ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"17" вересня 2020 р. м. Київ Справа № 911/1111/20

за позовом ОСОБА_1 , Київська обл., м. Вишневе

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Промислові засоби індивідуального захисту", Київська обл., м. Ірпінь, смт. Коцюбинське,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - ОСОБА_2 , Київська обл., м. Вишневе,

про стягнення вартості частини майна товариства пропорційно до частки в статутному капіталі у розмірі 17464000,00 грн. та 346417,05 грн. 3% річних, 488992,00 грн. інфляційних втрат.

Суддя Рябцева О.О.

Секретар судового засідання Зоря В.С.

від позивача: Андрієнко С.В. (орд. серії КВ № 409870 від 08.04.2019 р.);

від відповідача: Деледивка С.Г. (орд. серії КС № 690867 від 02.07.2020 р.), Богатиренко О.В. (орд. серії КС № 583832 від 02.07.2020 р.);

від третьої особи: ОСОБА_2 (паспорт).

ВСТАНОВИВ:

Господарським судом Київської області розглядається справа за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Промислові засоби індивідуального захисту", за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - ОСОБА_2 , про стягнення вартості частини майна товариства пропорційно до частки позивача в статутному капіталі у розмірі 17464000,00 грн. та стягнення 346417,05 грн. 3% річних, 488992,00 грн. інфляційних втрат.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що він був учасником ТОВ "Промислові засоби індивідуального захисту" з часткою, яка відповідала 50% статутного капіталу товариства та складала 2100000,00 грн. 11.06.2018 р. у порядку, встановленому на той час законом та статутом товариства, позивач склав нотаріально посвідчену заяву про вихід зі складу учасників товариства з 14.09.2018 р., яку в той же день позивач направив відповідачу. Обставини виходу ОСОБА_1 з товариства на підставі вказаної заяви та набуття ним права на отримання вартості частини його майна вже були предметом судового розгляду у справі № 911/197/19. Отже, оскільки датою виходу ОСОБА_1 зі складу учасників товариства є 14.09.2018 р., то розрахунок з позивачем підлягав проведенню у строк до 15.09.2019 р. Однак, належна позивачу вартість частини майна товариства відповідачем не тільки не виплачена, а навіть не розрахована. Зазначене свідчить про недотримання відповідачем вимог ч.ч. 6, 7, 11 ст. 24 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю", положень пунктів 5.1.4, 5.1.6 Статуту ТОВ "Промислові засоби індивідуального захисту", внаслідок чого порушено право позивача на мирне володіння свої майном (грошовими коштами в розмірі належної до виплати йому вартості частини майна товариства). Враховуючи те, що відповідачем не вчинено дії по виплаті позивачу належної йому частини вартості майна товариства у зв`язку із виходом із товариства, позивач, посилаючись на п. 5.1.5 Статуту ТОВ "Промислові засоби індивідуального захисту", просить суд стягнути з відповідача вартість частини майна товариства, пропорційно до його частки в статутному капіталі в розмірі 17464000,00 грн. та згідно зі ст. 625 Цивільного кодексу України просить стягнути 346417,05 грн. 3% річних та 488992,00 грн. інфляційних втрат, що разом становить 18299409,05 грн.

