ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"22" жовтня 2020 р. Справа № 924/1222/18

м. Хмельницький
Господарський суд Хмельницької області у складі: суддя Танасюк О.Є., секретар судового засідання Потерба О.О., розглянувши матеріали справи
за позовом Першого заступника керівника Городоцької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах Закупненської селищної ради, Хмельницька область, Чемеровецький район, смт. Закупне
до приватного підприємства „Аграрна компанія 2004, Хмельницька область, Волочиський район, с. Попівці
про стягнення 5509067,42 грн., з яких: 4942993,14 грн. - кошти на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури смт. Закупне, 44690,07 грн. пеня, 521384,21 грн. 3% річних

Представники сторін:
позивач: не з`явився
відповідач: Федонюк Г.С. згідно ордеру серія ХМ №029252 від 02.10.2020р.
прокурор: Грамчук Т.А. - прокурор відділу Хмельницької обласної прокуратури

У судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення у справі згідно з ч. 1 ст. 240 ГПК України.
Процесуальні дії по справі.
Ухвалою господарського суду Хмельницької області від 18.01.2018р. відкрито провадження у справі №924/1222/18, постановлено дану справу розглядати за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою суду від 18.03.2019р. відмовлено у задоволенні клопотання приватного підприємства „Аграрна компанія 2004 про поновлення строку на подання відзиву та зустрічного позову, зустрічний позов приватного підприємства „Аграрна компанія 2004 повернуто заявнику.
17.04.2019р. судом постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження у справі №924/1222/18 та призначено справу до судового розгляду по суті.
Ухвалою господарського суду Хмельницької області суду від 17.05.2019р. позов Першого заступника керівника Городоцької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах Закупненської селищної ради до приватного підприємства „Аграрна компанія 2004 про стягнення 5509067,42 грн. залишено без розгляду на підставі п. 1 ч. 1 ст. 226 ГПК України.
Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 29.10.2019р. ухвалу господарського суду від 17.05.2019р. у справі №924/1222/18 скасовано, матеріали справи №924/1222/18 повернуто до господарського суду Хмельницької області для розгляду по суті.
25.11.2019р. господарським судом Хмельницької області постановлено ухвалу про продовження розгляду справи №924/1222/18 за правилами загального позовного провадження, призначено розгляд справи на 09:30 год. 23.12.2019р.
02.12.2019р. до суду надійшла ухвала Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.12.19р. про витребування матеріалів справи з господарського суду Хмельницької області, у зв`язку із відкриттям касаційного провадження у справі №924/1222/18 за касаційною скаргою приватного підприємства "Аграрна компанія 2004", яке призначено до розгляду на 10:30 год. 18.12.19р.
Ухвалою господарського суду від 03.12.2020р. провадження у справі №924/1222/18 було зупинено до набрання законної сили судовим рішенням Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справі №924/1222/18.
Постановою Верховного Суду від 12.08.2020р. постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 29.10.2019 у справі №921/1222/18 залишено без змін.
17.09.2020р. справа 924/1240/18 надійшла до господарського суду Хмельницької області.
Ухвалою господарського суду від 22.09.2020р. провадження у справі поновлено, продовжено розгляд справи №924/1222/18 по суті та призначено її до розгляду в судовому засіданні на 11:00 год. 06.10.20.
Ухвалою суду від 06.10.2020р. залишено без задоволення клопотання ПП „Аграрна компанія 2004 про зупинення провадження у справі до вирішення іншої справи, оскільки на стадії розгляду справи по суті відсутні підстави для зупинення провадження у справі на підставі п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України.
В судовому засіданні 06.10.2020р. постановлено ухвалу про оголошення перерви на 12:00 год. 07.10.2020р.
Ухвалою суду від 07.10.2020р. визнано поважною причину пропуску процесуального строку (розгляду справи по суті) та такою, що зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином, поновлено процесуальний строк розгляду справи №924/1222/18 по суті на 30 днів, розгляд справи в судовому засіданні по суті відкладено на 10:00 год. 22.10.2020р.
Позиція прокурора та позивача.
В обґрунтування позовних вимог заступник керівника Городоцької місцевої прокуратури посилається на невиконання відповідачем зобов`язань за договором про пайову участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури селища Закупна. Зазначає, що відповідно до умов договору ПП „Аграрна компанія 2004 зобов`язалася перерахувати кошти в сумі 4942993,14 грн. єдиним платежем до 31.08.2018р. Повідомляє, що у зв`язку із закінченням умов договору, 21.08.2018р. за №02-22/145 Закупненською селищною радою на адресу ПП „Аграрна компанія 2004 надіслано нагадування про сплату коштів пайової участі, а 25.09.2018р. за №02-22/161 та 23.10.2018р. за № 02-22/180 претензії з вимогою сплати коштів за договором, які не виконані відповідачем.
