, усунення чи обмеження конкуренції, ущемлення інтересів інших суб`єктів господарювання (конкурентів, покупців) чи споживачів, зокрема, через заподіяння їм шкоди (збитків) або іншого реального порушення їх прав чи інтересів, чи настання інших відповідних наслідків.

За приписами статті 3 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" основним завданням названого Комітету є участь у формуванні та реалізації конкурентної політики в частині, зокрема, здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції на засадах рівності суб`єктів господарювання перед законом та пріоритету прав споживачів, запобігання, виявлення і припинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції.

Для реалізації завдань, покладених на Антимонопольний комітет України, в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві і Севастополі утворюються територіальні відділення Антимонопольного комітету України, повноваження яких визначаються названим Комітетом у межах його компетенції. Повноваження територіальних відділень Антимонопольного комітету України визначаються цим Законом, іншими актами законодавства (частини перша і друга статті 12 Закону України "Про Антимонопольний комітет України").

За приписами статті 7 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" до повноважень саме Антимонопольного комітету України та його територіальних органів належать, зокрема: - розгляд заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та проведення розслідувань за цими заявами і справами; - прийняття передбачених законодавством про захист економічної конкуренції розпоряджень та рішень за заявами і справами, надання висновків щодо кваліфікації дій відповідно до законодавства про захист економічної конкуренції.

Стаття 19 цього Закону визначає гарантії здійснення повноважень Антимонопольного комітету України.

Водночас частиною першою статті 59 Закону України Про захист економічної конкуренції встановлено, що підставами для зміни, скасування чи визнання недійсними рішень органів Антимонопольного комітету України є: неповне з`ясування обставин, які мають значення для справи; недоведення обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Відповідно до ст. 41 Закону України Про захист економічної конкуренції, доказами у справі можуть бути будь фактичні дані, які дають можливість встановити наявність відсутність порушення.

Так, пунктом 6 резолютивної частини Рішення № 70/53-р/к визнано дії ПАТ "УКРГАЗВИДОБУВАННЯ" та інших суб`єктів господарювання по схожому підвищенні роздрібних цін на скраплений газ в якості моторного пального в Територіальних межах № 2 у період з 01.09.2016 по 19.09.2016, які могли призвести до обмеження конкуренції на ринку, в той час, коли аналіз ситуації на ринку товару спростовує наявність об`єктивних причин для вчинення таких дій, порушенням передбаченим пунктом 1 статті 50 та частиною третьою статті 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді антиконкурентних узгоджених дій.

За порушення законодавства про захист економічної конкуренції, яке зазначене в пункті 6 резолютивної частини Рішенням № 70/53-р/к, пунктом 8 зазначеного рішення відповідно до статті 52 Закону України «Про захист економічної конкуренції» на ПАТ "УКРГАЗВИДОБУВАННЯ" накладено штраф у розмірі 68 000 гривень 00 копійок.

ПАТ "УКРГАЗВИДОБУВАННЯ" зазначає, що пункти 6, 8 резолютивної частини Рішення № 70/53-р/к є незаконними та підлягають скасуванню оскільки ПАТ "УКРГАЗВИДОБУВАННЯ" вважає, що Відділенням не доведено вчинення порушення.

Суд не погоджується з таким твердженнями ПАТ "УКРГАЗВИДОБУВАННЯ" з огляду на наступне.

У відзиві на позовну заяву відповідач вказував про те, що на ринку роздрібної реалізації скрапленого газу в якості моторного пального в Територіальних межах №2 в період з 01.09.2016 по 19.09.2016 ПАТ "УКРГАЗВИДОБУВАННЯ" вчинило схожі дії по підвищенню роздрібної ціни разом з іншими суб`єктами господарювання.

Цінова поведінка зазначених суб`єктів господарювання у Територіальних межах № 2 в період з 01.09.2016 по 19.09.2016 наведена в додатку № 4 до Рішення № 70/53-р/к.

В Територіальних межах № 2 в зазначений період роздрібні ціни на скраплений газ в якості моторного пального зросли в середньому на 21 %.

