ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.10.2020 року м.Дніпро Справа № 908/941/20

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Дарміна М.О.(доповідач),

суддів: Антоніка С.Г., Іванова О.Г.

при секретарі судового засідання Ковзикові В.Ю.

Учасники процесу не з`явились, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

розглянувши у відкритому судовому засіданні Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОФІРМА ТЕРА" на рішення Господарського суду Запорізької області від 12.08.2020 (повний текст складено та підписано 21.08.2020 суддя Левкут В.В.) у справі №908/941/20

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОФІРМА ТЕРА" (71740, Запорізька обл., Токмацький район, с. Покровське, вул. Антипенка, буд. 69-В)

до відповідача-1 ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

до відповідача-2 Приватного підприємства "АУДИТОРСЬКА ФІРМА "НЕП ПЛЮС" (72312, Запорізька обл., м. Мелітополь, вул. Олександра Невського, буд. 39, кв. 1)

про визнання недійсним договору

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та рішення суду першої інстанції:

Товариство з обмеженою відповідальністю "АГРОФІРМА ТЕРА" звернулось до Господарського суду Запорізької області з позовною заявою (№ 16 від 07.04.2020) до відповідача-1 ОСОБА_1 та відповідача-2 приватного підприємства "АУДИТОРСЬКА ФІРМА "НЕП ПЛЮС" про визнання недійсним з моменту укладення договору про надання аудиторських послуг № 10 від 14.01.2020, укладеного відповідачами.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 12.08.2020 у справі №908/941/20 в позові відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, господарський суд виходив з того що, в силу приписів діючого законодавства правомірність правочину презюмується і обов`язок доведення наявності обставин, з якими закон пов`язує визнання господарським судом оспорюваного правочину недійсним, покладається на позивача. Доводи позивача щодо невідповідності договору № 10 про надання аудиторських послуг від 14.01.2020 вимога ст. 203 ЦК України не знайшли свого підтвердження.

Підстави, з яких порушено питання про перегляд судового рішення та узагальнені доводи апеляційної скарги:

Не погодившись з вказаним рішенням, Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОФІРМА ТЕРА" подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким позов задовольнити повністю.

Узагальнення доводів апеляційної скарги:

Апеляційна скарга обгрунтована наступним:

- спірний Договір не містить істотних умов, які прямо передбачені Законом України "Про аудит фінансової звітності та аудиторську діяльність" Відсутність таких умов не дозволяють визначити цей Договір саме як договір про надання аудиторських послуг;

- оспорюваний Договір не відповідає вимогам закону, укладений без мети створення правових наслідків, має на меті виключно отримання учасником ТОВ "Агрофірма ТЕРА" ОСОБА_1 одноособового контролю над діяльністю Позивача й переваги в корпоративному конфлікті з іншим учасником ТОВ "Агрофірма ТЕРА" ОСОБА_2 , який, теж має частку у 50% в статутному капіталі Позивача. Отже існують передбачені ЦК України підстави для визнання Договору недійсним;

- відповідач ОСОБА_1 у відзиві на позов від 18.05.2020 року (сторінка 4 відзиву) фактично визнавав, що сторонами спірного договору не було погоджено його істотні умови, однак, на думку відповідача, це могло бути підставою лише для визнання договору неукладеним;

Узагальнені доводи інших учасників провадження у справі:

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач-1 зазначає:

- 16.01.2020 року ОСОБА_1 було направлено директору ТОВ «Агрофірма Тера» вимогу про надання учаснику копій документів ТОВ «Агрофірма Тера», необхідних для проведення аудиторської перевірки за 2018 - 2019 роки. До даної вимоги було долучено оригінал Договору про надання аудиторських послуг №10 від 14.01.2020 року;

- Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Тера» ніяким чином не відреагувало на вимогу ОСОБА_1 про надання копій документів, ОСОБА_1 змушений був звернутися до суду за захистом порушених прав;

- в провадженні Господарського суду Запорізької області знаходиться справа №908/522/20 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Тера» про зобов`язання вчинити дії. А саме, надати учаснику ТОВ «Агрофірма Тера» ОСОБА_1 запитувані документи.