Зазначає, що необхідність звернення прокурора з позовною заявою зумовлена потребою захистити інтереси держави, оскільки невиконання відповідачем договору про пайову участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури смт. Закупне зумовлює ненадходження коштів пайової участі до бюджету селищної ради на створення та розвиток інфраструктури селища, чим ослаблюються економічні основи та інтереси територіальної громади селища. Вказує, що Закупненською селищною радою з часу встановлення факту несплати коштів пайової участі (01.09.2018р.) до цього часу не вживалися заходи представницького характеру щодо стягнення з відповідача заборгованості за договором. При цьому, згідно листа Закупненської селищної ради від 17.12.2018р. №02-22232 заходи щодо стягнення коштів пайової участі не вживалися та вживатися не будуть, що на думку прокурора є доказом нездійснення захисту інтересів держави суб`єктом владних повноважень.
Крім того, прокурор зазначає, що Закупненська селищна рада звертаючись до органу прокуратури з проханням захистити інтереси держави шляхом вжиття заходів представницького характеру вказувала на відсутність у штаті селищної ради юриста або іншої відповідальної особи, яка може представляти інтереси в суді. Також в бюджеті селищної ради відсутні кошти для оплати послуг юриста та сплату судового збору.
Вищезазначене, на думку прокурора є доказами нездійснення захисту інтересів держави суб`єктом владних повноважень та підставою для застосування представницьких повноважень прокурором.
Позивач у клопотанні від 28.09.2020р. просить справу розглядати за його відсутності.
Позиція відповідача.
Відповідач у відзиві від 13.03.2019р. проти позову заперечує. Вважає, що позовна заява подана без належного обґрунтування підстав для представництва прокуратурою місцевого самоврядування. Зазначає, що прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і змінювати належного суб`єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави. При цьому посилається на постанову Верховного Суду від 20.09.2018р. по справі №924/1237/17 та від 20.10.2018р. по справі 4/166 „Б. Зазначає, що першим заступником керівника Городоцької місцевої прокуратури не обґрунтовано в чому саме полягає „інтерес держави та в чому вбачається необхідність надання такому інтересу захисту. Стверджує, що посилання на неможливість здійснення Закупненською селищною радою владних повноважень спрямованих на виконання умов договору є безпідставним, оскільки прокурор у позові зазначає, що позивач направляв на адресу відповідача нагадування та претензії з вимогою про сплату коштів. Зазначене свідчить про те, що органом місцевого самоврядування проводилася відповідна робота спрямована на стягнення заборгованості. Вказує, що відсутність в бюджеті селищної ради запланованих коштів для сплати судового збору також не може бути достатньою підставою, яка унеможливлює самостійне звернення до суду. Таким чином, у задоволенні позову просить відмовити.
У поясненні від 21.10.2020р. відповідач вважає позовні вимоги передчасними та недоведеними, оскільки згідно з ч. 9 ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" кошти пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту сплачуються в повному обсязі до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію. Вказує, що станом на дату подання позову об`єкт, не введений в експлуатацію, Акт готовності об`єкта до експлуатації не поданий та відповідно Сертифікат не отриманий. Зазначає, що прокурором не доведено обов`язку відповідача в силу закону, а не договору, який оспорюється сторонами. При цьому посилається на постанови Верховного Суду від 09.04.2019 у справі №911/169/18, від 10.09.2020 №904/3368/18.
ПП „Аграрна компанія 2004 вважає, що сторони не погодили та не встановили чіткі умови застосування пені у договорі, у зв`язку з чим вона не підлягає застосуванню. Відповідач посилаючись на постанову Великої Палати Верховного Суду від 10.12.2019 року в справі N 904/4156/18, зазначає, що у тому випадку, коли правочин не містить в собі умов щодо розміру та бази нарахування пені, або містить умову про те, що пеня нараховується відповідно до чинного законодавства, сума пені може бути стягнута лише в разі, якщо обов`язок та умови її сплати визначено певним законодавчим актом.
Дослідивши фактичні обставини справи, зміст спірних правовідносин, надані по справі докази та пояснення, судом встановлено та приймається до уваги таке:
12.04.2018р. між Закупненською селищною радою та приватним підприємством „Аграрна компанія 2004 (замовник) укладено договір про пайову участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури селища Закупна, відповідно до п. 1 якого замовник у зв`язку із будівництвом комплексу для приймання, очищення, сушіння, зберігання та відвантаження зерна за адресою зв`язку: вул. Станційна, 6, смт. Закупне, Чемеровецький район Хмельницької області, зобов`язується взяти пайову участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури смт. Закупне та перерахувати до місцевого бюджету грошові кошти в розмірі 4942993,14 грн., як пайову участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури смт. Закупне у розмірі, що дорівнює 3,0 % від загальної кошторисної вартості будівництва (реконструкції) об`єкта містобудування, яка визначена проектною документацією, та затверджена в установленому законодавством порядку. Розмір внеску та порядок його оплати визначаються відповідно до Закону України „Про регулювання містобудівної діяльності та рішенням двадцятої сесії Закупненської селищної ради від 12.09.2017 року № 3 „Про затвердження Порядку участі замовників у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури смт Закупне, затвердження типовою договору про пайову участь та визнання таким, що втратило чинність рішення сесії Закупненської селищної ради.
