ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

"29" жовтня 2020 р. м. Київ Справа № 911/3100/20

Господарський суд Київської області у складі судді О.В. Конюх, розглянувши заяву комунального підприємства «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгород» (88000, Закарпатська обл., м. Ужгород, вул. Митна, буд. 1, ) про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «КБК» (08130, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с. Петропавлівська Борщагівка, вул. Черкаська, буд. 26, ) основного боргу у розмірі 1 464,34 грн. за договором від 28.03.2018 № 129/129-18 про виконання робіт

ВСТАНОВИВ:

26 жовтня 2020 року до господарського суду Київської області надійшла заява комунального підприємства «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгород» від 21.10.2020 № 1421 про видачу судового наказу про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «КБК» основного боргу у розмірі 1 464,34 грн. за договором від 28.03.2018 № 129/129-18 про виконання робіт.

Заява обґрунтована неналежним виконанням товариством з обмеженою відповідальністю «КБК» зобов`язань з оплати за договором № 129/129-18 про виконання робіт від 28.03.2018, укладеним між товариством з обмеженою відповідальністю «КБК» (замовник) та комунальним підприємством «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгорода» (виконавець), за умовами якого замовник доручає, а виконавець зобов`язується виконати роботи за договірною ціною 1464,34 грн. по усуненню аварійної ситуації на трубопроводі по пл. Ш. Петефі, 5 у м. Ужгороді за відповідну плату на умовах, передбачених цим договором.

За змістом статей 147, 148 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 148 цього Кодексу. Судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною 2 статті 12 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Наявність спору про право, вирішується судом у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви.

Дослідивши подану заяву та додані до неї документи, суд встановив таке.

За змістом пункту 8 частини 1 статті 152 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо, зокрема, із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Пунктами 4, 5 частини 2 статті 150 Господарського процесуального кодексу України визначено, що у заяві повинно бути зазначено: вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

До заяви про видачу судового наказу додаються копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги (ч. 3 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України).

Із змісту поданої комунальним підприємством «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгород» заяви слідує, що заявник просить стягнути з боржника 1 464,34 грн. грошової заборгованості, яка виникла за договором від 28.03.2018 № 129/129-18 про виконання робіт (далі - договір), а саме: з оплати робіт по усуненню аварійної ситуації на трубопроводі по пл. Ш. Петефі, 5 у м. Ужгороді, виконаних заявником.

Відповідно до пункту 2.1. Договору вартість робіт встановлюється згідно з договірною ціною в сумі 1 464,34 грн., в т.ч. ПДВ 244,06 грн.

Строки виконання робіт складають 30 днів з дати підписання Договору до дати підписання замовником акта приймання виконаних будівельних робіт. Початок виконання робіт погоджується сторонами з моменту підписання договору і передачі виконавцю проектно-кошторисної документації (пункт 3.1. Договору).

Також у тексті заяви заявник зазначає, що останнім було виконано свої зобов`язання по договору, що підтверджується виставленим до оплати рахунком.

До заяви додано, зокрема, копію вищезазначеного договору, рахунок-фактуру від 28.03.2018 № СФ-0000908 та розрахунок суми боргу. Докази фактичного виконання та передання замовнику за Актом обумовлених договором робіт у заяві не вказані та до заяви не додані.

Згідно з пунктом 5.1. Договору замовник здійснює оплату за виконані роботи, передбачені даним Договором, на підставі рахунку, виписаного відповідно до акта приймання виконаних будівельних робіт, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок виконавця протягом трьох днів з моменту отримання рахунку та акта приймання виконаних будівельних робіт.

Акт приймання виконаних будівельних робіт, який за умовами договору має бути підставою для виставлення рахунку, до заяви не доданий. Доказів його направлення або вручення замовнику до заяви також не подано.

Доказів направлення або вручення товариству з обмеженою відповідальністю «КБК» доданого до заяви рахунку-фактури №СФ-0000908 від 28.03.2018 до заяви не подано.

При цьому рахунок-фактура за своїм призначенням не відповідає ознакам первинного документу, визначеним Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку та Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», оскільки ним не фіксується господарська операція, розпорядження або дозвіл на проведення господарської операції, а носить лише інформаційний характер. Форма рахунку-фактури не належить до типових форм, що затверджуються Держкомстатом. Фактично рахунок-фактура є розрахунково-платіжним документом, що передбачає лише виставлення певної суми для оплати. Зазначена позиція викладена також в листах Мінфіну від 27.11.2006р. № 31-34000-20-23/25136, від 30.05.2011р. № 31-08410-07-27/13794.

Наведене свідчить про те, що з матеріалів заяви комунального підприємства «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгород» від 21.10.2020 № 1421 не вбачається виникнення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу, що є підставою для відмови у видачі судового наказу відповідно до пункту 8 частини 1 ст. 152 ГПК України.

Відповідно до частини 2 ст. 152 ГПК України про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Суд доводить до відома заявника, що відповідно до ст. 153 Господарського процесуального кодексу України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої ст. 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Беручи до уваги викладене, керуючись ст. ст. 12, 147, 148, п. 8 ч. 1 ст. 152, ст. ст. 153, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити комунальному підприємству «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгород» у задоволенні заяви від 21.10.2020 № 1421 про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «КБК» 1 464,34 грн. заборгованості за договором № 129/129-18 про виконання робіт від 28.03.2018.

Ухвала підписана 29.10.2020, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (ч. 2 ст. 235 Господарського процесуального кодексу України) та може бути оскаржена в апеляційному порядку в строк, встановлений ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.В. Конюх