ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"02" листопада 2020 р.м. Одеса Справа № 916/1977/20

За позовом: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 )

До відповідачів: Кредитної спілки «Промислово-фінансова спілка» (вул. Жуковського, вуд.40, кв.5, м.Одеса, 65011; ); Юридичного департаменту Одеської міської ради в особі Управління державної реєстрації (вул.Черняховського, буд.6, м.Одеса, )

За участі третіх осіб на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ); ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 ); ОСОБА_4 ( АДРЕСА_4 ); ОСОБА_5 ( АДРЕСА_5 ); ОСОБА_6 ( АДРЕСА_6 )

про визнання неправомочними установчих борів, визнання недійсними рішень недійсними установчих документів та скасування державної реєстрації

Суддя Рога Н.В.

Секретар с/з Луцюк Р.П.

Представники:

Від позивача: не з`явився;

Від відповідача (Кредитна спілка): Волканов Є.В. - на підставі ордеру серії ОД №472585 від 29.07.2020р.;

Від відповідача (Юридичний департамент): Чабан І.А. - в порядку самопредставництва;

Від третьої особи: ОСОБА_5 - не з`явився;

Від третьої особи: ОСОБА_2 - згідно паспорту;

Від третьої особи: ОСОБА_3 - згідно паспорту;

Від третьої особи: ОСОБА_4 - згідно паспорту;

Від третьої особи: ОСОБА_6 - згідно паспорту, Калашнікова М.О. - на підставі ордеру серії ОД №256318 від 20.10.2020р.

В засіданні брали участь:

Від позивача: не з`явився;

Від відповідача (Кредитна спілка): Волканов Є.В. - на підставі ордеру серії ОД №472585 від 29.07.2020р.;

Від відповідача (Юридичний департамент): Чабан І.А. - в порядку самопредставництва;

Від третьої особи: ОСОБА_5 - не з`явився;

Від третьої особи: ОСОБА_2 - не з`явився;

Від третьої особи: ОСОБА_3 - згідно паспорту;

Від третьої особи: ОСОБА_4 - згідно паспорту;

Від третьої особи: ОСОБА_6 -згідно паспорту, Калашнікова М.О. - на підставі ордеру серії ОД №256318 від 20.10.2020р.

Суть спору: Позивач - ОСОБА_1 , звернувся до Господарського суду Одеської області з позовом до Кредитної спілки (далі - КС) «Промислово-фінансова спілка» про визнання установчих зборів засновників КС «Промислово-фінансова спілка» від 17.11.2003р. неправомочними, визнання недійсним протоколу установчих зборів засновників КС «Промислово-фінансова спілка» №1 від 17.11.2003р. та скасування державної реєстрації КС «Промислово-фінансова спілка» шляхом скасування запису про проведення державної реєстрації за №0001961 від 14.10.2004р.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 09 липня 2020р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №916/1977/20 за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 30.07.2020р.

Ухвалою суду від 30.07.2020р. залучено до участі у справі у якості співвідповідача Юридичний департамент Одеської міської ради в особі Управління державної реєстрації та відкладено підготовче засідання на 20.08.2020р.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 20.08.2020р. залучено до участі у справі у якості третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 . Підготовче засідання відкладено на 15.09.2020р.

Ухвалою суду від 15.09.2020р. продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів, відкладено підготовче засідання на 01.10.2020р.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 01.10.2020р. залучено до участі у справі у якості третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду справи по суті на 22.10.2020р.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 22.10.2020р. судове засідання щодо розгляду справи по суті відкладено на 02.11.2020р.

Позивач або його представник в судові засідання не з`являвся. Згідно клопотання, що надійшло до суду 23.07.2020р., позивач позовні вимоги підтримує, просить суд задовольнити позов у повному обсязі та розгляд справи провести за відсутністю позивача.

Одночасно з позовом, 06.07.2020р. позивачка надала до суду клопотання про витребування доказів, у якому просила суд витребувати з Приморського районного суду м. Одеси копії матеріалів цивільної справи №522/6759/14-ц, та в обґрунтування якого зазначила, що у зв`язку із перебігом великого проміжку часу з моменту звернення до Приморського районного суду м.Одеси більшість доказів у неї не береглася у копіях, а оригінали доказів перебувають у матеріалах кримінальної справи №520/9888/13-к, яка станом на даний час не розглянута.

Розглянув зазначене клопотання, суд дійшов висновку про відмову у його задоволенні виходячи з такого:

Згідно вимог ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно ч.1 ст. 81 ГПК України учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в ч.ч.2, 3 ст.80 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Разом із тим, відповідно до ч.2 ст.81 ГПК України у клопотанні про витребування судом доказів повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується (крім клопотання про витребування судом групи однотипних документів як доказів); 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) заходи, яких особа, яка подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу; 5) причини неможливості отримати цей доказ самостійно особою, яка подає клопотання.

Надане позивачкою клопотання про витребування доказів не містить інформації, наявність якої вимагають положення ч.2 ст.81 ГПК України, та позивачкою взагалі не обґрунтовано неможливість самостійно отримати докази, про витребування яких йдеться, зокрема, шляхом ознайомлення з матеріалами кримінальної справи №520/9888/13-к.

Відповідач - КС «Промислово-фінансова спілка» позов визнає з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, що надійшов до суду 12.08.2020р., та пояснень, що надійшли до суду 30.09.2020р.

Відповідач - Юридичний департамент Одеської міської ради в особі Управління державної реєстрації проти позову заперечує з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, що надійшов до суду 18.08.2020р.

Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2 письмових міркувань щодо позов до суду не надав.

Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 вважає позов необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню з підстав, викладених у поясненнях, що надійшли до суду 21.10.2020р.

01 жовтня 2020р. до Господарського суду Одеської області від ОСОБА_3 надійшло клопотання про стягнення з позивача - ОСОБА_1 в дохід Державного бюджету штрафу на підставі ч.3 ст.42 ГПК України у зв`язку із невиконанням обов`язків, покладених на неї судовим рішенням. В обґрунтування клопотання ОСОБА_3 зазначає, що ОСОБА_1 порушує вимоги п.3 ч.2 ст.42 ГПК України та не з`являється в судові засідання на виклик суду, ухиляється від виконання процесуальних дій, установлених законом або судом (не виконано вимоги ст.172 ГПК України щодо надсилання позовної заяви з додатками на адресу залучених третіх осіб, не виконано ухвалу суду від 15.09.2020р. щодо надсилання позовної заяви з додатками на адресу третьої особи - ОСОБА_3 ). Враховуючи зазначене, ОСОБА_3 зазначає, що відповідно до ч.3 ст.42 ГПК України у випадку невиконання учасником справи його обов`язків суд застосовує до такого учасника справи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом. Згідно ч.2 ст.135 ГПК України у випадку повторного чи систематичного невиконання процесуальних обов`язків, повторного чи неодноразового зловживання процесуальними правами, повторного чи систематичного неподання витребуваних судом доказів без поважних причин або без їх повідомлення, триваючого невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів суд, з урахуванням конкретних обставин, стягує в дохід державного бюджету з відповідного учасника судового процесу або відповідної іншої особи штраф у сумі від п`яти до п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Розглянув зазначене клопотання, суд дійшов висновку про відмову у його задоволенні, враховуючи таке: дійсно, відповідно до ч.2 ст.42 ГПК України учасники справи зобов`язані, зокрема, виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу, сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи, з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою, виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом. Згідно ч.3 зазначеної статті у випадку невиконання учасником справи його обов`язків суд застосовує до такого учасника справи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом.

Відповідно до ч.1,ч.2 ст.135 ГПК України суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках: 1) невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу; 2) зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству; 3) неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин; 4) невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів, ненадання копії відзиву на позов, апеляційну чи касаційну скаргу, відповіді на відзив, заперечення іншому учаснику справи у встановлений судом строк; 5) порушення заборон, встановлених ч.10 ст. 188 цього Кодексу. У випадку повторного чи систематичного невиконання процесуальних обов`язків, повторного чи неодноразового зловживання процесуальними правами, повторного чи систематичного неподання витребуваних судом доказів без поважних причин або без їх повідомлення, триваючого невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів суд, з урахуванням конкретних обставин, стягує в дохід державного бюджету з відповідного учасника судового процесу або відповідної іншої особи штраф у сумі від п`яти до п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 09 липня 2020р. прийнято позовну заяву ОСОБА_1 до КС «Промислово-фінансова спілка» про визнання установчих зборів засновників КС «Промислово-фінансова спілка» від 17.11.2003р. неправомочними, визнання недійсним протоколу установчих зборів засновників КС «Промислово-фінансова спілка» №1 від 17.11.2003р. та скасування державної реєстрації КС «Промислово-фінансова спілка» шляхом скасування запису про проведення державної реєстрації за №0001961 від 14.10.2004р. до розгляду та відкрито провадження у справі № 916/1977/20 за правилами загального позовного провадження.

Як відомо, постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020р. №211 на території України установлено карантин, строк дії якого триває.

Згідно клопотання, що надійшло до суду 23.07.2020р., позивачка просила суд розглядати справу за її відсутністю у зв`язку із продовженням строку дії карантину, пов`язаного з коронавірусом, з метою уникнення небажаного контакту із можливими інфікованими та з метою нерозповсюдження вірусної інфекції в загальнодоступних місцях, в тому числі, у приміщеннях суду.

Зазначені обставини суд вважає поважними для неявки позивача у судові засідання, та, у такому випадку, суд розглядає справу за наявними в ній матеріалами.

Крім того, суд вважає за необхідне зауважити, що позивачка не отримала жодної ухвали суду як про відкриття провадження у справі, про відкладення підготовчих засідань, так і про залучення до участі у справі третіх осіб, що підтверджується наявними у справі доказами. Отже, у суду відсутні підстави вважати, що ОСОБА_1 умисно не виконала вимоги суду щодо надсилання позовної заяви з додатками на адресу залучених третіх осіб.

01 жовтня 2020р. до Господарського суду Одеської області від ОСОБА_3 надійшло клопотання про перевірку повноважень представника відповідача - КС «Промислово-фінансова спілка» Волканова Є.В. у частині визнання позовних вимог ОСОБА_1 у справі №916/1977/20, та, у випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу, застосування до нього заходів, визначених ч.4 ст.43 ГПК України.

В обґрунтування клопотання третя особа зазначає, що адвокатом Волкановим Є.В. на підтвердження своїх повноважень на представництво інтересів КС «Промислово-фінансова спілка» у справі №916/1977/20 надано лише ордер серії ОД №472858, який містить посилання на договір про надання правової допомоги №1 від 19.07.2018р., але, сам договір до матеріалів справи не надано, через що відсутня можливість встановити його повноваження.