З метою виявлення схожості у діях суб`єктів господарювання, щодо ціноутворення проаналізовано наявність взаємозв`язку між даними щодо їх цін в Територіальних межах №2 шляхом розрахунку коефіцієнтів кореляції між рядами їх цін роздрібної реалізації скрапленого газу в якості моторного пального, що встановлені у період, який досліджується.

Коефіцієнти кореляції, розраховані для рядів даних цін роздрібної реалізації на скраплений газ в якості моторного пального з 01.09.2016 по 19.09.2016 в Територіальних межах №2 наведений в додатку № 5 до Рішення № 70/53-р/к.

Коефіцієнти кореляції від 0,097 до 1,00 свідчать про тісну взаємозалежність цінових траєкторій зазначених суб`єктів господарювання та підтверджують схожість їх поведінки. Відтак ціни, що встановлювались Відповідачами в Територіальних межах № 2 в період з 01 вересня до 19 вересня 2016 року, є подібними.

Таким чином, дії відповідачів (вказаних в рішенні відділення) в Територіальних межах № 2, які полягали у підвищенні роздрібних цін на скраплений газ в якості моторного пального в період з 01 вересня до 19 вересня 2016 року в Територіальних межах № 2, є схожими.

Відповідачем було встановлено, що при роздрібній реалізації скрапленого газу в якості моторного пального відповідачі (вказані в рішенні відділення) в Територіальних межах № 2 застосовують різні методики оцінки вибуття запасів: ФІФО (собівартості перших за часом надходження запасів) або середньозваженої собівартості.

Структура витрат відрізняється у учасників ринку в залежності від наявності власних АГЗС (АГЗП) та транспорту.

ТОВ «ХАРКІВРЕГІОНГАЗ» в Територіальних межах № 2 здійснило підвищення роздрібних цін на скраплений газ в якості моторного пального на 4 АГЗС, з яких 2 власні та 2 орендовані АГЗС у ПАТ «Харківгаз», розташовані, за адресами:

- Харківська обл., смт Двурічна, вул. 1-ої Кінної Армії, 36;

- Харківська обл., м. Куп`янськ, вул. Дзержинського, 56а;

- Харківська обл., м. Куп`янськ, вул. Дзержинського, 6;

- Харківська обл., смт Шевченкове, вул. Ломоносова, 7

Вартість пального на зазначених АГЗС в період з 01 вересня до 19 вересня 2016 року збільшилась в порівнянні з рівнем вартості станом наприклад на 30.08.16 на 22,5 % (30.08.2016 - 10,59 грн. за л.; 31.08.2016 - 02.09.2016 - 10,79 грн. за л.; 03.09.2016 - 10.99 грн. за л.; 04.09.2016 - 11.99 грн. за л.; 05.09.16 - 11.49 грн. за л.; 06.09.2016 - 11.69 грн. за л.; 07.09.2016 - 11.79 грн. за л.; 08.09.2016 - 10.09.2016 - 12.19 грн. за л.; 11.09.2016 - 12.39 грн. за л.; 12.09.16- 13.09.2016 - 12.69 грн. за л.; 14.09.2016 - 18.09.2016 - 12.89 грн. за л.; 19.09.2016 - 12.99 грн. за л.).

При цьому, облікова (закупівельна) ціна у зазначений період, наприклад, на АГЗС, що знаходяться за адресою 32, Харківська обл., смт Двурічна, вул. 1-ої Кінної Армії та смт Шевченкове, вул. Ломоносова, 7 незначно коливалася на рівні 7,57 - 8,17 грн. за л.

Торговельна надбавка на АГЗС в період порушення досягала 40,72 % (19.09.2016), тоді як до 01.09.2016 року торговельна надбавка складала до 29,84%.

При роздрібній реалізації скрапленого газу в якості моторного пального ТОВ «ХАРКІВРЕГІОНГАЗ» для обліку вибуття запасів використовує метод ідентифікованої собівартості, за неможливості його використання допускається метод собівартості перших за часом надходження запасів (ФІФО); залишки на момент підвищення ціни (станом на 26.02.2015) на АГЗС у ТОВ «ХАРКІВРЕГІОНГАЗ» становили 1 326,98 л., 1 561,45 л. та 2 703 л.

