ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.10.2020м. ДніпроСправа № 904/4479/20

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Мельниченко І.Ф. за участю секретаря судового засідання Прокопенко А.В., розглянув спір

за позовом Приватного акціонерного товариства "Запоріжкокс", м. Запоріжжя

до Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Дніпро

про стягнення шкоди, заподіяної при перевезенні вантажу в сумі 5 798,58 грн.

Представники:

від позивача не з`явився

від відповідача не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

Приватне акціонерне товариство "Запоріжкокс" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області із позовом про стягнення 5 798,58 грн., що складають вартість нестачі кам`яного вугілля, поставленого за залізничною накладною № 42942086.

Витрати позивача зі сплати судового збору в сумі 2 102,00 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 936,08 грн. просить покласти на відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що під час перевезення відповідачем вантажу відбулась його часткова втрата, у зв`язку з чим останньому було задано шкоду.

Відповідач проти позовних вимог заперечує, зазначаючи, що, враховуючи положення ст. 115 Статуту залізниць України, вартість вантажу визначається виключно на підставі документа відправника. Проте, згідно з накладних відправником є ТОВ «Метінвест-Шіппінг».

Враховуючи, що вантажоодержувач не надав копію договору між вантажовідправником ТОВ «Метінвест-Шіппінг» і посередником ПАТ «МК «Азовсталь», відповідач вважає, що вартість вантажу не підтверджена жодним належним та допустимим доказом.

З огляду на викладене, відповідач просить суд у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

У відповіді на відзив, позивач не погоджується з доводом відповідача, викладеними у відзиві на позов, зазначаючи таке.

Поняття "відправник" в розумінні ст. 115 Статуту залізниць України неможна розглядати лише як юридичну чи фізичну особу, яка довіряє вантаж залізниці для його перевезення і зазначається у документі на перевезення вантажу (накладній). Тобто, "відправником", в розумінні ст. 115 Статуту залізниць, також може вважатись власник товару (вантажу), який безпосередньо не здійснює оформлення (передачу) вантажу до перевезення залізницею. Крім того, у документі на перевезення вантажу (накладній) не вказується вартість вантажу. При цьому, скласти та видати документи щодо підтвердження кількості і вартості відправленого залізницею вантажу може лише власник товару (вантажу), який є безпосереднім постачальником товару (вантажу) за договорами постачання.

Таким чином, відправником насамперед є вантажовласник товару (вантажу), який при передачі прав власності на товар (вантаж) складає документи, які підтверджують кількість і вартість відправленого вантажу та інші відомості про товар (вантаж).

Крім того, позивач мав безпосередні взаємовідносини лише з ПрАТ "Металургійний комбінат "Азовсталь" на підставі договору від 12.11.2019 № 0103/11798/1349 щодо операцій з купівлі кам`яного вугілля.

Відповідно, позивач має документи, які йому були видані постачальником - ПрАТ "Металургійний комбінат "Азовсталь" (власником кам`яного вугілля).

Вартість вантажу безпосередньо вказана у рахунку-фактурі № 93268111 від 23.05.2020, який використовувався при розрахунку розміру шкоди, завданої недостачею вантажу.

Тому суму фактичної шкоди, заподіяної позивачеві, може бути розраховано лише на підставі вищевказаного рахунку.

Позивач зазначає, що документи з господарських операцій будь-яких інших юридичних чи фізичних осіб, до яких останній не має ніякого відношення, за якими Приватним акціонернени товариством "Запоріжкокс", не здійснювалась оплата вартості товару (вантажу), тобто не здійснювалось фактичних витрат, не можуть бути використані для визначення фактичної шкоди.

Ухвалою від 25.08.2020 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання призначено на 21.09.2020, з наступним відкладенням до 21.10.2020.

Представник позивача в судове засідання 21.10.2020 не з`явився, про дату, місце та час судового засідання повідомлений належним чином, про що свідчить залучене до матеріалів справи поштове повідомлення (а.с. 60).

Ухвалою суду розгляд справи відкладався до 26.10.2020, про що представники сторін повідомлялися належним чином.

У судове засідання 26.10.2020 представники сторін не з`явилися, будь-яких клопотань про відкладення розгляду справи або продовження процесуальних строків від сторін не надходило.

З огляду на викладене, а також враховуючи запроваджені на території України заходи щодо убезпечення населення від поширення гострих респіраторних захворювань та в силу вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності представників сторін за наявними у ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Предметом доказування у даній справі є : обставини укладання договору постачання (купівлі-продажу), відомості про товар, постачання якого здійснено згідно з договором: найменування товару, ціна товару, кількість товару навалом, загальна вартість товару; наявність перевізних документів - залізничних накладних; обставини складання комерційних актів.