24.06.2020 р. до господарського суду Київської області від відповідача надійшов відзив на позов, в якому він просить суд в задоволенні позову відмови повністю. Відповідач вважає, що ОСОБА_1 передчасно звернувся до суду з даним позовом, оскільки у позивача не виникло право вимоги до ТОВ «ПРОМЗІЗ» про стягнення вартості частини майна пропорційно до частки в статутному капіталі товариства з огляду на те, що ОСОБА_1 вийшов зі складу учасників ТОВ «ПРОМЗІЗ» з 14.09.2018 р., проте позивач заперечував факт виходу його зі складу учасників товариства 14.09.2018 р., а суперечлива поведінка ОСОБА_1 щодо виходу зі складу учасників товариства та небажання юридично оформити свій вихід, позбавляє позивача права вимагати визначення розміру вартості частки станом на дату складання нотаріально посвідченої заяви - 11.06.2018 р. За твердженням відповідача, до моменту ініціювання та завершення ОСОБА_1 відповідної реєстрації щодо юридичного закріплення виходу позивача зі складу учасників ТОВ «ПРОМЗІЗ» шляхом зміни даних ЄДР, питання офіційного початку розрахунку вартості частки позивача, як і питання її виплати, є передчасними. Також, відповідач заперечує проти стягнення інфляційних втрат та 3% річних. Крім того, відповідач не погоджується з висновками експертів № 1041/40601 від 30.03.2020 р., який доданий позивачем до позову, оскільки, на його переконання, висновок містить, по перше, завищену вартість об`єктів, по друге, експертиза проведена на підставі недостовірних даних, наданих позивачем. З метою проведення економічної експертизи відповідачем укладено договір № 09062020/1 від 09.06.2020 р. з ТОВ «Київський-експертно-дослідний центр». Також відповідач просить надати йому додатковий строк для подання до суду висновку економічної експертизи, а також інших доказів по справі для спростування доводів позивача до 20.07.2020 р.

Ухвалою господарського суду Київської області від 02.07.2020 р. було частково задоволено клопотання, та зокрема, продовжено відповідачу строк для подачі висновку економічної експертизи та документів, які були надані експерту до 23.07.2020 р.

22.07.2020 р. до господарського суду Київської області від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій він зазначає, що заперечення відповідача щодо розміру суми стягнення, визначеної у висновку експертів № 1041/40601 від 30.03.2020 р., не підтверджені доказами, а є лише його оціночним судженням. Позивач вважає доводи відповідача про те, що позивач може провести відповідну реєстраційну дію щодо «юридичного закріплення» свого виходу зі складу учасників ТОВ «ПРОМЗІЗ» шляхом зміни даних ЄДР такими, що не ґрунтуються на положеннях чинного законодавства, та є спробою перекласти на позивача наслідки власної бездіяльності, зокрема, щодо не затвердження нової редакції статуту ТОВ «ПРОМЗІЗ» та не внесення відповідних змін до ЄДР.

23.07.2020 р. до господарського суду Київської області від відповідача надійшло клопотання про долучення доказів до матеріалів справи, в якому відповідач просить долучити до матеріалів справи висновок експерта за результатами проведення економічної експертизи № 14940 від 22.07.2020, а також документи, що стосуються проведення експертизи.

04.08.2020 р. до господарського суду Київської області від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив. Відповідач, відхиляючи наведені у відповіді на відзив доводи, зазначає, що ТОВ «ПРОМЗІЗ» позбавлене можливості провести зміну даних в ЄДР на підставі ч. 4 ст. 17 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю».

05.08.2020 р. до господарського суду Київської області від відповідача надійшли доповнення до заперечення на відповідь на відзив.

Ухвалою господарського суду Київської області від 06.08.2020 р. продовжено строк підготовчого провадження.

Ухвалою господарського суду Київської області від 03.09.2020 р. залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору стороні позивача - ОСОБА_2 ; підготовче засідання відкладено на 17.09.2020 р.

15.09.2020 р. до господарського суду Київської області від позивача надійшли пояснення щодо проведення позивачем реєстрації виходу.

16.09.2020 р. до господарського суду Київської області від третьої особи надійшли пояснення щодо позову, в яких вона виклала свої аргументи та міркування на підтримку позову ОСОБА_1

16.09.2020 р. до господарського суду Київської області від третьої особи надійшло клопотання про призначення судової економічної експертизи, в якому ОСОБА_2 просить призначити у справі № 911/1111/20 судову економічну експертизу, виконання якої доручити експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз; на вирішення судової експертизи поставити наступні питання: Якою є дійсна вартість майна ТОВ «Промислові засоби індивідуального захисту» станом на 14.09.2018?; Якою є вартість частини майна ТОВ «Промислові засоби індивідуального захисту», що належить до виплати ОСОБА_1 , пропорційно розміру його частки у статутному капіталі (50 %), у зв`язку з його виходом з цього товариства, станом на 14.09.2018?. Крім того, третя особа ОСОБА_2 просить покласти на неї витрати, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, а провадження у даній справі зупинити до отримання результатів судової експертизи.

