номер провадження справи 31/153/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

28.09.2020 Справа № 908/5628/14

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Азізбекян Тетяни Анатоліївни, при секретареві судового засідання Вака В.С., розглянувши матеріали скарги акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України на дії Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполь Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) у справі № 908/5628/14

за позовом: Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України (01001, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, буд. 6)

до відповідача: Комунального комерційного підприємства Маріупольської міської ради Маріупольтепломережа (87534, Донецька область, м. Маріуполь, бул. Гризодубової, буд 1)

про стягнення суми

орган виконання: Центральний відділ державної виконавчої служби у місті Маріуполь Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (87515, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Грецька, буд. 19)

за участю представників:

від стягувача: Конопліцький І.В., довіреність № 14-325 від 09.08.2019

від боржника (заявника): не прибув

від органу виконання: не прибув.

УСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство Національна акціонерна компанія Нафтогаз України звернулось до Господарського суду Запорізької області в системі Електронний суд із скаргою на дії Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполь Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) у справі № 908/5628/14, в якій просить суд:

- визнати неправомірною постанову начальника Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполь Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про результати перевірки матеріалів виконавчого провадження 62680963 від 07.09.2020;

- постанову начальника Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполь Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про результати перевірки матеріалів виконавчого провадження 62680963 від 07.09.2020 скасувати;

- повідомлення головного державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполь Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Крушеницьої В.А про повернення виконавчого документу стягувану без виконання від 10.09.2020 наказу господарського суду Запорізької області №908/5628/14 від 10.02.2015 скасувати;

- зобов`язати начальника Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполь Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) повторно здійснити перевірку матеріалів виконавчого провадження 62680963 з урахуванням висновків суду щодо ч. 2 ст. 12 Закону Про виконавче провадження, про що винести відповідну постанову.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.09.2020, вказану заяву було розподілено на розгляд судді Азізбекян Т.А.

Ухвалою суду від 21.09.2020 судове засідання з розгляду скарги призначено на 28.09.2020.

28.10.2020 на адресу суду від ВДВС надійшло клопотання про перенесення судового засідання з метою отримання додаткових доказів.

Відповідно до частини першої ст. 342 Господарського процесуального кодексу України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду (частина друга ст. 342 Господарського процесуального кодексу України).

З урахуванням зазначеного, суд вирішив за доцільне розглянути скаргу по суті за наявними в ній матеріалами, яких достатньо для вирішення скарги по суті, за відсутністю в судовому засіданні представника відповідача та органу виконання.

За таких обставин клопотання ВДВС залишено судом без задоволення.

Відповідно до ст. 222 Господарського процесуального кодексу України здійснювалося фіксування судового засідання 28.09.2020 за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Оголошений склад суду.

Судом перевірені повноваження представника стягувача.

Відводів складу суду не заявлено.

Представник стягувача підтримав скаргу у повному обсязі, в обґрунтування якої зазначає, що 14.09.2020 на адресу стягувача надійшло повідомлення Центрального ВДВС у м. Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) № 2125 від 10.10.2020 про повернення стягувачу без прийняття до виконання наказу Господарського суду Запорізької області від 10.02.2015 у справі № 908/5628/14 у зв`язку з пропуском строку пред`явлення виконавчого документу до виконання та постанова про результати перевірки матеріалів виконавчого провадження 62680963 від 07.09.2020. Стягувач вважає, що постанова № 62680963 від 07.09.2020 та повідомлення № 2125 від 10.09.2020 вчинено з порушенням ст. ст. 4, 24 Закону. Просить скаргу задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, причини неявки суду невідомі. Про час та місце судового засідання з розгляду скарги повідомлений відповідно до вимог Господарського процесуального кодексу України.

Представник ВДВС в судове засідання не прибув.

В засіданні 28.09.2020 судом проголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

Розглянувши та оцінивши всі надані суду матеріали скарги, проаналізувавши норми чинного законодавства, суд встановив таке.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 29.01.2015 р. у справі №908/5628/14 позов задоволено частково, стягнуто з ККП Маріупольської міської ради Маріупольтепломережа на користь ПАТ НАК Нафтогаз України інфляційні втрати в сумі 3 712 523,53 грн., 3% річних в сумі 618 359,44 грн. та судовий збір в сумі 58 390,92 грн., в іншій частині позову відмовлено.

На виконання рішення суду видано наказ від 10.02.2015.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 02.07.2015 у справі № 908/5628/14 заяву ККП Маріупольської міської ради Маріупольтепломережа про надання розстрочки виконання рішення господарського суду Запорізької області від 29.01.2015 у виконавчому проваджені по справі № 908/5628/14 задоволено частково, розстрочено виконання рішення господарського суду Запорізької області від 29.01.2015 у виконавчому проваджені по справі № 908/5628/14 на 3 роки зі сплатою 120 302,30 грн. та останній місяць зі сплатою в сумі 120 302,47 грн. починаючи з липня 2015 року по липень 2018 року.