ПП «ОМЄРТА-ТРЕЙД» в Територіальних межах №2 здійснило підвищення роздрібних цін на скраплений газ в якості моторного пального на орендованих АГЗС, які розташовані за адресами:

- Харківська обл., м. Куп`янськ, вул. Харківська, 111,

- Харківська обл., Куп`янський район, с. Новоосинове вул. Степова, 46.

Вартість пального на зазначених АГЗС в період з 01 вересня до 19 вересня 2016 року збільшилась в порівнянні з рівнем вартості станом на 31.08.2016 на 22 % (31.08.2016 - 10,45 грн. за л.; 01.09.2016 - 02.09.2016 -10,45 грн. за л.; 03.09.16 - 05.09.2016-10,90 грн. за л.; 06.09.2016 - 11,35 грн. за л.; 07.09.2016 - 11,45 грн. за л.; 08.09.2016 - 09.09.2016 - 11,95 грн. за л.; 10.09.2016 12.09.16 - 12,15 грн. за л.; 13.09.2016 - 12,40 грн. за л.; 14.09.2016 -17.09.16 - 12,55 грн. за л.; 18.09.2016 - 19.09.2016 - 12,75 грн. за л.;).

При цьому, облікова (закупівельна) ціна у період з 01.09.2016 до 16.09.16 на зазначених АГЗС не змінювалася та залишалася на рівні 9,15 грн. за л.

Торговельна надбавка в період порушення по АГЗС, що знаходяться за адресою Харківська обл., м. Куп`янськ, вул. Харківська, 111 та Куп`янський район, с. Новоосинове, вул. Степова, 46 досягала 27 % (19.09.2016) тоді як 31.08.16 торговельна надбавка по вказаним АГЗС складала 12,44 %.

При роздрібній реалізації скрапленого газу в якості моторного пального ПП «ОМЄРТА-ТРЕЙД» для обліку вибуття запасів використовує метод середньозваженої оцінки; залишки на момент підвищення ціни (станом на 01.09.2016) на зазначених АГЗС у ПП «ОМЄРТА-ТРЕЙД» становили 7775,52 л. та 4006,73 л відповідно.

ФОП Фуніков В.Є. в Територіальних межах № 2 здійснював реалізацію скрапленого газу через одну орендовано АГЗС, розташовану за адресою: Харківська обл., м. Куп`янськ, вул. Красна, 65-Д2.

Вартість пального на зазначеній АГЗС в період з 01.09.2016 по 19.09.2016 збільшилась в порівнянні з рівнем вартості станом на 31.08.2016 на 20,95. % (31.08.2016 - 10,50 грн. за л.; 01.09.2016 - 02.09.2016 - 10,60 грн. за л.; 03.09.2019 - 05.09.2019 - 11.00 грн. за л.; 06.09.2016 - 07.09.2016 - 11.50 грн. за л.; 08.09.2016 - 11,90 грн. за л.; 09.09.2016 - 10.09.2016 - 12.00 грн. за л.; 11.09.16 - 11.09.2016 - 12,20 грн. за л.; 13.09.2016 - 12,20 грн. за л.; 14.09.16 - 19.09.2016 - 12,70 грн. за л.;).

При цьому, облікова (закупівельна) ціна у зазначений період на зазначеній АГЗС ФОП Фунікова В.Є., не змінювалася та залишалася на рівні 9,65 грн. за л.

Торговельна надбавка на зазначеній АГЗС в період порушення досягала 24 % та (19.09.2016), тоді як наприклад 02.09.2016 року торговельна надбавка складала 8,96 %.

При роздрібній реалізації скрапленого газу в якості моторного пального ФОП Фуніков В.Є. для обліку вибуття запасів використовує метод ідентифікованої собівартості, за неможливості його використання допускається метод собівартості перших за часом надходження запасів (ФІФО); залишки на момент підвищення ціни (станом на 01.09.2016) на зазначеній АГЗС у ФОП Фунікова В.Є. становили 1477 л.