У підготовчому засіданні 17.09.2020 р. представником відповідача подано заяву, в якій він просить при визначенні переліку питань, поставлених на вирішення судової економічної експертизи, врахувати питання відповідача, що викладені у вказаній заяві.

Представник позивача в підготовчому засіданні 17.09.2020 р. підтримав клопотання третьої особи про призначення судової економічної експертизи.

Представник відповідача в підготовчому засіданні 17.09.2020 р. не заперечував щодо призначення судової економічної експертизи.

Третя особа в підготовчому засіданні 17.09.2020 р. підтримала клопотання про призначення судової економічної експертизи.

Розглянувши клопотання третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору стороні позивача - ОСОБА_2 про призначення у справі судової економічної експертизи, судом встановлено наступне.

Відповідно до п. 1.2, пп. 7.1.1, 7.1.2 статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "Промислові засоби індивідуального захисту" (код 25585987), затвердженого рішенням загальних зборів учасників товариства № 213 від 16.05.2016 р., статутний капітал товариства складає 4200000,00 грн., а учасниками відповідного товариства є:

- ОСОБА_6 з розміром частки у статутному капіталі - 50% статутного капіталу товариства та складає 2100000,00 грн.;

- ОСОБА_1 з розміром частки у статутному капіталі - 50% статутного капіталу товариства та складає 2100000,00 грн.

11.06.2018 р. ОСОБА_1 звернувся до Товариства з обмеженою відповідальністю "Промислові засоби індивідуального захисту" з вимогою про скликання загальних зборів у зв`язку із його виходом з товариства, до якої додано нотаріально засвідчену заяву про вихід від 11.06.2018 р.

Вказані обставини встановлені рішенням господарського суду Київської області від 04.06.2019 р. у справі № 911/197/19 за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ТОВ "Промислові засоби індивідуального захисту" про визначення розміру статутного капіталу товариства та розміру частки учасника, визнання недійсним договору, скасування реєстраційної дії.

Вказане рішення залишено без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 01.10.2019 р. Отже, рішення від 04.06.2019 р. у справі № 911/197/19 є таким, що набрало законної сили.

Також, рішенням господарського суду Київської області від 04.06.2019 р. у справі № 911/197/19 встановлено, що ОСОБА_1 у передбачені статутом порядок і строки, згідно нотаріально засвідченої заяви від 11.06.2018 р. виявив намір вийти з товариства з 14.09.2018 р. та, надалі, не відкликав таку заяву. Враховуючи положення статуту ТОВ "Промислові засоби індивідуального захисту" та передбачене ними право учасника вийти зі складу товариства незалежно від згоди товариства чи інших його учасників та незалежно від прийняття загальними зборами відповідного рішення, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 вважається таким, що вийшов зі складу ТОВ "Промислові засоби індивідуального захисту" 14.09.2018 р.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, позивач ОСОБА_1 вийшов зі складу ТОВ "Промислові засоби індивідуального захисту" 14.09.2018 р.

Відповідно до ч. 7 ст. 24 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» товариство зобов`язане протягом одного року з дня, коли воно дізналося чи мало дізнатися про вихід учасника, виплатити такому колишньому учаснику вартість його частки. Статутом товариства, що діє на момент виходу учасника, може встановлюватися інший строк для здійснення такої виплати.».

Предметом даного спору є стягнення вартості частини майна товариства пропорційно до частки позивача в статутному капіталі ТОВ "Промислові засоби індивідуального захисту".

Частиною 6 ст. 24 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» встановлено, що вартість частки учасника визначається станом на день, що передував дню подання учасником відповідної заяви у порядку, передбаченому Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань".