Третя особа також зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази того, що органом управляння КС «Промислово-фінансова спілка» прийнято рішення про визнання позовних вимог ОСОБА_1 , та вважає, що фактично, виходячи з діючого законодавства, у органів управління КС «Промислово-фінансова спілка» відсутні повноваження щодо визнання позовних вимог ОСОБА_1 , у зв`язку з чим, відсутні повноваження наділяти такими повноваженнями адвоката.

В обґрунтуванням клопотання ОСОБА_3 зазначає, що відповідно до ч.2 ст.191 ГПК України до ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення.

Згідно ч.4 ст.43 ГПК України суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

За приписами ч.3 ст.135 ГПК України у випадку невиконання процесуальних обов`язків, зловживання процесуальними правами представником учасника справи суд, з урахуванням конкретних обставин справи може стягнути штраф як з учасника справи, так і з його представника.

Розглянув зазначене клопотання, судом наголошено, що відповідно до положень ч.1, ч.3 ст.56 ГПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Згідно ч.1 ст.58 ГПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

За положеннями ч.4 ст.60 ГПК України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Отже, на підтвердження повноважень представником сторони у справі або третьої особи може бути надано лише довіреність або ордер.

За приписами ч.ч.1,2 ст. 61 ГПК України представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки. Обмеження повноважень представника на вчинення певної процесуальної дії мають бути застережені у виданій йому довіреності або ордері.

За матеріалами справи, представником відповідача - КС «Промислово-фінансова спілка» є Волканов Є.В. , на підтвердження чого ним надано ордер серії ОД №472585 від 29.07.2020р., згідно тексту якого він оформлений на підставі договору про надання правової допомоги №1 від 19.07.2018р. На звороті ордеру зазначено, що він виданий без обмежень адвоката та згідно договору про надання правової допомоги, адвокат, зокрема, наділений повноваженнями щодо визнання позовних вимог.

Згідно ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера. Повноваження адвоката як захисника або представника в господарському, цивільному, адміністративному судочинстві, кримінальному провадженні, розгляді справ про адміністративні правопорушення, а також як уповноваженого за дорученням у конституційному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом. Адвокат зобов`язаний діяти в межах повноважень, наданих йому клієнтом, у тому числі з урахуванням обмежень щодо вчинення окремих процесуальних дій.

Враховуючи зазначене, судом не встановлено зловживання представником відповідача адвокатом Волкановим Є.В. процесуальними правами.

Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_4 вважає позов необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню з підстав, викладених у поясненнях, що надійшли до суду 21.10.2020р.

Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_5 письмових міркувань щодо позову до суду не надав.

Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_6 письмових міркувань щодо позову до суду не надав. В судовому засіданні щодо розгляду справи по суті представник зазначеної третьої особи надав пояснення, згідно яких ОСОБА_6 проти позов заперечує, вважає його необґрунтованим та безпідставним, а надані до матеріалів справи докази такими, що не відповідають положенням ГПК України.

Як зазначила позивачка у позовній заяві, ОСОБА_1 є членом КС «Промислово-фінансова спілка», що підтверджується членською книжкою, виданою 10.11.2008р.

ОСОБА_1 зазначає, що 07.04.2014р. їй стало відомо, що протокол №1 установчих зборів засновників КС «Промислово-фінансова спілка» від 17.11.2003р. був складений з порушенням законодавства та на підставі сфальсифікованих фактів, а саме: в реєстр осіб, які брали участь в установчих зборах Кредитної спілки, було внесено відомості про ОСОБА_10 , який на день проведення зборів вже помер, про що був зроблений актовий запис про смерть №9816 від 03.11.2003р.

Крім того, ОСОБА_11 (в реєстрі за №11), ОСОБА_12 (в реєстрі за №8), ОСОБА_13 (в реєстрі за №7), ОСОБА_14 (в реєстрі за №6), ОСОБА_15 (в реєстрі за №25), ОСОБА_16 (в реєстрі за №27), ОСОБА_17 взагалі не були присутні на цих установчих зборах і не приймали участь у заснуванні КС «Промислово-фінансова спілка».

Позивачка зазначає, що з урахуванням зазначених обставин, вона звернулася до Приморського районного суду м.Одеси з позовною заявою щодо визнання установчих зборів неправомочними, а рішення установчих зборів засновників від 17.11.2003р. - недійсними, визнання недійсною державної реєстрації кредитної спілки та скасування реєстраційного запису про реєстрацію КС «Промислово-фінансова спілка».

Рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 09.09.2014р. у справі №522/675/14-ц позов задоволено частково: визнано неправомочними установчі документи КС «Промислово-фінансова спілка» від 17.11.2003р., визнано недійсним рішення установчих зборів КС «Промислово-фінансова спілка» від 17.11.2003р., оформлене протоколом №1.У задоволенні інших позовних вимог - відмовлено. Рішенням апеляційного суду Одеської області від 26.10.2017р. рішення Приморського районного суду м.Одеси від 09.09.2014р. у частині відмови у позові про визнання недійсною державної реєстрації кредитної спілки, скасування реєстраційного запису про реєстрацію кредитної спілки скасовано, відмовлено ОСОБА_1 у позові до КС «Промислово-фінансова спілка» про визнання недійсною державної реєстрації кредитної спілки, скасування реєстраційного запису про реєстрацію кредитної спілки. Постановою Верховного суду від 06.11.2019р. касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, рішення Приморського районного суду м.Одеси від 09.09.2014р. та рішення апеляційного суду Одеської області від 26.10.2017р. у справі №522/675/14-ц скасовано, провадження у справі №522/675/14-ц закрито, повідомлено ОСОБА_1 , що розгляд справи віднесений до юрисдикції господарського суду.