18.07.2017 ВДВС розглянута заява ПАТ «НАК «Нафтогаз України» від 14.06.2017 щодо примусового виконання наказу від 10.02.2015 № 908/5628/14 та направлено стягувачу повідомлення про повернення виконавчого документу без прийняття до виконання від 18.07.2017 № 54317406, в якому ВДВС, керуючись ст. 24 ЗУ «Про виконане провадження» повідомляє, що стягувачу необхідно звернутись із заявою про примусове виконання до Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Маріуполь ГТУЮ у Донецькій області, який знаходиться за адресою: 87500, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Грецька, 19.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 14.02.2018 скасовано ухвалу господарського суду Запорізької області від 26.12.2017 у справі № 908/5628/14, якою відмовлено в задоволенні заяви Комунального комерційного підприємства Маріупольської міської ради «Маріупольтепломережа» про зміну способу та порядку виконання ухвали Господарського суду Запорізької області від 02.07.2015 у справі № 908/5628/14. Визначено 29.12.2017 датою закінчення розстрочки виконання рішення господарського суду Запорізької області від 29.01.2015, що надана ухвалою господарського суду Запорізької області від 02.07.2015 у справі № 908/5628/14.

20.02.2020, керуючись вимогами ст. 3, 4, 12, 18, 26 Закону України «Про виконавче провадження» (надалі Закон) наказ Господарського суду Запорізької області від 10.02.2015 у справі № 908/5628/14 направлено для примусового виконання до Центрального ВДВС у м. Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків).

14.09.2020 на адресу стягувача надійшла постанова Начальника Центрального ВДВС у м. Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про результати перевірки матеріалів виконавчого провадження 62680963 від 07.09.2020 та повідомлення Центрального ВДВС у м. Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) №2125 від 10.10.2020 про повернення стягувачу без прийняття до виконання наказу Господарського суду Запорізької області від 10.02.2015 у справі № 908/5628/14 у зв`язку з пропуском строку пред`явлення виконавчого документу до виконання.

У ч. 1 ст. 74 Закону України Про виконавче провадження від 02.06.2016 №1404-VIII зазначено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Статтею 339 ГПК України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Згідно з п. а) ч. 1 ст. 341 ГПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатися про порушення її права.

Оскільки, фактично постанова Начальника Центрального ВДВС у м. Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про результати перевірки матеріалів виконавчого провадження 62680963 від 07.09.2020 та повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без виконання від 10.09.2020 стягувачем отримано 14.09.2020, строк оскарження дій органу ДВС передбачений 341 ГПК України спливає 24.09.2020.

Стягувач зазначає, що порушення прав та інтересів НАК «Нафтогаз України» відбулось у результаті перевірки матеріалів виконавчого провадження 62680963 від 07.09.2020, про що начальником Центрального ВДВС у м. Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) винесено відповідну постанову, похідною від якої є повідомлення головного державного виконавця Центрального ВДВС у м. Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Крушеницьої В.А про повернення виконавчого документу стягувачу без виконання від 10.09.2020 наказу господарського суду Запорізької області № 908/5628/14 від 10.02.2015.

Механізм перевірки матеріалів виконавчого провадження врегульовано Розділом 12 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 № 512/5, який допускає перевірку матеріалів виконавчого провадження за власною ініціативою керівника органу ДВС.

Так, у ході перевірки матеріалів виконавчого провадження 62680963 відкритого на виконання наказу Господарського суду Запорізької області від 10.02.2015 у справі № 908/5628/14 встановлено, що рішення про відкриття виконавчого провадження прийнято неправомірно з огляду на пропущені строки пред`явлення виконавчого документу до виконання.

Однак, вказана постанова прийнята без урахування ухвали Господарського суду Запорізької обл. № 908/5628/14 від 02.07.2015 та постанови Донецького апеляційного господарського суду від 14.02.2018, якими визначено строки та порядок виконання рішення суду у вигляді розстрочки виконання рішення суду до 29.12.2017, про що зазначено у заяві про відкриття виконавчого провадження від 20.02.2020.

За приписами ч. 1., ч. 2 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

З урахуванням постанови Донецького апеляційного господарського суду від 14.02.2018 початок обрахунку строку пред`явлення виконавчого документу до виконання починається 29.12.2017 та спливає 29.12.2020.