АТ «УКРГАЗВИДОБУВАННЯ» в Територіальних межах № 2 здійснювало реалізацію скрапленого газу в якості моторного пального через 4 власні АГЗС, розташовані за адресами:

- Харківська обл., Шевченківський район, с. Огурцівка,

- Харківська обл., Куп`янський район, с. Петропавлівка,

- Харківська обл., м. Куп`янськ, вул. Харківська, 113,

- Харківська обл., Куп`янський район, с. Новоосинове, вул. Казанцева, 23.

Вартість пального на зазначених АГЗС в період з 01.09.2016 по 19.09.2016 збільшилась в порівнянні з рівнем вартості станом на 31.08.2016 на 20 % (31.09.2013 - 10,60 грн. за л.; 01.09.2016 - 10,60 грн. за л.; 02.09.2016 - 10,80 грн. за л.; 03.09.2016 - 05.09.2016 - 11,00 грн. за л.; 06.09.2016 - 11,20 грн. за л.; 07.09.2016 - 08.09.2016 - 12,00 грн. за л.; 09.09.2016 - 10.09.2016 - 12,20 грн. за л.; 11.09.2016 - 12.09.2016 - 12,40 грн. за л.; 13.09.2016 - 160.09.2016 - 12,60 грн. за л.; 17.09.2016 - 19.09.2016 - 12,75 грн. за л.;).

При роздрібній реалізації скрапленого газу в якості моторного пального АТ «УКРГАЗВИДОБУВАННЯ» для обліку вибуття запасів використовує метод середньозваженої собівартості; залишки на момент підвищення ціни (станом на 01.09.2016) на зазначених АГЗС у АТ «УКРГАЗВИДОБУВАННЯ» становили 3941 л., 3320 л., 3065 л. та 8430 л.

За поясненнями АТ «УКРГАЗВИДОБУВАННЯ» (лист від 24.07.2017 № 31-01-3107-5), кожне підвищення роздрібних цін скрапленого газу на АГЗС АТ «УКРГАЗВИДОБУВАННЯ» відбувалось виключно після зростання цін у конкурентів, рівень яких визначався шляхом проведення моніторингу на інформаційних стендах АГЗС конкурентів.

Динаміка змін торговельних надбавок Відповідачів в Територіальних межах № 2 наведена в додатку № 6 до Рішення № 70/53-р/к.

Таким чином, аналізом цінової поведінки відповідачів (зазначених в рішення відділення) в Територіальних межах № 2 встановлено, що стрімке та схоже підвищення роздрібних цін реалізації скрапленого газу в якості моторного пального розпочалось одночасно або майже одночасно (з інтервалом в день) починаючи з 01.09.2016 за рахунок збільшення торговельних надбавок.

Слід зазначити, що відповідачі (зазначені в рішенні відділення) в Територіальних межах № 2 здійснюють діяльність з реалізації скрапленого газу через 11 АГЗС, що складає 80 % від загальної кількості АГЗС в Територіальних межах № 2, що надає можливість відчутно впливати на ринок, в тому числі шляхом обмеження конкуренції.

Враховуючи вищенаведене, підвищення цін на скраплений газ в якості моторного пального відбулось за відсутністю на момент підвищення цін об`єктивних на те причин, оскільки відповідачі (зазначені в рішенні відділення) в Територіальних межах № 2 зокрема, застосовують різні методики оцінки вибуття запасів, мають різну кількість залишків палива при підвищенні оптових цін, за наявності різних постачальників та цін придбання товару, одні суб`єкти господарювання здійснюють реалізацію через власні АГЗС, інші орендують, в зв`язку з чим несуть додаткові витрати, пов`язані з орендою, про, що зазначено в матеріалах справи №2/01-51-17.

Отже, відповідачі (зазначені в рішенні відділення) знаходяться в різних економічних умовах господарської діяльності, які впливають на цінову політику суб`єктів господарювання.

При цьому, цінова поведінка відповідачів (зазначених в рішенні відділення) в інші періоди часу, зокрема до підвищення цін на скраплений газ в якості моторного пального, була такою, що відповідала умовам функціонування конкурентного середовища на ринку.