Враховуючи зазначене, вона звернулася до Господарського суду Одеської області з позовом про визнання установчих зборів засновників КС «Промислово-фінансова спілка» від 17.11.2003р. неправомочними, визнання недійсним протоколу установчих зборів засновників КС «Промислово-фінансова спілка» №1 від 17.11.2003р. та скасування державної реєстрації КС «Промислово-фінансова спілка» шляхом скасування запису про проведення державної реєстрації за №0001961 від 14.10.2004р.

Позивачка зазначила, що відповідно до ст.27 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців», що був чинним на момент реєстрації КС «Промислово-фінансова спілка» підставами для відмови у державній реєстрації юридичної особи є невідповідність відомостей, які вказані в реєстраційній картці на проведення державної реєстрації юридичної особи, відомостям, які зазначені в документах, що подані для проведення державної реєстрації юридичної особи; порушення порядку створення юридичної особи, який встановлено законом, зокрема: невідповідність відомостей про засновників (учасників) юридичної особи відомостям щодо них, які містяться в Єдиному державному реєстрі.

Відповідно до п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2008р. №13 «Про практику розгляду судами корпоративних спорів» рішення загальних зборів учасників (акціонерів) та інших органів господарського товариства є актами, оскільки ці рішення зумовлюють настання правових наслідків, спрямованих на регулювання господарських відносин, і мають обов`язковий характер для суб`єктів цих відносин. У зв`язку з цим підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів акціонерів (учасників) господарського товариства можуть бути: - порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів товариства; - позбавлення акціонера (учасника) товариства можливості взяти участь у загальних зборах; - порушення прав чи законних інтересів акціонера (учасника) товариства рішенням загальних зборів.

Враховуючи зазначене, позивачка вважає, що під час створення юридичної особи КС «Промислово-фінансова спілка» було допущено грубі порушення законодавства, а саме: засновники ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 взагалі не були присутні на установчих зборах, не голосували по питаннях порядку денного, не приймали та не затверджували рішення про створення даної юридичної особи.

Також позивачка зазначає, що під час проведення установчих зборів були вирішені питання, що є відносяться до виключної компетенції засновників кредитної спілки та по рішення яких можуть прийматися за наявності не меншу ніж 50 осіб. З урахуванням зазначеного, на думку ОСОБА_1 , без участі вказаних вище осіб зазначені рішення установчими зборами вирішені бути не могли.

ОСОБА_1 зазначає, що відповідно до ч.1 ст.104 Цивільного кодексу України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації.

Згідно з п.4 ч.1 ст.1 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» державна реєстрація юридичних осіб, громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців - офіційне визнання шляхом засвідчення державою факту створення або припинення юридичної особи, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, засвідчення факту наявності відповідного статусу громадського об`єднання, професійної спілки, її організації або об`єднання, політичної партії, організації роботодавців, об`єднань організацій роботодавців та їхньої символіки, засвідчення факту набуття або позбавлення статусу підприємця фізичною особою, зміни відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, про юридичну особу та фізичну особу - підприємця, а також проведення інших реєстраційних дій, передбачених цим Законом.

Відповідно до ст.9 зазначеного Закону відомості про юридичну особу, громадське формування, що не має статусу юридичної особи, та фізичну особу - підприємця вносяться до Єдиного державного реєстру на підставі:1) відповідних заяв про державну реєстрацію; 2) документів, що подаються для проведення інших реєстраційних дій; 3) відомостей, отриманих у результаті інформаційної взаємодії між Єдиним державним реєстром та інформаційними системами державних органів.

З урахуванням зазначених положень законодавства, ОСОБА_1 вважає, що визнання недійсними рішень установчих зборів засновників про створення КС «Промислово-фінансова спілка», оформлених протоколом №1 від 17.11.2003р., має правовим наслідком скасування державної реєстрації КС «Промислово-фінансова спілка» шляхом скасування запису про проведення державної реєстрації за №0001961 від 14.10.2004р.

Відповідач - КС «Промислово-фінансова спілка», проти задоволення позову не заперечує та зазначає, що КС визнає ту обставину, що при проведенні установчих зборів засновників 17.11.2003р., що оформлені протоколом №1, в реєстр осіб, які брали участь в установчих зборах, було внесено відомості про ОСОБА_10 , який на той час вже помер, а громадяни ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 не були присутні на зборах і не приймали участь в заснуванні кредитної спілки.

Як зазначає відповідач, зазначені обставини підтверджуються матеріалами кримінальної справи №04, яка знаходиться у провадженні Київського районного суду м.Одеси (справа №520/9888/13-к) та матеріалами цивільної справи №522/675/14-ц, яка розглядалась Приморським районним судом м.Одеси.

Відповідач також зазначив, що станом на даний час КС «Промислово-фінансова спілка» не здійснює статутної господарської діяльності, виключена з реєстру фінансових установ, здійснює дії щодо виконання вимог мирової угоди, укладеної в рамках справи про банкрутство №2/41-10-1813 та затвердженої ухвалою Господарського суду Одеської області від 13.09.2016р. У випадку скасування державної реєстрації буде створена ліквідаційна комісія, яка розпочне свою діяльність по завершенню розрахунків з кредиторами та припинення діяльності КС.