Згідно з ч. 12 ст. 24 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» статутом товариства можуть бути передбачені інші строк, порядок, розмір та спосіб проведення розрахунків з учасником, що виходить з товариства, а також порядок вибору суб`єкта оціночної діяльності. Відповідні положення можуть бути внесені до статуту, змінені або виключені з нього одностайним рішенням загальних зборів учасників, у яких взяли участь всі учасники товариства.

Позивач у позовній заяві, посилаючись на ч. 12 ст. 24 і п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» вважає, що при визначенні вартості його частки підлягають застосуванню положення Статуту відповідача.

Відповідно до п. 5.1.5 статуту ТОВ "Промислові засоби індивідуального захисту" визначення вартості частини майна, що пропорційна частці учасника у статутному капіталі, відбувається на дату виходу учасника із товариства, а якщо інші учасники товариства зволікатимуть із прийняттям відповідного рішення та його реєстрацію, згідно п. 5.1.1 статуту, - на дату складання нотаріально посвідченої заяви учасника про вихід.

Згідно з ч. 8 ст. 24 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» вартість частки учасника визначається виходячи з ринкової вартості сукупності всіх часток учасників товариства пропорційно до розміру частки такого учасника.

Отже, якщо під час розгляду по суті суд дійде висновку про обґрунтованість позовних вимог, то визначення вартості частки позивача у статутному капіталі ТОВ "Промислові засоби індивідуального захисту" входить до предмету доказування у вказаному спорі, а встановлення такої вартості потребує спеціальних знань.

Як вбачається з доданого до позову висновку експертів № 1041/40601, складеного 30.03.2020 р. за результатами судово-економічної експертизи визначення вартості частки позивача станом на 11.06.2018 р. та станом на 14.09.2018 р., здійсненої на замовлення позивача, та з наданого суду відповідачем висновку експерта № 14940 від 22.07.2020 р. за результатами проведення економічної експертизи визначення вартості частки позивача станом на 14.09.2018 р. та станом на 01.10.2019 р., здійсненої на замовлення відповідача, різняться не тільки дати, станом на які визначалась вартість частини майна пропорційної частці ОСОБА_1 у статутному капіталі ТОВ "Промислові засоби індивідуального захисту", а різниться і ринкова вартість частини майна пропорційної частці ОСОБА_1 у статутному капіталі відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 Господарського процесуального кодексу України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Відповідно до п. 1.2, пп. 1.2.3 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 53/5 від 08.10.1998 р. (далі - Інструкція) одним з основних видів (підвидів) експертизи, зокрема, є економічна.

Враховуючи викладене, предмет спору та характер правовідносин, оскільки для повного та всебічного вирішення спору у даній справі необхідно встановити ринкову вартість активів відповідача як станом на 11.06.2018 р., так і станом на 14.09.2018 р., що входить до предмета доказування у даній справі та потребує спеціальних знань, суд дійшов висновку про призначення в справі № 911/1111/20 судової економічної експертизи.

Крім того, якщо під час розгляду справи по суті в залежності від обставин, які можуть бути встановлені тільки на стадії з`ясування обставин справи, суд дійде висновку про застосування до спірних правовідносин ч. 6 ст. 24 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», то для всебічного, повного та об`єктивного розгляду справи підлягає визначенню також вартість активів відповідача станом на 10.06.2018 р.

Згідно ч. ч. 4, 5 ст. 99 Господарського процесуального кодексу України питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом.

Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну.

Питання, які ставляться перед експертом при проведенні судової економічної експертизи у справі № 911/1111/20, обговорено в підготовчому засіданні 17.09.2020 р.

Витрати, пов`язані з проведенням судової експертизи, під час судового розгляду має нести заінтересована сторона. З огляду на зазначене, витрати, пов`язані з проведенням судової економічної експертизи у справі № 911/1111/20, суд покладає на позивача - ОСОБА_1 .

Згідно із ч. 3 ст. 99 Господарського процесуального кодексу України при призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. З урахуванням обставин справи суд має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза).