Згідно з п. 2.1. договору замовник зобов`язується перерахувати грошові кошти в сумі 4942993,14 грн. єдиним платежем до 31.08.2018 р.
Кошти отримані як пайова участь замовників об`єктів містобудування можуть використовуватися виключно на створення і розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури смт. Закупне (п. 3.1. договору).
Пунктом 4.1. договору передбачено, що у разі не виконання замовником будівництва умов договору про пайову участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури смт Закупне щодо перерахування в повному обсязі коштів, Закупненська селищна рада здійснює необхідні заходи щодо примусового стягнення вказаних коштів у судовому порядку.
Відповідно до п. 4.2. договору замовник у випадку несвоєчасної сплати внеску, передбаченого розділом 1 договору, сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на частину несвоєчасно сплачених за договором коштів, що діє на дату настання платежу (можуть передбачатися інші штрафні санкції).
Договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами та діє до повного виконання ними своїх зобов`язань за цим договором (п. 5.1. договору).
У п. п. 6.2., 6.3. договору передбачено, що одностороння зміна умов або одностороння відмова від цього договору неприпустима. У випадках, не передбачених даним договором, сторони керуються чинним законодавством України.
Договір підписаний сторонами та скріплений їх печатками.
21.08.2018 за № 02-22/145 Закупненською селищною радою на адресу ПП „Аграрна компанія 2004 надіслано нагадування про сплату коштів пайової участі єдиним платежем до 31.08.2018.
У зв`язку із невиконанням умов договору, 25.09.2018 за № 02-22/161 Закупненська селищна рада Хмельницької області на адресу ПП „Аграрна компанія 2004 надіслала претензію з вимогою сплатити кошти за договором від 12.04.2018 в розмірі 5068937,90 грн., з яких: 4942993,14 грн. - заборгованість, 9750,56 грн. 3% річних, 116194,20 грн. пеня.
24.10.2018 Закупненською селищною радою Хмельницької області на адресу ПП „Аграрна компанія 2004 повторно надіслано претензію від 23.10.2018за № 02-22/180 з вимогою сплатити кошти за договором від 12.04.2018 в розмірі 5216821,42 грн., з яких: 4942993,14 грн. - заборгованість, 21126,22 грн. 3 % річних, 252702,06 грн. пеня.
У листі від 12.12.2018 року № 75-31 вих-18 Городоцька місцева прокуратура просила повідомити позивача чи вживатимуться Закупненською селищною радою Хмельницької області заходи представницького характеру, щодо стягнення в судовому порядку заборгованості за договором про пайову участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури селища Закупне у сумі 5509067,42 грн.
Листом від 17.12.2018 № 02-22/232 Закупненська селищна рада повідомила Городоцьку місцеву прокуратуру, що заходи представницького характеру щодо стягнення, що в судовому порядку заборгованості за договором про пайову участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури селища Закупне з ПП „Аграрна компанія 2004, не вживалися та не будуть вживатися в зв`язку з відсутністю в селищній раді юриста, або іншої відповідальної особи, а також в бюджеті селищної ради не передбачені кошти для сплати судового збору, оплати послуг юриста, а також інших витрат.
17.12.2018 Городоцька місцева прокуратура звернулася до Закупненської селищної ради Хмельницької області з повідомленням №75-5479вих18 про встановлення підстав та намір здійснювати представництво інтересів держави в суді, в якому позивачу запропоновано самостійно вжити відповідні заходи представницького характеру, а у разі неможливості вжиття заходів представницького характеру та їх причини, повідомити прокуратуру в строк до 20.12.2018 року.
На повідомлення про встановлення підстав та намір здійснювати представництво інтересів держави в суді, Закупненська селищна рада листом від 17.12.2018 № 02-22/233 повідомила, що не може самостійно вживати відповідних заходів, щодо представлення інтересів селищної ради в суді, у зв`язку з відсутністю в штаті селищної ради юриста, або іншої відповідальної особи, яка може представляти інтереси в суді. Також в бюджеті Закупненської селищної ради не передбачені кошти для оплати роботи юриста, сплати судового збору, а також інших подібних витрат. При цьому, зазначено, що Закупненська селищна рада не заперечує щодо представлення інтересів Закупненської селищної ради в суді, щодо стягнення заборгованості за договором між Закупненською селищною радою та ПП „Аграрна компанія 2004 Городоцькою місцевою прокуратурою.
Листом від 20.12.2018 №02-226/36 Закупненська селищна рада повідомила першого заступника керівника Городоцької місцевої прокуратури, що станом на 19.12.2018 року кошти на загальну суму 494293,14 грн. за договором про пайову участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури селища Закупне від 12.04.2018 року, а також пеня у сумі 521384,21 грн. та 3 % річних у сумі 44690,07 грн. від ПП „Аграрна компанія 2004 не надходили. Також Закупненська селищна рада просила прокуратуру вжити заходів представницького характеру законних інтересів держави в особі селищної ради щодо стягнення з ПП „Аграрна компанія 2004 заборгованості за договором про пайову участь у створенні і розвитку інженерно-гранспортної та соціальної інфраструктури селища Закупне від 12.04.2018 року.