Крім того, відповідач зауважив, що відповідно до ст.14 Закону України «Про кредитні спілки» вищим органом управління кредитної спілки є загальні збори її членів, до виключної компетенції яких належить, зокрема, прийняття рішення про припинення діяльності кредитної спілки. Зазначеною статтею також визначено порядок скликання загальних зборів членів кредитної спілки, за яким: повідомлення про скликання чергових загальних зборів членів кредитної спілки повинно бути зроблено не пізніше ніж за 30 календарних днів до скликання зборів із зазначенням часу і місця їх проведення та порядку денного шляхом надсилання письмового запрошення листом кожному члену кредитної спілки за місцем його проживання або вручення такого письмового запрошення особисто члену кредитної спілки під підпис. Днем здійснення повідомлення вважається день надсилання запрошення поштою або день вручення запрошення особисто члену кредитної спілки. До запрошення додаються письмовий річний звіт про діяльність органів управління кредитної спілки та її річний фінансовий звіт. Повідомлення про скликання чергових загальних зборів повинно бути опубліковано не пізніше ніж за 30 календарних днів до скликання зборів у відповідних засобах масової інформації, в яких публікуються дані про державну реєстрацію кредитної спілки. Рішення загальних зборів членів кредитної спілки про припинення діяльності кредитної спілки вважається прийнятим, якщо за нього проголосувало не менш як 75 відсотків членів кредитної спілки, присутніх на загальних зборах. З інших питань рішення приймаються простою більшістю голосів членів кредитної спілки, присутніх на загальних зборах.

Враховуючи те, що з 2010р. КС «Промислово-фінансова спілка» перебувала у процедурі банкрутства, а відповідно до ч.2 ст.38 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури припиняються повноваження органів управління банкрута щодо управління банкрутом та розпорядження його майном, якщо цього не було зроблено раніше, керівник банкрута звільняється з роботи у зв`язку із банкрутством підприємства, а також припиняються повноваження власника майна банкрута, відповідач зазначає, що під час процедури банкрутства керівні органи та органи управління КС «Промислово-фінансова спілка» не мали змоги здійснювати свої повноваження щодо керівництва та розпорядження майном банкрута, зокрема, втрачати кошти на повідомлення членів спілки та організацію проведення зборів членів спілки. Роботу КС було відновлено лише після затвердження Господарським судом Одеської області мирової угоди ухвалою від 13.09.2016р. у справі №2/41-10-1813, при цьому, всі грошові кошти спілки направлялися на погашення вимог кредиторів. Наразі, КС «Промислово-фінансова спілка» не має відповідних офісних приміщень, штату працівників, фінансового забезпечення, яке дає змогу провести із дотриманням положень законодавства загальні збори членів кредитної спілки.

Крім того, відповідач зауважив, що відповідно до п.28.1 Статуту КС «Промислово-фінансова спілка» ліквідація кредитної спілки за рішенням суду проводиться за поданням Держфінпослуг, позовом членів кредитної спілки або кредиторів кредитної спілки.

Відповідач - Юридичний департамент Одеської міської ради в особі Управління державної реєстрації проти позову заперечує, посилаючись на те, що відповідно до ч.1 ст.9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» відомості про юридичну особу, громадське формування, що не має статусу юридичної особи, та фізичну особу - підприємця вносяться до Єдиного державного реєстру на підставі:1) відповідних заяв про державну реєстрацію; 2) документів, що подаються для проведення інших реєстраційних дій; 3) відомостей, отриманих у результаті інформаційної взаємодії між Єдиним державним реєстром та інформаційними системами державних органів.

Згідно п.2 Прикінцевих положень вказаного Закону (в редакції від 15.05.2003р.) державний реєстратор протягом 2004 - 2005 років при надходженні від юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців реєстраційної картки, відповідно до вимог статті 19 цього Закону, зобов`язаний провести заміну раніше виданих їм свідоцтв про державну реєстрацію на свідоцтва про державну реєстрацію єдиного зразка.

Відповідач зазначив, що у зв`язку із набранням чинності Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців » відомості про юридичну особу - КС «Промислово-фінансова спілка» включені до ЄДР державним реєстратором виконавчого комітету Одеської міської ради, запис:1 001961 на підставі поданих заявником від імені юридичної особи документів, зокрема, реєстраційної картки про включення відомостей про юридичну особу. Згідно норма Закону, який діяв на момент включення юридичної особи до ЄДР, реєстраційна картка - документ встановленого зразку, який підтверджує волевиявлення особи щодо внесення відповідних записів до ЄРД.

Відповідач зазначає, що державний реєстратор під час проведення державної реєстрації на підставі перевірки вичерпного переліку документів лише засвідчує створення чи припинення юридичної особи, тобто виконує функції легалізації події. Згідно ч.8 ст.6 Закону втручання будь-яких органів, посадових осіб, громадян, юридичних осіб та громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, у діяльність державного реєстратора під час проведення юридичних дій, крім випадків, передбачених цим Законом, забороняється і тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Також, відповідач зазначив, що запис 1 001961 внесено державним реєстратором виконавчого комітету Одеської міської ради, а не державним реєстратором Управління державної реєстрації, оскільки Управління розпочало державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб- підприємців на підставі рішення Одеської міської ради від 03.02.2016р. №247-VІІ лише з 25.04.2016р. З урахуванням зазначеного, Управління не може надати обґрунтовані та пояснення щодо вчинення реєстраційних дій державним реєстратором виконавчого комітету Одеської міської ради.