Приписами ст. 7 Закону України "Про судову експертизу" передбачено, що судово-експертну діяльність здійснюють державні спеціалізовані установи, їх територіальні філії, експертні установи комунальної форми власності, а також судові експерти, які не є працівниками зазначених установ, та інші фахівці (експерти) з відповідних галузей знань у порядку та на умовах, визначених цим Законом.

Пунктом 1.6 Інструкції передбачено, що експертизи та дослідження проводяться експертними установами за зонами регіонального обслуговування згідно з Переліком регіональних зон обслуговування науково-дослідними установами судових експертиз Міністерства юстиції України, наведеним у додатку № 1 до цієї Інструкції.

Так, відповідно до Переліку регіональних зон обслуговування науково-дослідними установами судових експертиз Міністерства юстиції України (додаток № 1 до Інструкції) Київська область є зоною регіонального обслуговування Київського науково-дослідного інституту судових експертиз.

З огляду на вищезазначене, проведення судової економічної експертизи в даній справі суд доручає Київському науково-дослідному інституту судових експертиз (03680, м. Київ, вул. Смоленська, 6).

У разі коли для вирішення поставлених перед експертом питань йому необхідні додаткові матеріали (документи, зразки тощо) він з огляду на приписи ст. 102 ГПК України вправі просити господарський суд про їх надання.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 228 Господарського процесуального кодексу України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку призначення судом експертизи.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 229 Господарського процесуального кодексу України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 2 частини першої статті 228 цього Кодексу - на час проведення експертизи.

За таких обставин, враховуючи призначення судової економічної експертизи у даній справі, суд дійшов висновку про зупинення провадження у справі № 911/1111/20 на час проведення судової експертизи в порядку ст. 228 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 99, 100, 228, 229, 234 Господарського процесуального кодексу України, ст. 7 Законом України "Про судову експертизу", суд

постановив:

1. Клопотання третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору стороні позивача - ОСОБА_2 про призначення судової економічної експертизи у справі задовольнити.

2. Призначити у справі № 911/1111/20 судову економічну експертизу.

3. Проведення судової економічної експертизи доручити Київському науково-дослідному інституту судових експертиз.

4. Винести на вирішення судової економічної експертизи такі питання:

- Якою була ринкова вартість активів ТОВ «Промислові засоби індивідуального захисту» (код 25585987) станом на 11.06.2018 р. та станом на 14.09.2018 р.?

- Якою є вартість частини активів ТОВ «Промислові засоби індивідуального захисту» (код 25585987), що складає 50% у статутному капіталі вказаного товариства, станом на 11.06.2018 р. та станом на 14.09.2018 р.?

- Чи відрізняється ринкова вартість активів ТОВ «Промислові засоби індивідуального захисту» (код 25585987) станом 10.06.2018 р. від ринкової вартості активів вказаного товариства станом на 11.06.2018 р.; Якщо відрізняється, то яка була ринкова вартість активів ТОВ «Промислові засоби індивідуального захисту» станом на 10.06.2018 р.?

5. Для здійснення судової економічної експертизи надати Київському науково-дослідному інституту судових експертиз матеріали справи № 911/1111/20.

6. Витрати по проведенню судової експертизи покласти на позивача - ОСОБА_1 .

7. Попередити експерта про кримінальну відповідальність за ст. ст. 384, 385 Кримінального кодексу України.

8. Зупинити провадження у справі № 911/1111/20 на час проведення експертизи.

9. Повідомити учасників справи про те, що вони можуть отримати інформацію в справі, що розглядається, на веб-сторінці офіційного веб-порталу судової влади у мережі Інтернет за адресою: ko.arbitr.gov.ua/sud5012/.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена протягом десяти днів з дня складення повного тексту ухвали шляхом подання апеляційної скарги відповідно до ст. ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

У той же час згідно пункту 17.5 Перехідних Положень ГПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст ухвали складено 02.11.2020 р.

Суддя О.О. Рябцева