Враховуючи зазначене, 21.12.2018 Перший заступник керівника Городоцької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Закупненської селищної ради звернувся з даним позовом до суду.
Листом від 10.01.2019 Закупненська селищна рада повторно повідомила першого заступника керівника Городоцької місцевої прокуратури, що цивільно-правові заходи щодо стягнення заборгованості за договором від 12.04.2018 року у судовому порядку не вживалися та вживатися не будуть. В листі зазначено, що бюджет Закупненської селищної ради є дотаційним, значна частина надходжень надходить з державного бюджету у вигляді державних субвенцій на розвиток соціальної сфери села. Видатки селищного бюджету у першочерговому порядку спрямовуються на задоволення життєво важливих потреб територіальної громади селища у галузі охорони здоров`я, освіти, благоустрою селища, утримання та ремонту автомобільних доріг та дорожньої інфраструктури та інше. Повідомлено, що у селищної ради немає можливості виділити з бюджету кошти на оплату судового збору. Також у штаті селищної ради не передбачено посаду юриста (юрисконсульта), який би міг кваліфіковано представляти інтереси селищної ради в суді. До листа надано завірену копію штатного розпису та рішення про затвердження бюджету Закупненської селищної ради на 2018 та 2019 роки.
Рішенням господарського суду Хмельницької області від 23.10.2019 у справі №924/638/19, залишеним без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 24.02.2020р. було відмовлено у задоволенні позову приватного підприємства „Аграрна компанія 2004 до Закупненської селищної ради про визнання недійсним договору про пайову участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури селища Закупне від 12.04.2018р, укладеного між ПП „Аграрна компанія 2004 та Закупненською селищною радою. Під час розгляду справи суди дійшли висновку, що строк (термін) виконання зобов`язання за договором про пайову участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури селища Закупне визначений вказівкою на конкретну дату, до настання якої (31.08.2018) позивач зобов`язувався виконати свій обов`язок по сплаті коштів на пайову участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури селища Закупне. Суди зазначили, що конструкція ст. 530 ЦК України ототожнює поняття строк та термін в контексті виконання зобов`язання, з огляду на що доводи позивача (ПП „Аграрна компанія 2004) про невідповідність п. 2.1 договору Цивільному кодексу України та Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" є безпідставними.
Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Статтею 6 Конституції України передбачено, що органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.
Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За змістом ч. 3 ст. 4 ГПК України до господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.
Статтею 53 ГПК України передбачено участь у судовому процесі органів та осіб, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. При цьому передумовою участі органів та осіб, зазначених у цій статті, в господарському процесі є набуття ними господарського процесуального статусу органів та осіб, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, і наявність процесуальної правосуб`єктності, яка охоплює процесуальну правоздатність і процесуальну дієздатність.
На відміну від осіб, які беруть участь у справі (позивач, відповідач, третя особа, представник), відповідні органи та особи повинні бути наділені спеціальною процесуальною правоздатністю, тобто здатністю мати процесуальні права та обов`язки органів та осіб, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Така процесуальна правоздатність настає з моменту виникнення у цих осіб відповідної компетенції або передбачених законом повноважень. Необхідною умовою зазначеної участі є норми матеріального права, які визначають випадки такої участі, тобто особи, перелічені у ст. 53 ГПК України, можуть звернутися до суду із позовною заявою або беруть участь у процесі лише у випадках, чітко встановлених законом.
Щодо наявності підстав прокурора для представництва інтересів позивача в суді.
За змістом ч. ч. 3-5 ст. 53 ГПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.
Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.
У випадку відкриття провадження за позовною заявою особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб (крім прокурора), особа, в чиїх інтересах подано позов, набуває статусу позивача.
У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.
У Рішенні від 08.04.1999 № 3-рп/99 Конституційний Суд України, з`ясовуючи поняття "інтереси держави", висловив позицію про те, що інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо (пункт 3 мотивувальної частини).
Інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Проте держава може вбачати свої інтереси не тільки в їх діяльності, але й в діяльності приватних підприємств, товариств.
Оскільки "інтереси держави" є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 131 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.
Отже, прокурор може представляти інтереси держави в суді у виключних випадках, які прямо передбачені законом. Розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва прокурором інтересів держави в суді не відповідає принципу змагальності, який є однією із засад правосуддя (п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України).
Законом України "Про прокуратуру" визначено правові засади організації і діяльності прокуратури України, статус прокурорів, порядок здійснення прокурорського самоврядування, а також систему прокуратури України. Зокрема, за змістом статті 1 зазначеного Закону прокуратура України становить єдину систему, яка в порядку, передбаченому цим Законом, здійснює встановлені Конституцією України функції з метою захисту прав і свобод людини, загальних інтересів суспільства та держави.