Крім цього, на момент підвищення роздрібних цін відповідачами (зазначеними в рішенні відділення) у останніх була різна кількість залишків скрапленого газу, які вони мали б змогу реалізовувати протягом певного часу, проте за рахунок збільшення розміру торговельної надбавки вони переклали ризики від зростання закупівельних цін у майбутньому в повному обсязі на споживачів скрапленого газу.

Схоже підвищення цін реалізації скрапленого газу в якості моторного пального з динамікою, що випереджає динаміку зростання закупівельних цін без наявності об`єктивних причин, дає змогу суб`єктам господарювання збільшити доходи від реалізації скрапленого газу в якості моторного пального. Досягнення такого результату відповідає економічним інтересам кожного із вищезазначених суб`єктів господарювання. Фактором збільшення контролю на ринку, а саме над однією з його умов - рівнем ціни товару є отримання додаткової виручки.

В даному випадку відповідачі (вказані в рішенні відділення) в Територіальних межах №2 своїми діями спотворили цінове змагання один з одним, що обмежило можливість кожного із них встановити ціну нижче, ніж у конкурентів.

Суб`єкти господарювання в період порушення не здійснювали будь-яких конкурентних дій, направлених на зміну ситуації, що склалась, шляхом ведення самостійної цінової політики.

Відповідачі (вказані в рішенні відділення) в Територіальних межах № 2 вчиняючи вищенаведені дії, не несуть витрати, пов`язані з ціновою змагальністю та можливими змінами обсягів попиту, та, як результат таких дій, нівелюють ризик втрат, пов`язаних з конкурентною боротьбою з іншими учасниками ринку.

Для досягнення даного результату дії відповідачів (вказаних в рішенні відділення) в Територіальних межах № 2 взаємно доповнюють один одного, оскільки ведення одноманітної цінової політики при різних внутрішніх умовах господарювання неможливо без дотримання єдиної узгодженої поведінки на ринку роздрібної реалізації скрапленого газу.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про захист економічної конкуренції» конкуренція - змагання між суб`єктами господарювання з метою здобуття завдяки власним досягненням переваг над іншими суб`єктами господарювання, внаслідок чого споживачі, суб`єкти господарювання мають можливість вибирати між кількома продавцями, покупцями, а окремий суб`єкт господарювання не може визначати умови обороту товарів на ринку.

Для досягнення даного результату дії відповідачів (вказаних в рішенні відділення) в Територіальних межах № 2 взаємно доповнюють один одного, оскільки ведення одноманітної цінової політики при різних внутрішніх умовах господарювання неможливо без дотримання єдиної узгодженої поведінки на ринку роздрібної реалізації скрапленого газу.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про захист економічної конкуренції» конкуренція - змагання між суб`єктами господарювання з метою здобуття завдяки власним досягненням переваг над іншими суб`єктами господарювання, внаслідок чого споживачі, суб`єкти господарювання мають можливість вибирати між кількома продавцями, покупцями, а окремий суб`єкт господарювання не може визначати умови обороту товарів на ринку.

У відзиві на позовну заяву відповідач вказав, що в період вчинення антиконкурентних узгоджених дій певний рівень конкуренції на ринку залишався, але Відповідачі (вказані в рішенні відділення) в Територіальних межах № 2 не змагались в частині встановлення роздрібних цін реалізації на скраплений газ в якості моторного пального.

В результаті схожих дій відповідачів (вказаних в рішенні відділення) в Територіальних межах № 2 обмежено конкуренцію між ними, а також за рахунок досягнення ринкової влади в період вчинення порушення, відповідачі отримали можливість підвищувати ціни понад рівень, що існував би за умови значної конкуренції на ринку роздрібної реалізації скрапленого газу в якості моторного пального. Зазначене, в свою чергу, могло призвести до обмеження конкуренції на відповідному ринку в цілому.

Відповідно до статті 5 Закону України «Про захист економічної конкуренції» узгодженими діями є укладення суб`єктами господарювання угод у будь-якій формі, прийняття об`єднаннями рішень у будь-якій формі, а також будь-яка інша погоджена конкурентна поведінка (діяльність, бездіяльність) суб`єктів господарювання.