За таких обставин постанова про результати перевірки матеріалів виконавчого провадження 62680963 від 07.09.2020 та, як наслідок, повідомлення про повернення наказу господарського суду Запорізької області № 908/5628/14 стягувачу без прийняття до виконання, з посиланням на пропуск строку пред`явлення виконавчого документу до виконання є вчиненою з порушенням ч. 2 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» строк пред`явлення виконавчого документу переривається у разі пред`явлення виконавчого документу до виконання.

Як слідує з повідомлення Приморського ВДВС міста Маріуполя ГТУЮ у Донецькій області про повернення виконавчого документу без прийняття до виконання від 18.07.2017 № 54317406 стягувач звертався із заявою від 14.06.2017 № 1415-605в до ВДВС про відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання наказу Господарського суду Запорізької області від 10.02.2015 у справі № 908/5628/14. Тобто такий виконавчий документ пред`являвся до виконання, відповідно строк перервався.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

У п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, установлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Згідно статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії.

Право на судовий захист тісно пов`язано з таким основоположним принципом правової держави, як верховенство права.

Стаття 2 Господарського процесуального кодексу України передбачає, завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до статей 325, 326 Господарського процесуального кодексу України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. Виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Стаття 6 Конвенції поширює свою дію і на таку стадію господарського процесу як виконання судового рішення. У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини вказує, що право на судовий розгляд було б примарним, якщо б внутрішня судова система Договірної Держави дозволила б, щоб остаточне та обов`язкове судове рішення залишалось невиконаним відносно однієї зі сторін, і що виконання рішення або постанови будь-якого органу судової влади повинне розглядатися як невід`ємна частина процесу в розумінні статті 6 Конвенції (рішення від 28 липня 1999 року в справі Іммобільяре Саффі проти Італії, рішення від 19 березня 1997 року в справі Горнсбі проти Греції).

Відповідно до ст. 1 Закону України Про виконавче провадження виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України Про виконавче провадження відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України Про виконавче провадження примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України Про виконавче провадження виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що постанова начальника Центрального ВДВС у м. Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про результати перевірки матеріалів виконавчого провадження 62680963 від 07.09.2020 та повідомлення головного державного виконавця Центрального ВДВС у м. Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Крушеницьої В.А про повернення виконавчого документу стягувачу без виконання прийнято ВДВС неправомірно.

Відповідно до статті 343 ГПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

За викладених обставин, суд задовольняє скаргу АТ НАК Нафтогаз України частково та визнає постанову начальника Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполь Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про результати перевірки матеріалів виконавчого провадження 62680963 від 07.09.2020 та повідомлення головного державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполь Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Крушеницьої В.А про повернення виконавчого документу стягувану без виконання від 10.09.2020 наказу господарського суду Запорізької області № 908/5628/14 від 10.02.2015 неправомірними; зобов`язує начальника Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполь Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) усунути порушення (поновити порушене право заявника) та повторно розглянути заяву стягувача про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання наказу господарського суду Запорізької області № 908/5628/14 від 10.02.2015.

Суд звертає увагу, що Постановою Кабінету Міністрів України від 06.03.2019 № 226 «Деякі питання акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», яка набрала чинності 20.03.2019, тип акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» змінено з публічного на приватне, про що внесені зміни до Статуту НАК «Нафтогаз України».

Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 5 Закону України «Про акціонерні товариства» зміна типу товариства з приватного на публічне або з публічного на приватне не є його перетворенням.

Таким чином, в силу абз. 3 ч. 2 ст. 5 Закону України «Про акціонерні товариства» правовий статус НАК «Нафтогаз України» як позивача (стягувача) у справі № 905/5628/14 не змінився.

Керуючись ст. ст. 232, 233, 234, 235, 246, 342, 343 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» задовольнити частково.

Визнати постанову начальника Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполь Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про результати перевірки матеріалів виконавчого провадження 62680963 від 07.09.2020 неправомірною.

Визнати повідомлення головного державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполь Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Крушеницьої В.А про повернення виконавчого документу стягувану без виконання від 10.09.2020 наказу господарського суду Запорізької області № 908/5628/14 від 10.02.2015 неправомірним.

Зобов`язує начальника Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполь Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) усунути порушення (поновити порушене право заявника) та повторно розглянути заяву стягувача про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання наказу господарського суду Запорізької області № 908/5628/14 від 10.02.2015.

Копію ухвали суду направити учасникам справи та Центральному відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполь Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (87515, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Грецька, буд. 19)

Повний текст ухвали суду складено та підписано 05.09.2020.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання (частина 2 статті 235 Господарського процесуального кодексу України).

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала підписана 05.11.2020.

Суддя Т.А. Азізбекян