Статтею 23 Закону України "Про прокуратуру" передбачено, що представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.
Згідно з частиною третьою цієї статті, прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому ч. 4 цієї статті.
За змістом ч. 4 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.
Виключно з метою встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави в суді у випадку, якщо захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, прокурор має право отримувати інформацію, яка на законних підставах належить цьому суб`єкту, витребовувати та отримувати від нього матеріали та їх копії.
У разі відсутності суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесений захист законних інтересів держави, а також у разі представництва інтересів громадянина з метою встановлення наявності підстав для представництва прокурор має право: 1) витребовувати за письмовим запитом, ознайомлюватися та безоплатно отримувати копії документів і матеріалів органів державної влади, органів місцевого самоврядування, військових частин, державних та комунальних підприємств, установ і організацій, органів Пенсійного фонду України та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, що знаходяться у цих суб`єктів, у порядку, визначеному законом; 2) отримувати від посадових та службових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, військових частин, державних та комунальних підприємств, установ та організацій, органів Пенсійного фонду України та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування усні або письмові пояснення. Отримання пояснень від інших осіб можливе виключно за їхньою згодою.
Аналіз частини 3 статті 23 Закону України „Про прокуратуру дає підстави стверджувати, що прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох "виключних" випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює компетентний орган; 2) у разі відсутності такого органу.
Для представництва у суді інтересів держави прокурор за законом має визначити та описати не просто передумови спору, який потребує судового вирішення, а й виокремити ті ознаки, за якими його можна вважати винятком, повинен зазначити, що відбулося порушення або є загроза порушення економічних, політичних та інших державних інтересів внаслідок протиправних дій (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб, що вчиняються у відносинах між ними або з державою.
З огляду на викладене необхідно зазначити, що закон не передбачає права прокурора на представництво інтересів суспільства загалом, у цілому.
Процесуальні та матеріальні норми, які регламентують порядок здійснення прокурором представництва у суді, чітко й однозначно визначають наслідки, які настають і можуть бути застосовані у разі, якщо звернення прокурора відбулося із порушенням установленого законом порядку.
При цьому захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні компетентні органи, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідний компетентний орган, який усупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежно.
Прокурор не повинен вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати компетентний орган, який може і бажає захищати інтереси держави.
Більше того, саме лише посилання в позовній заяві на те, що уповноважений орган не здійснює або неналежним чином здійснює відповідні повноваження, для прийняття заяви до розгляду недостатньо.
Прокурор, звертаючись до суду з позовом, повинен обґрунтувати та довести бездіяльність компетентного органу.
Бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.
Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі №912/2385/18, постанові Верховного Суду від 03.08.2020р. у справі №925/44/19.
Перший заступник керівника Городоцької місцевої прокуратури обґрунтовував своє звернення до суду з позовом необхідністю захисту порушених інтересів держави в особі Закупненської селищної ради. При цьому, послався на невиконання відповідачем договору про пайову участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури смт. Закупне від 12.04.2018р., що призводить до ненадходження коштів пайової участі до бюджету селищної ради на створення та розвиток інфраструктури селища, чим порушено інтереси територіальної громади. Заступник прокурора азначає, що Закупненська селищна рада знаючи про факт несплати коштів пайової участі (з 01.09.2018), упродовж тривалого часу заходів до стягнення вказаних коштів у судовому порядку самостійно не вживає, більш того, звернулася до органу прокуратури з проханням захистити інтереси держави шляхом вжиття заходів представницького характеру, оскільки у штаті селищної ради відсутній юрист або інша відповідальна особа, яка може представляти інтереси в суді та в бюджеті не передбачені кошти для оплати послуг юриста і сплату судового збору.
Як вбачається з матеріалів справи, Закупненська селищна рада листами від 17.12.2018 №02-22/232 та від 10.01.2019 №02-22/5 повідомила Городоцьку місцеву прокуратуру, що заходи представницького характеру щодо стягнення, що в судовому порядку заборгованості за договором про пайову участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури селища Закупне з ПП „Аграрна компанія 2004, не вживалися та не будуть вживатися в зв`язку з відсутністю в селищній раді юриста, або іншої відповідальної особи, а також в бюджеті селищної ради не передбачені кошти для сплати судового збору, оплати послуг юриста, а також інших витрат.
Враховуючи зазначене, 17.12.2018 Городоцька місцева прокуратура звернулася до Закупненської селищної ради Хмельницької області з повідомленням №75-5479вих18 про встановлення підстав та намір здійснювати представництво інтересів держави в суді. Закупненська селищна рада листом від 17.12.2018 № 02-22/233 повідомила, що не може самостійно вживати відповідних заходів, щодо представлення інтересів селищної ради в суді та не заперечила щодо представлення її інтересів в суді Городоцькою місцевою прокуратурою. Крім того, у листі від 20.12.2018 №02-226/36 Закупненська селищна рада просила прокуратуру вжити заходів представницького характеру законних інтересів держави в особі селищної ради щодо стягнення з ПП „Аграрна компанія 2004 заборгованості за договором про пайову участь у створенні і розвитку інженерно-гранспортної та соціальної інфраструктури селища Закупне від 12.04.2018 року.