Згідно зі статтею 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції» антиконкурентними узгодженими діями є узгоджені дії, які призвели чи можуть призвести до недопущення, усунення чи обмеження конкуренції.

Антиконкурентними узгодженими діями вважається також вчинення суб`єктами господарювання схожих дій (бездіяльності) на ринку товару, які призвели чи можуть призвести до недопущення, усунення чи обмеження конкуренції у разі, якщо аналіз ситуації на ринку товару спростовує наявність об`єктивних причин для вчинення таких дій (бездіяльності).

Відповідно до пункту 1 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції» порушенням законодавства про захист економічної конкуренції є антиконкурентні узгоджені дії.

Зазначені обставини вказують на те, що стрімке і значне зростання роздрібних цін на скраплений газ в якості моторного пального за відсутності об`єктивних підстав є наслідком антиконкурентних узгоджених дій відповідачів (вказаних в рішенні відділення) в Територіальних межах № 1 та № 2.

У відповідності до ст. 14 Закону України «Про захист економічної конкуренції» з метою запобігання порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, підвищення передбачуваності його застосування Антимонопольний комітет України чи адміністративна колегія Антимонопольного комітету України може надавати суб`єктам господарювання на підставі наданої ними інформації висновки у формі рекомендаційних роз`яснень щодо відповідності дій суб`єктів господарювання положенням статей 6, 10 та 13 цього Закону та статті 15-1 Закону України "Про захист від недобросовісної конкуренції".

У відповідності до ст. 46 Закону України «Про захист економічної конкуренції» органи Антимонопольного комітету України мають право надавати рекомендації органам влади, органам місцевого самоврядування, органам адміністративно-господарського управління та контролю, суб`єктам господарювання, об`єднанням стосовно припинення дій, які містять ознаки порушення законодавства про захист економічної конкуренції, усунення причин виникнення цих порушень і умов, що їм сприяють, а у разі, якщо порушення припинено, - щодо вжиття заходів для усунення наслідків цих порушень. Рекомендації надаються у формі листа.

Рекомендації органів Антимонопольного комітету України підлягають обов`язковому розгляду органами чи особами, яким вони надані. Про результати їх розгляду Антимонопольному комітету України, його територіальному відділенню повідомляється у десятиденний строк з дня отримання рекомендацій, якщо органами Антимонопольного комітету України не продовжено цей строк.

За умови виконання положень рекомендацій у разі, якщо порушення не призвело до суттєвого обмеження чи спотворення конкуренції, не завдало значних збитків окремим особам чи суспільству та вжито відповідних заходів для усунення наслідків порушення, провадження у справі про порушення законодавства про захист економічної конкуренції не розпочинається, а розпочате провадження закривається.

У відповіді на відзив позивач посилався на те, що у 2015р. йому надійшли рекомендації адміністративної колегії Харківського обласного відділення від 17.02.2015р. № 86-р у справі № 1/02-207-14, в яких рекомендовано припинити дії, які полягають у встановленні несправедливих надмірно низьких цін на скраплений газ, які полягали у встановленні ціни на 2 - 4.5% нижчі за роздрібні ціни реалізації скрапленого газу інших учасників ринку.

Проте, суд не погоджується з твердженнями позивача про те, що збільшення цін відбулося саме на виконання рекомендацій відповідача, оскільки дані рекомендації не містили положень які б свідчили про необхідність такого збільшення.

Також, позивача в позовній заяві та в засіданнях вказував про те, що у Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України не було жодних підстав розглядати обставини, які сталися у вересні місяці 2016р., у зв`язку з наступним.

Так, позивач зазначає, що відповідач у рішенні від 18.06.2020р. № 70/53-р/к у справі № 2/01-51-17 перелічує підстави, які дозволили розглянути справу:

1) інформація Управління Служби безпеки України в Харківській області, що надана листом від 04.03.2015р. № 70/8-3092 (вх. від 05.03.2015р. № 966);

2) заява фізичної особи ОСОБА_1 (вх. від 02.03.2015р. № 922/Б-54);

3) подання першого відділу досліджень і розслідувань від 24.04.2015р. № 201.