Відповідач також зазначив, що позивачем не оскаржується протиправність дій Управління та не наведено обставин, які б свідчили про порушення Управлінням прав та інтересів позивача, а наявність повноважень щодо здійснення державної реєстрації не повинно тягнути за собою наслідки у вигляді сплати судового збору в разі задоволення судом позовних вимог.

Третя особа - ОСОБА_4 , проти задоволення позову заперечує, посилаючись на те, що позивачем не доведено наявність порушення її прав та інтересів, у зв`язку із наявністю обставин, якими вона обґрунтовує позовні вимоги. Сам по собі факт порушення кримінального провадження не може бути доказом фальсифікації установчих зборів. Посилання на рішення Приморського районного суду м.Одеси від 09.09.2014р. у справі №522/675/14-ц третя особа вважає безпідставним, адже воно було скасоване постановою Верховного Суду від 06.11.2019р.

Крім того, третя особа звернула увагу суду на те, що згідно обвинувального акту у кримінальній справі №520/9888/13-к, яка розглядається Київським районним судом м.Одеси, потерпілими визнано 2 261 особи, які є членами КС «Промислово-фінансова спілка», більшість яких мають рішення судів щодо стягнення на їх користь з КС «Промислово-фінансова спілка» депозитних коштів, які станом на даний час спілкою не повернуто. За таких обставин, у разі задоволення позову та скасування державної реєстрації КС «Промислово-фінансова спілка» через 17 років, це створить правовий колапс та позбавить членів спілки конституційного права на захист порушених прав та інтересів щодо повернення грошових коштів, які вони внесли до КС «Промислово-фінансова спілка».

Також, третя особа зазначила, що згідно п.3 ст.9 Закону України «Про кредитні спілки» (в редакції 2003р.) та п.28.1.1 та п.28.2 Статуту КС «Промислово-фінансова спілка» ліквідація кредитної спідки проводиться за рішенням загальних зборів членів кредитної спілки. Рішення про ліквідацію кредитної спілки приймається 75% голосів учасників зборів.

При цьому, відповідно до ліквідаційної процедури за членами кредитної спілки зберігаються всі права щодо отримання заборгованості спілки перед ними по депозитними договорами.

Спостережна рада КС «Промислово-фінансова спілка» питання скликання загальних зборів спілки з цього питання не розглядала. Загальні збори з розгляду питання ліквідації спілки не проводилися.

Третя особа - ОСОБА_3 , проти задоволення позову заперечує, посилаючись на те, що станом на даний час відсутній вирок у кримінальній справі №04, яка знаходиться у провадженні Київського районного суду м.Одеси (справа №520/9888/13-к),у зв`язку з чим відсутні підстави вважати доведеними факти, встановлені в ході кримінального провадження. Відповідно, зазначені ОСОБА_1 обставини підлягають доказуванню в ході розгляду справи господарським судом.

ОСОБА_3 також зазначає, що позивачкою не зазначено, на які саме її права, як члена КС «Промислово-фінансова спілка» з 2008 року, вплинули рішення установчих зборів засновників КС «Промислово-фінансова спілка» від 17.11.2003р., оформлені протоколом №1.

Третя особа також звернула увагу суду на те, що діяльність кредитної спілки ґрунтується на принципах добровільності вступу та свободи виходу з кредитної спілки; рівноправності членів кредитної спілки. Отже, позивачка, у випадку порушення її прав або незгоди, мала право вийти з кредитної спілки. Натомість, у травні 2011р. ОСОБА_1 було обрано членом Ревізійної комісії спілки.

Також третя особа зазначає, що визнання недійсними рішень, зазначених у протоколі №1 установчих зборів засновників КС «Промислово-фінансова спілка» від 17.11.2003р., унеможливить право ліквідатора спілки покласти субсидіарну відповідальність на засновників, керівника боржника, інших осіб для стягнення суми до складу ліквідаційної маси. Відповідно, ОСОБА_3 буде позбавлено права повернути кошти, які належать йому на праві приватної власності з депозитних рахунків КС «Промислово-фінансова спілка» №1 від 17.11.2003р.

Третя особа - ОСОБА_6 проти задоволення позову заперечує, посилаючись на його необґрунтованість та безпідставність, відсутність належних та допустимих доказів на підтвердження викладених у позовній заяві обставин.

Зокрема, зазначає, що надані до матеріалів справи у якості доказів ксерокопії документів належним чином не засвідчені, у зв`язку з чим не відповідають положенням ч.2 ст.91 ГПК України та можуть бути прийняті судом о уваги.

Крім того, третя особа зазначила, шо позивачкою не доведено наявність порушення її прав та охоронюваних інтересів, що є підставою для відмови у позові.

Розглянув матеріали справи, заслухав пояснення представників відповідача та третіх осіб, судом встановлено, що відповідно до ст.1 Закону України «Про кредитні спілки» (в редакції станом на 17.11.2003р.) кредитна спілка - це неприбуткова організація, заснована фізичними особами, професійними спілками, їх об`єднаннями на кооперативних засадах з метою задоволення потреб її членів у взаємному кредитуванні та наданні фінансових послуг за рахунок об`єднаних грошових внесків членів кредитної спілки.

Згідно ч.ч.1,2 ст.3 Закону кредитна спілка є юридичною особою, має самостійний баланс, банківські рахунки, які відкриває і використовує згідно із законодавством у самостійно обраних банківських установах, а також печатку, штамп та бланки із своїм найменуванням, власну символіку. Кредитна спілка набуває статусу юридичної особи з моменту її державної реєстрації.