Доказами, якими позивач підтверджує позовні вимоги, є: накладна № 42942086 (а.с. 13); комерційний акт № 460005/609 від 26.05.2020 (а.с. 14-15); рахунок-фактура № 93268111 від 23.05.2020 (а.с. 16); договір № 0103/11798/1349 від 12.11.2019 (а.с.17-19); специфікація № 22 від 22.05.2020 (а.с. 20) .

Як вбачається з матеріалів справи, 12.11.2019 Приватним акціонерним товариством "Запоріжкокс" (Покупець, позивач) та Приватним акціонерним товариством "Металургійний комбінат "Азовсталь" (Постачальник) укладено Договір купівлі-продажу сировинних, паливно-енергетичних або матеріально-технічних ресурсів № 0103/11798/1349 (далі - Договір).

Згідно з пунктом 1.1. Договору Постачальник зобов`язується передати, а Покупець - прийняти та оплатити сировинні, паливно-енергетичні, матеріально-технічні матеріали (далі - ресурси) на умовах, передбачених договором.

Відповідно до пункту 4.1. Договору поставка ресурсів здійснюється за цінами, які визначені у відповідності до умов поставки, зазначених у Специфікаціях, та включають в себе усі податки, збори й інші обов`язкові платежі, а також вартість тари, упаковки, маркування та інші витрати постачальника, пов`язані з поставкою ресурсів.

За умовами пункту 1 Специфікації № 22 від 22.05.2020 до Договору Постачальник зобов`язався поставити покупцю 7 671,55 (+/-10%) мт вугілля концентрат Г (0-50) Разрез Талдинський-західний, виробник: ТОВ "Разрез Талдинский-Западный», країна походження Росія.

26.05.2020 на виконання Договору та Специфікації № 22 від 22.05.2020 до Договору, на адресу ПРАТ «ЗАПОРІЖКОКС» (Вантажоодержувач) була направлена партія концентрату вугільного (далі-вугілля кам`яного) в вагоні № 61890463 за залізничною накладною № 42942086, які прибули на станцію Запоріжжя-Ліве за вказаною залізничною накладною.

Статтею 6 Статуту Залізниць визначено, що накладна є основним перевізним документом встановленої форми, оформленим відповідно до Статуту і Правил перевезень й наданим залізниці відправником разом з вантажем.

Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою договору на перевезення вантажу, який укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача.

Згідно зі статтею 129 Статуту залізниць України обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності під час залізничного перевезення засвідчуються комерційними актами.

26.05.2020 на станції Запоріжжя-Ліве Придніпровської залізниці було складено комерційний акт № 460005/609 про наявність виїмки.

Так у комерційному акті № 460005/609 від 26.05.2020 зафіксовано, що вагон № 61890463 вантажопідйомністю 70,0 т. прибув з поїздом № 2276, вагон у технічному стані справний.

У розділі «Д» (Опис виявленого із зазначенням кількості недостачі або надлишку) комерційного акту зазначено:

«На підставі акту загальної форми №148 від 24.05.2020 р. станції Апостолове, №42978 від 25.05.2020 р. станції Запоріжжя-Ліве проведена комісійна видача вантажу вантажоодержувачу, прибувшого відправкою, вказаною на лицьовій стороні цього акту, зі зважуванням вагону на справних електронних вагах вантажоодержувача №085 огляд-перевірка 18.05.2020 р., приймальником поїздів ОСОБА_2, прийомоздавальником заводу ОСОБА_1 , слідчим Заводського ВП Тетерею О.Г., у присутності заступника начальника станції ОСОБА_3 Згідно перевізного документу у вагоні значиться нетто 67200 кг, тара 23500 кг. Фактично виявилось брутто 88350 кг, тара з документу 23500 кг, нетто 64850 кг, що менше документу на 2350 кг. У комерційному відношенні навантаження нижче рівня бортів на 50-70см, не рівномірне. Вантаж маркований вапном, що відповідає перевізному документу. Маркування порушене, виїмки: праворуч над 7-м люком довжиною 120см, шириною 100см., глибиною 30см, ліворуч над 6-7 люками довжиною 300см, шириною 100см, глибиною 40-50см. Відсутній вантаж у вагоні поміститися міг. В технічному відношенні вагон справний, бездверний, люка закриті, просипу вантажу немає. При повторному зважуванні дані не змінилися. Зав. вантажного двору за штатним розкладом відсутній».

Вказані в комерційному акті обставини свідчать про не схоронність вантажу при перевезенні.

Згідно зі статтею 110 Статуту залізниць залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу.

Відповідно до статті 113 Статуту залізниць за незбереження (втрату, нестачу, псування і пошкодження) прийнятого до перевезення вантажу, багажу, вантажобагажу залізниці несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з не залежних від них причин.

Статтею 114 Статуту залізниць передбачено, що залізниця відшкодовує збитки, що виникли з її вини під час перевезення, за втрату чи недостачу - у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі.