Всі ці підстави дозволили відповідачу прийняти розпорядження від 24.04.2015р. №76-рп/к про початок розгляду справи № 1-01-69-15.

На думку позивача вся інформація, яка отримана відповідачем протягом березня-квітня місяця 2015р. не могла свідчити по події, які могли відбутися у вересні місяці 2016р.

Проте, такі твердження спростовуються наступним.

Так, у відповідності до з пунктів 1-3 спірного рішення:

(1) Керуючись інформацією Управління Служби безпеки України в Харківській області, наданою листом від 04.03.2015 № 70/8-3092 (вх. від 05.03.2015 № 966), за результатами розгляду заяви фізичної особи ОСОБА_1 (вх. від 02.03.2015 № 922/Б-54) та в ході дослідження ринку роздрібної реалізації скрапленого газу в якості моторного пального в межах Харківської області (включаючи м. Харків), на підставі подання першого відділу досліджень і розслідувань від 24.04.2015 № 201 про ознаки вчинення операторами ринку роздрібної реалізації скрапленого газу в якості моторного пального порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченого частиною третьою статті 6, пунктом 1 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, а саме схожих дій на ринку товару, які можуть призвести до обмеження конкуренції, у разі, якщо аналіз ситуації на ринку товару спростовує наявність об`єктивних причин для вчинення таких дій, адміністративною колегією Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України прийнято розпорядження від 24.04.2015 № 76 - рп/к про початок розгляду справи № 1/01-69-15.

(2) Розпорядженням адміністративної колегії Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 22.06.2017 № 100 - рп/к матеріали справи 1/01-69-15, які стосуються періоду підвищення роздрібних цін реалізації скрапленого газу в якості моторного пального в межах Харківської області (включаючи місто Харків), з 01.09.2016 до 13.09.2016 виділені в окреме провадження, новій справі присвоєно № 2/01-51-17 (далі - Справа).

(3) Розпорядженнями адміністративної колегії Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 10.10.2019 № 168-рп/к до участі у справі залучені Відповідачі (зазначені в рішенні відділення).

Таким чином, твердження позивача про те, що в основу спірного рішення відповідача було покланено відомості, які були зібрані протягом березня-квітня місяця 2015р. в межах справи 1/01-69-15, та не могли свідчити по події, які могли відбутися у вересні місяці 2016р., не відповідають дійсності, оскільки, матеріали справи 1/01-69-15, які стосуються періоду підвищення роздрібних цін реалізації скрапленого газу в якості моторного пального в межах Харківської області (включаючи місто Харків), з 01.09.2016 до 13.09.2016 були виділені в окреме провадження, новій справі присвоєно № 2/01-51-17, та вже за результатами зібраних матеріалів по справі № 2/01-51-17 було ухвалено спірне рішення.

Згідно з положеннями ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1 ст. 74 ГПК України).

У справі «Трофимчук проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

На підставі вищевикладеного, суд погоджується з висновками відповідача, викладеним в оскаржуваному рішенні стосовно того, що встановлені схожі дії відповідачів (вказані в рішенні відділення) є горизонтальними антиконкурентними узгодженими діями, що можуть призвести до обмеження конкуренції на ринку роздрібної реалізації скрапленого газу в якості моторного пального в визначених територіальних межах. В результаті таких дій споживачі придбавали скраплений газ в якості Моторного пального за завищеними цінами, у зв`язку з чим, Рішення № 70/53-р/к від 18.06.20р. по справі №2/01-51-17 є законним і обґрунтованим, а позовні вимоги є такими, що не підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується ст. 129 ГПК України. Судовий збір покладається: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; 2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином судові витрати покладаються на позивача в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України; ст. ст. 1, 5, 6, 50, 59 Закону України Про захист економічної конкуренції; ст. ст. 3, 7, 19 Закону України "Про Антимонопольний комітет України"; ст.ст. 1, 2, 4, 5, 12, 13, 14, 15, 73, 74, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 256, 257, 259 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку для оскарження. Зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції, або до суду першої інстанції відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 30.10.20р.

Суддя Л.В. Шарко