За приписами ст.6 Закону України «Про кредитні спілки» (в редакції станом на 17.11.2003р.) кредитна спілка створюється на підставі рішення установчих зборів. Чисельність засновників (членів) кредитної спілки не може бути менше ніж 50 осіб, які відповідно до цього Закону можуть бути членами кредитної спілки та об`єднані хоча б за однією з таких ознак: мають спільне місце роботи чи навчання або належать до однієї професійної спілки, об`єднання професійних спілок, іншої громадської чи релігійної організації або проживають в одному селі, селищі, місті, районі, області. Рішення про створення кредитної спілки оформляється протоколом установчих зборів, який підписують голова та секретар зборів. Невід`ємною частиною протоколу є реєстр осіб, які брали участь в установчих зборах (список засновників). У реєстрі обов`язково зазначаються прізвище, ім`я та по батькові особи, дані її паспорта або документа, який його замінює (а для іноземців та осіб без громадянства, які постійно проживають в Україні, - дані національного паспорта або документа, який його замінює), адреса та інші відомості, що підтверджують наявність ознак, зазначених в частині першій цієї статті. Дані про особу засвідчуються її особистим підписом. Установчі збори затверджують статут кредитної спілки, обирають її органи управління, уповноважують осіб для проведення державної реєстрації, вирішують інші питання, пов`язані із створенням кредитної спілки.

За матеріалами справи, та проти чого учасники справи не заперечують, 17.11.2003р. відбулися установчі збори засновників Кредитної спілки «Промислово-фінансова спілка» з порядком денним: затвердження Статуту кредитної спілки, обрання органів управління кредитною спілкою, визначення уповноважених представників. Згідно Протоколу №1 від 17.11.2003р. на зборах присутні засновники кількістю 50 осіб, що вказані в реєстрі осіб (список засновників), який є невід`ємною частиною цього протоколу.

За результатом проведених установчих зборів, засновниками було прийнято рішення: затвердити Статут КС «Промислово-фінансова спілка» і у відповідності зі ст.8 Закону України «Про кредитні спілки» доручити його підписання Голові Спостережної ради; сформовано склад Спостережної ради, Ревізійної комісії, Кредитного комітету; обрано уповноважених представників засновників кредитної спілки щодо проведення реєстрації спілки.

Позивач у справі- ОСОБА_1 , звертаючись до суду з позовом про визнання установчих зборів засновників КС «Промислово-фінансова спілка» від 17.11.2003р. неправомочними, визнання недійсним протоколу установчих зборів засновників КС «Промислово-фінансова спілка» №1 від 17.11.2003р. та, як наслідок, скасування державної реєстрації КС «Промислово-фінансова спілка» шляхом скасування запису про проведення державної реєстрації за №0001961 від 14.10.2004р., зазначила, що рішення про заснування кредитної спілки порушує її права як члена кредитної спілки.

Згідно ст.4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. Відмова від права на звернення до господарського суду є недійсною. Жодна особа не може бути позбавлена права на участь у розгляді своєї справи у визначеному законом порядку.

Аналіз наведених норм дає змогу дійти висновку, що кожна особа має право на захист свого порушеного, невизнаного або оспорюваного права чи законного інтересу, який не суперечить загальним засадам чинного законодавства. Порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст.2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» є, зокрема, захист гарантованих Конституцією України та законами, прав і законних інтересів юридичних осіб.

Реалізуючи передбачене ст. 64 Конституції України, право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.

Вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Також, слід заважити, що відповідно до ч.3 ст.13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

У відповідності до ч.1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За матеріалами справи, з додатку №1 до протоколу №1 установчих зборів засновників КС «Промислово-фінансова спілка» від 17.11.2003р. (реєстр осіб, що брали участь в установчих зборах КС «Промислово-фінансова спілка» (список засновників)) вбачається, що на зборах були присутні 50 осіб, серед яких відсутня ОСОБА_1 . Натомість, згідно наданої до матеріалів справи копії членської книжки на ім`я ОСОБА_1 вона була видана лише 10.11.2008р.

Отже, рішення установчих зборів засновників КС «Промислово-фінансова спілка» від 17.11.2003р. жодним чином не порушує права та інтереси особи, яка станом на дату його проведення взагалі не була ані засновником кредитної спілки, ані її членом.

Посилання позивачки на внесення недостовірної інформації до реєстру реєстр осіб, що брали участь в установчих зборах КС «Промислово-фінансова спілка» (список засновників) не підтверджено належними та допустимими доказами, адже, станом на даний час відсутній вирок у кримінальній справі №04, яка знаходиться у провадженні Київського районного суду м.Одеси (справа №520/9888/13-к), у зв`язку з чим відсутні підстави вважати доведеними факти того, що ОСОБА_10 ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 не брали участь у засновницьких зборах, що відбулися 17.11.2003р.

Суд вважає також недоведеним факт того, що саме ОСОБА_10 , якого включено в реєстр під №17, помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , адже, до матеріалів справи надано незасвідчену копію свідоцтва про смерть, яка не може вважатися доказом виходячи з положень ч.2 ст.91 ГПК України. Крім того, у позовній заяві йдеться про ОСОБА_10 , а не про ОСОБА_10 , ксерокопію про смерть якого надано до суду.

Також суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що на сторінці 1 позовної заяви позивачка зазначає про те, що в установчих зборах не брала участь ОСОБА_14 (№6 у реєстрі), а на сторінках 2,3 позовної заяви мова йде про ОСОБА_14 , у зв`язку з чим незрозумілим є про яку саме особу йдеться у позові.