Судом враховуються правовий висновок Великої Палати Верховного Суду викладений у постанові від 26.05.2020 у справі №912/2385/18.
Так, звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України „Про прокуратуру, прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.
Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.
Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України „Про прокуратуру, і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва.
Суд зазначає, що відповідно до правового висновку, викладеного в постанові Верховного Суду від 16.04.2019 р. у справі № 910/3486/19 прокурор не зобов`язаний встановлювати причини, за яких позивач не здійснює захист своїх інтересів.
Як слідує з матеріалів справи, після настання факту несплати відповідачем коштів пайової участі (01.09.2018) та звернень прокурора щодо вжиття позивачем заходів представницького характеру, щодо стягнення в судовому порядку заборгованості за договором від 12.04.2018, Закупненська селищна рада не звернулася з відповідним позовом до суду та просила прокуратуру вжити заходів представницького характеру законних інтересів держави в особі селищної ради.
Судом враховується, що Верховний Суд у постанові від 12.08.2020р. у даній справі зробив висновок, що звертаючись до суду з позовом у цій справі, перший заступник керівника Городоцької місцевої прокуратури дотримався вимог ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" та ст. 53 ГПК України щодо умов такого звернення, а саме: обґрунтував наявність у нього підстав для представництва інтересів держави у суді, визначив, у чому саме полягає порушення інтересів держави та правильно визначив орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах. Зазначено, що висновок суду першої інстанції про відсутність у цьому випадку законних підстав для представництва інтересів держави прокурором є помилковим.
З огляду на зазначене та враховуючи висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 12.08.2020р. прокурором підтверджено наявність виключного випадку для звернення з даним позовом до суду з урахуванням положень ст. 23 Закону України "Про прокуратуру".
Щодо суті позовних вимог.
Правові та організаційні основи містобудівної діяльності в Україні визначені Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності".
Так, відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" (тут і далі в редакції, чинної на момент виникнення спірних відносин) замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобов`язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту полягає у перерахуванні замовником до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвиток зазначеної інфраструктури (ч. 3 ст. 40 Закону).
Таким чином, аналіз ч.ч. 2, 3 ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" дає підстави для висновку, що на замовника забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті покладено зобов`язання взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту шляхом перерахування замовником до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури на підставі договору про пайову участь між замовником та органом місцевого самоврядування, укладення якого є обов`язковим. При цьому обов`язок ініціювати укладення договору про пайову участь покладено саме на замовника будівництва, оскільки цей обов`язок пов`язаний зі зверненням, передбаченим ч. 9 ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності".
Згідно з ч. 5 ст. 40 Закону величина пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту визначається у договорі, укладеному з органом місцевого самоврядування (відповідно до встановленого органом місцевого самоврядування розміру пайової участі у розвитку інфраструктури), з урахуванням загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта, визначеної згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами. При цьому не враховуються витрати на придбання та виділення земельної ділянки, звільнення будівельного майданчика від будівель, споруд та інженерних мереж, влаштування внутрішніх і позамайданчикових інженерних мереж і споруд та транспортних комунікацій.
Як вбачається з матеріалів справи, 12.04.2018р. між Закупненською селищною радою та приватним підприємством „Аграрна компанія 2004 (замовник) укладено договір про пайову участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури селища Закупне (далі договір), відповідно до п. 1 якого замовник у зв`язку із будівництвом комплексу для приймання, очищення, сушіння, зберігання та відвантаження зерна за адресою зв`язку: вул. Станційна, 6, смт. Закупне, Чемеровецький район Хмельницької області, зобов`язується взяти пайову участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури смт. Закупне та перерахувати до місцевого бюджету грошові кошти в розмірі 4942993,14 грн., як пайову участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури смт. Закупне у розмірі, що дорівнює 3,0 % від загальної кошторисної вартості будівництва (реконструкції) об`єкта містобудування, яка визначена проектною документацією, та затверджена в установленому законодавством порядку.
Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
За змістом частини другої статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Згідно зі ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Пунктом 2.1. договору передбачено, що замовник зобов`язується перерахувати грошові кошти в сумі 4942993,14 грн. єдиним платежем до 31.08.2018р.
Таким чином, підписавши договір про пайову участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури селища Закупне, відповідач погодив розмір сплати грошових коштів, як пайової участі та зобов`язався їх сплатити у визначений договором строк до 31.08.2018р.
Невиконання зобов`язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) стаття 610 ЦК України визначає, як порушення зобов`язання.