Згідно з пунктом 27 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 644 від 21.11.2000 року, вантаж вважається доставленим без утрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто. Норма недостачі (природної втрати) для вугілля становить 1%, зазначеної в перевізних документах.

У відповідності з приписами статті 115 Статуту вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу.

Відповідно до частини 3 статті 314 Господарського кодексу України за шкоду, заподіяну при перевезенні вантажу, а саме, у разі втрати або недостачі вантажу, перевізник відповідає в розмірі вартості вантажу, який втрачено або якого не вистачає.

Таким чином, загальна недостача партії вугілля у вагоні № 61890463 складає 1 678 кг загальною вартістю 5 798,58 грн. (вартість недостачі з ПДВ), у тому числі: 2 350 кг (виявлена недостача) - 672 кг (норма недостачі) = 1 678 кг. Згідно з розрахунком вартість вугілля, якого недостає, складає: 2 876,28 грн. (ціна за тону, без ПДВ, згідно рахунку-фактури № 93268111 від 23.05.2020 р.) х 1,68 т (розмір недостачі) = 4 832,15 грн. (вартість недостачі без ПДВ): 4 832,15 грн. (вартість недостачі без ПДВ) + 966,43 грн. (розмір ПДВ) = 5 798,58 грн. (вартість недостачі з ПДВ).

Відповідно до статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказів, які б свідчили про відсутність вини відповідача у виявленій нестачі вантажу, останнім, на момент розгляду спору, суду надано не було.

Відповідно до статті 130 Статуту право на пред`явлення до залізниці претензій та позовів мають у разі недостачі, псування або пошкодження вантажу - одержувач - за умови пред`явлення накладної, комерційного акту і документа, що засвідчує кількість і вартість відправленого вантажу.

З огляду на викладене, та беручи до уваги те, що розрахунок суми нестачі, яка склала 5 798,58 грн., позивачем здійснено з урахуванням пункту 27 Правил видачі вантажів, вказана сума є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Доводи відповідача щодо відсутності належного доказу вартості втраченого вантажу та неналежність рахунку-фактури № 93268111 від 23.05.2020, виданого ПрАТ "Металургійний комбінат "Азовсталь", судом відхиляються з огляду на таке.

Як вже зазначалось, відповідно до пункту 130 Статуту одержувач має право на пред`явлення до залізниці претензій та позовів у разі недостачі, псування або пошкодження вантажу, за умови пред`явлення накладної, комерційного акту і документа, що засвідчує кількість і вартість відправленого вантажу.

Відповідно до статті 6 Статуту вантажовідправник (відправник вантажу, вантажовласник) - зазначена у документі на перевезення вантажу (накладній) юридична чи фізична особа, яка довіряє вантаж залізниці для його перевезення.

Тобто, у документі на перевезення вантажу (накладній) зазначається саме вантажовідправник. При цьому, вантажовідправником може бути як безпосередній вантажовласник, так і будь-який інший відправник вантажу. Поняття постачальника та вантажовідправника не є тотожними.

Відповідно до статті 115 Статуту вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу. В цьому пункті не зазначено, що вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа вантажовідправника. У залізничній накладній не вказується вартість вантажу.

Постачальником вантажу є ПрАТ "Металургійний комбінат "Азовсталь" на підставі укладеного з позивачем Договору від 12.11.2019 № 0103/11798/1349.

Тому рахунок-фактура № 93268111 від 23.05.2020 є належним доказом на підтвердження вартості вантажу.

Крім того, господарський суд зазначає, що доказів понесення витрат на професійну правничу допомогу, вимогу про розподіл яких викладено в прохальній частині позовної заяви, позивачем на дату ухвалення рішення у справі не надано, у зв`язку із чим суд не надає оцінку обґрунтованості розміру витрат на правничу допомогу в сумі 3 936,08 грн., зазначену у попередньому (орієнтовному) розрахунку судових витрат.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати позивача зі сплати судового збору покладаються на відповідача. Керуючись статтями 6, 110, 113, 114, 129 Статуту залізниць, статтею 1166 Цивільного кодексу України, 129, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03150, м. Київ, вул. Єжи Гедройця, 5, ) в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (49602, м. Дніпро, просп. Д. Яворницького, 108, код ЄДРПОУ ВП: 40081237) на користь Приватного акціонерного товариства "Запоріжкокс" (69600, м. Запоріжжя, вул. Діагональна, 4, ) 5 798,58 грн. (п`ять тисяч сімсот дев`яносто вісім гривень 58 коп.) шкоду, завдану недостачею вантажу, 2 102,00 грн. (дві тисячі сто дві гривні 00 коп.) судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повне рішення складено 02.11.2020.

Суддя І.Ф. Мельниченко