Крім того, ОСОБА_1 у позовній заяві взагалі не обґрунтовано, яким чином оспорювані нею рішення установчих зборів засновників КС «Промислово-фінансова спілка» порушують її права та охоронювані законом інтереси, та яким чином обраний нею спосіб захисту порушених прав та інтересів призведе до їх поновлення.

При цьому, із змісту ст.16 Цивільного кодексу України та завдання господарського судочинства, викладеного у ч.1 ст.2 ГПК України, випливає, що, вирішуючи господарський спір, суд з`ясовує: 1) чи існує у позивача право або законний інтерес; 2) чи має місце його порушення, невизнання або оспорювання відповідачем; 3) чи підлягає право або законний інтерес захисту і чи буде такий захист ефективний за допомогою того способу, який визначено відповідно до викладеної в позові вимоги.

В іншому випадку у позові слід відмовити.

Суд також вважає за необхідне зауважити, що визнання позову відповідачем - КС «Промислово-фінансова спілка» не є безумовною підставою для задоволення позовних вимог, адже, згідно ст.2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Дійсно, відповідно до п.1 ч.2 ст.46 ГПК України відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Але, відповідно до ч.6 ст.46 ГПК України суд не приймає відмови від позову, зменшення розміру позовних вимог, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Згідно наявного у матеріалах справи Статуту КС «Промислово-фінансова спілка» метою створення спілки є задоволення потреб її членів у взаємному кредитуванні та наданні фінансових послуг за рахунок об`єднаних грошових внесків членів кредитної спілки, а завдання кредитної спілки полягає у задоволенні потреб її членів у взаємному кредитуванні на наданні фінансових послуг шляхом здійснення діяльності, передбаченої підрозділом 5 цього Статуту (розділ 2 Статуту).

При цьому, згідно ст.23 Закону України «Про кредитні спілки» внески (вклади) членів кредитної спілки на депозитні рахунки, а також нарахована на такі кошти та пайові внески плата (проценти) належать членам кредитної спілки на праві приватної власності. Кожний член кредитної спілки має право одержати належні йому кошти, зазначені в частині першій цієї статті, у порядку і строки, які визначені відповідно до частини сьомої статті 10 цього Закону, статуту кредитної спілки або укладеними з членом кредитної спілки договорами.

Третіми особами до матеріалів справи надано копії судових рішень, на підтвердження наявної заборгованості КС «Промислово-фінансова спілка» перед її членами, яка станом на даний час не погашена. Отже, КС «Промислово-фінансова спілка», з урахуванням положень законодавства, мирової угоди, затвердженої ухвалою Господарського суду Одеської області від 13.09.2016р. у справі 32/41-10-1813, має вчиняти дії, направлені на реалізацію мети та завдань кредитної спілки.

Крім того, суд звертає увагу на те, що у відзиві на позовну заяву КС «Промислово-фінансова спілка» зазначає, що визнає ту обставину, що в установчих борах не брали участь, зокрема, ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 . Але, зазначені особи дійсно не були засновниками КС «Промислово-фінансова спілка», адже в реєстрі зазначено у якості засновників громадян: ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 .

За таких обставин, виходячи з викладеного вище, відсутні підстави для визнання неправомочними установчих зборів засновників КС «Промислово-фінансова спілка», що відбулися 17.11.2003р. та визнання недійсними рішень, прийнятих на цих зборах, що оформлені протоколом №1 від 17.11.2003р.

Вимога щодо скасування державної реєстрації КС «Промислово-фінансова спілка» шляхом скасування запису про проведення державної реєстрації за №0001961 від 14.10.2004р. у даному випадку є похідною від вимоги про визнання недійсними рішень установчих зборів засновників КС «Промислово-фінансова спілка», що відбулися 17.11.2003р., у зв`язку з чим також не підлягає задоволенню.

З урахуванням викладеного вище, на думку суду, відсутні підстави для задоволення позову ОСОБА_1 до КС «Промислово-фінансова спілка» та Юридичного департаменту Одеської міської ради в особі Управління державної реєстрації про визнання установчих зборів засновників КС «Промислово-фінансова спілка» від 17.11.2003р. неправомочними, визнання недійсним протоколу установчих зборів засновників КС «Промислово-фінансова спілка» №1 від 17.11.2003р. та скасування державної реєстрації КС «Промислово-фінансова спілка» шляхом скасування запису про проведення державної реєстрації за №0001961 від 14.10.2004р.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення ("Руїс Торіха проти Іспанії").

Згідно ж із статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ст.79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно зі статтею 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судові втрати по сплаті судового збору покласти на позивача згідно ст. ст. 123, 129 ГПК України.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 123, 129, 232, 238, 240, 241 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову ОСОБА_1 до Кредитної спілки «Промислово-фінансова спілка» та Юридичного департаменту Одеської міської ради в особі Управління державної реєстрації про визнання установчих зборів засновників КС «Промислово-фінансова спілка» від 17.11.2003р. неправомочними, визнання недійсним протоколу установчих зборів засновників КС «Промислово-фінансова спілка» №1 від 17.11.2003р. та скасування державної реєстрації КС «Промислово-фінансова спілка» шляхом скасування запису про проведення державної реєстрації за №0001961 від 14.10.2004р. - відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня його проголошення (підписання).

Повний текст рішення складено 05 листопада 2020 р.

Суддя Н.В. Рога