Частиною 1 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідач заперечуючи проти позову, зазначає, що позовні вимоги є передчасними та недоведеними, в силу закону, а не договору, який оспорюється сторонами, оскільки згідно з ч. 9 ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" та Порядку участі замовників у створенні розвитку інженерно-транспортної інфраструктури селища Закупне, у відповідача, як замовника будівництва існує обов`язок щодо сплати коштів пайової участі до моменту введення об`єкта будівництва в експлуатацію, або частинами за графіком. Вказує, що станом на дату подання позову об`єкт, не введений в експлуатацію, Акт готовності об`єкта до експлуатації не поданий та відповідно Сертифікат не отриманий.
Частиною 9 ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" передбачено, що кошти пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту сплачуються в повному обсязі до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію єдиним платежем або частинами за графіком, що визначається договором.
Тобто, вказаною нормою Закону передбачено, що кошти пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту сплачуються в повному обсязі до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію, однак порядок та строки сплати визначаються договором.
Договір виконує функцію безпосередньої правостворюючої підстави виникнення зобов`язання. Це означає, що права та обов`язки сторін, які становлять зміст зобов`язання, виникають із самого договору і не потребують інших факторів. Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 17.09.2020р. у справі №916/1337/18.
Судом враховується, що дійсність договору про пайову участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури селища Закупне від 12.04.2018р., укладеного між ПП „Аграрна компанія 2004 та Закупненською селищною радою був предметом судового розгляду у справі №924/638/19. Так, рішенням господарського суду Хмельницької області від 23.10.2019 у справі №924/638/19, залишеним без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 24.02.2020р. відмовлено у задоволенні позову приватного підприємства „Аграрна компанія 2004 до Закупненської селищної ради про визнання недійсним договору про пайову участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури селища Закупне від 12.04.2018р, укладеного між ПП „Аграрна компанія 2004 та Закупненською селищною радою. Під час розгляду справи суди дійшли висновку, що строк (термін) виконання зобов`язання за договором про пайову участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури селища Закупне визначений вказівкою на конкретну дату, до настання якої (31.08.2018) позивач зобов`язувався виконати свій обов`язок по сплаті коштів на пайову участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури селища Закупне. Суди зазначили, що конструкція ст. 530 ЦК України ототожнює поняття строк та термін в контексті виконання зобов`язання, з огляду на що доводи ПП „Аграрна компанія 2004 про невідповідність п. 2.1 договору Цивільному кодексу України та Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" судами визнано безпідставними.
Відповідно до частини 4 статті 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Преюдиціальність це обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки вони вже встановлені у рішенні суду і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив у законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами.
Отже на момент вирішення даного спору договір про пайову участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури селища Закупне від 12.04.2018р., укладений між ПП „Аграрна компанія 2004 та Закупненською селищною радою є дійсним та таким, що створює підстави для виникнення прав та обов`язків для його сторін.
Враховуючи, що сторони в п. 2.1. договору визначили порядок та строк оплати коштів пайової участі у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури селища Закупне, а саме, єдиним платежем в сумі 4942993,14 грн. до 31.08.2018р., відповідач зобов`язаний був сплатити зазначені кошти у визначений договором термін - до 31.08.2018р. Тому твердження відповідача про передчасність та необґрунтованість позовних вимог є безпідставним та спростовується матеріалами справи.
Судом не приймається до уваги посилання відповідача на постанову Верховного Суду від 09.04.2019 у справі №911/169/18, оскільки у цій справі предметом позову було визнання укладеним договору про пайову участь. Даний спір у справі №924/1222/18 виник за результатами укладення договору про пайову участь у зв`язку з його невиконанням замовником.
Оскільки відповідач не перерахував на рахунок позивача кошти в сумі 4942993,14 грн. до 31.08.2018р., позовні вимоги про їх стягнення є правомірними, обґрунтованими та підлягають задоволенню.
З приводу посилання відповідача на те, що укладений між сторонами договір оспорюється (спір про розірвання договору від 12.04.2018р.), суд зазначає, що станом на момент вирішення даного спору договір про пайову участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури селища Закупне від 12.04.2018р. є дійсний та не розірваний.
При цьому, в подальшому у випадку появи нововиявлених обставин, відповідач не позбавлений права звернутися до суду з відповідною заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами.
Щодо стягнення пені.
Стаття 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
За приписами ч. 1 ст. 230 ГК України, п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня).
Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Частиною другою ст. 551 ЦК України передбачено, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.
Пунктом п. 4.2. договору передбачено, що замовник у випадку несвоєчасної сплати внеску, передбаченого розділом 1 договору, сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на частину несвоєчасно сплачених за договором коштів, що діє на дату настання платежу (можуть передбачатися інші штрафні санкції).
Відповідач зазначає, що сторони не погодили та не встановили чіткі умови застосування пені у договорі, у зв`язку з чим вона не підлягає застосуванню. При цьому посилається на постанову Великої Палати Верховного Суду від 10.12.2019 року в справі N 904/4156/18, в якій зроблено висновок про те, що у випадку, коли правочин не містить в собі умов щодо розміру та бази нарахування пені, або містить умову про те, що пеня нараховується відповідно до чинного законодавства, сума пені може бути стягнута лише в разі, якщо обов`язок та умови її сплати визначено певним законодавчим актом.
Зі змісту п. 4.2. договору вбачається, що сторони визначили розмір та базу нарахування пені, а саме - в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на частину несвоєчасно сплачених за договором коштів, що діє на дату настання платежу. Тому правовий висновок Великої Палати Верховного Суду від 10.12.2019 року у справі N 904/4156/18 під час вирішення даного спору не підлягає застосуванню.
Також ПП „Аграрна компанія 2004 вважає, що застосування пені за кожен день прострочення є вільним трактуванням умов договору, оскільки сторони в договорі не передбачили за який період стягується пеня за кожен день, тиждень, чи місяць прострочення.
Однак такі доводи відповідача є безпідставним та необґрунтованим, оскільки із визначення пені, яке міститься у ч. 3 ст. 549 ЦК України слідує, що пеня обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (а не тиждень чи місяць).
З приводу твердження відповідача про те, що сторонами не погоджено період протягом якого нараховується пеня, суд звертає увагу, що за змістом ч. 6. ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.
Як слідує із наявного в матеріалах справи розрахунку, нарахування пені здійснено за період з 01.09.2018 по 19.12.2018 (за 110 дні), тобто у межах шестимісячного періоду від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.
Із розрахунку вбачається, що позивачем правомірно здійснено нарахування пені в розмірі 521384,21 грн. на суму заборгованості в розмірі 4942993,14 грн. Однак, у прохальній частині позову прокурором заявлено до стягнення пеню в розмірі 44690,07 грн.
З огляду на зазначене, вимога прокурора про стягнення з відповідача на користь позивача 44690,07 грн. пені підлягає задоволенню.
Щодо стягнення 3% річних.
Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Аналіз зазначеної статті вказує на те, що наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3% річних не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінених грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобов`язання.
Прокурором заявлено до стягнення 3% річних в сумі 521384,21 грн. При цьому, як слідує з розрахунку позивачем здійснено нарахування 3% річних в розмірі 44690,07 грн.
Суд здійснивши перевірку нарахувань встановив, що позивачем правильно здійснено нарахування 3% річних в розмірі 44690,07 грн. за період з 01.09.2018 по 19.12.2018 на суму заборгованості в розмірі 4942993,14 грн.
З огляду на зазначене, до стягнення підлягає 44690,07 грн. 3% річних. Відповідно у стягненні 476694,14 грн. (521384,21 - 44690,07 = 476694,14) 3% річних суд відмовляє.
Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню в розмірі 5032373,28 грн., з яких: 4942993,14 грн. - кошти на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури смт. Закупне, 44690,07 грн. пеня, 44690,07 грн. 3% річних.
В решті позову щодо стягнення 476694,14 грн. 3% річних суд відмовляє.
Розподіл судових витрат між сторонами.
З урахуванням положень ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати (судовий збір) покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст. ст. 2, 20, 24, 73, 74, 129, 232, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з приватного підприємства „Аграрна компанія 2004 (31222, Хмельницька область, Волочиський район, с. Попівці, вул. Шкільна, 34 а, ) на користь Закупненської селищної ради (31614, Хмельницька область, Чемеровецький район, смт. Закупне, вул. Центральна, 9) 4942993,14 грн. (чотири мільйони дев`ятсот сорок дві тисячі дев`ятсот дев`яносто три гривні 14 коп.) коштів на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури смт. Закупне, 44690,07 грн. (сорок чотири тисячі шістсот дев`яносто гривень 07 коп.) пені, 44690,07 грн. (сорок чотири тисячі шістсот дев`яносто гривень 07 коп.) 3% річних.

Стягнути з приватного підприємства „Аграрна компанія 2004 (31222, Хмельницька область, Волочиський район, с. Попівці, вул. Шкільна, 34 а, ) на користь Хмельницької обласної прокуратури (29000, м. Хмельницький, пров. Військоматський, буд. 3, , Держказначейська служба України, м. Київ, МФО 820172) 75485,60 грн. (сімдесят п`ять тисяч чотириста вісімдесят п`ять гривень 60 коп.) витрат по оплаті судового збору.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

В решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ст. 241 ГПК України).
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ст.256 ГПК України).
Порядок подання апеляційної скарги визначений ст. 257 ГПК України.
Повне рішення складено 29.10.2020р.

Суддя О.Є. Танасюк

Віддрук. 5 прим.: 1 до справи;
2 позивачу Закупненська селищна рада (31614, Хмельницька область, Чемеровецький район, смт. Закупне, вул. Центральна, 9);
3 відповідачу ПП „Аграрна компанія 2004 (31222, Хмельницька область, Волочиський район, с. Попівці, вул. Шкільна, 34а);
4 - Городоцька місцева прокуратура (32000, Хмельницька обл., м. Городок, вул. Грушевського, 80);
5 Хмельницька обласна прокуратура (29000, м. Хмельницький, пров. Військоматський, 3).
Всім рекомендованим листом з повідомленням про вручення.