- договір про надання аудиторських послуг №10 від 14.01.2020 року, що був укладений між Приватним підприємством «Аудиторська фірма «НЕП ПЛЮС» та ОСОБА_1 не має жодної з ознак фіктивного правочину;

- сторони договору ОСОБА_1 та «Аудиторська фірма «НЕП ПЛЮС» вчиняють всі можливі дії для виконання даного договору. Зокрема, ОСОБА_1 неодноразово звертався до ТОВ «Агрофірма Тера» з вимогами надати необхідні документи для виконання умов даного договору (докази містяться в матеріалах справи). Разом з тим, лише ТОВ «Агрофірма Тера» своїми діями, чинить перешкоди належному виконанню умов даного договору;

Приватне підприємство "АУДИТОРСЬКА ФІРМА "НЕП ПЛЮС" не надало відзиву на апеляційну скаргу у встановлений судом строк та не зазначило й не обґрунтувало поважності причин пропуску цього строку, Центральний апеляційний господарський суд розглядає справу за наявними в ній матеріалами.

Процедура апеляційного провадження в апеляційному господарському суді:

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 22.09.2020 відкрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОФІРМА ТЕРА" на рішення Господарського суду Запорізької області від 12.08.2020 у справі №908/941/20. Розгляд справи призначено у судовому засіданні на 21.10.2020 о 12:00 годин.

20.10.2020 на офіційну електронну адресу Центрального апеляційного господарського суду від скаржника, засвідчене електронним цифровим підписом, надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника.

Представники позивача, відповідача-1 та відповідача-2 у судове засідання не з`явилися. Про дату час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення №094, №108, №086 відповідно.

Беручи до уваги, що неявка представників не перешкоджає перегляду справи по суті, матеріали справи є достатніми для її розгляду у судовому засіданні, справа переглядалася без участі представників сторін за наявними у справі матеріалами.

21.10.2020 у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину постанови Центрального апеляційного господарського суду.

Як вірно встановлено місцевим господарським судом, підтверджено матеріалами справи і не оспорюється сторонами спору:

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ОСОБА_1 (відповідач-1 у справі) є учасником товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОФІРМА ТЕРА", який володіє 50 (п`ятдесят) % статутного капіталу.

Учасником товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОФІРМА ТЕРА" ОСОБА_1 (Замовником, відповідачем-1 у справі) та приватним підприємством "АУДИТОРСЬКА ФІРМА "НЕП ПЛЮС" (Аудитором, відповідачем-2 у справі) 14.01.2020 укладено договір № 10 про надання аудиторських послуг (надалі - Договір).

Обставини справи, встановлені судом апеляційної інстанції та оцінка апеляційним господарським судом доводів учасників провадження у справі і висновків суду першої інстанції:

Заслухавши доповідь судді-доповідача щодо змісту судового рішення, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази у справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів апеляційного господарського суду встановила, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню в силу наступного:

Відповідно до абзацу 4 пункту 3.12. Постанови № 18 від 26.12.2011р. Пленуму ВГСУ " Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Предметом позову у даній справі є вимога немайнового характеру про визнання недійсним договору про надання аудиторських послуг № 10 від 14.01.2020р.

Позовні вимоги ґрунтуються на твердженнях позивача про фіктивність укладеного договору.

Відповідно до частини 4 статті 236 Господарського процесуального кодексу України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення його сторонами вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 ст. 203 ЦК України (ст. 215 ЦК України).

За змістом частини п`ятої статті 203 ЦК України правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до змісту статті 234 ЦК України фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Фіктивний правочин визнається судом недійсним.

Для визнання правочину фіктивним суди повинні встановити наявність умислу в усіх сторін правочину. При цьому необхідно враховувати, що саме по собі невиконання правочину сторонами не означає, що укладено фіктивний правочин. Якщо сторонами не вчинено будь-яких дій на виконання такого правочину, суд ухвалює рішення про визнання правочину недійсним без застосування будь-яких наслідків.

У фіктивних правочинах внутрішня воля сторін не відповідає зовнішньому її прояву, тобто обидві сторони, вчиняючи фіктивний правочин, знають заздалегідь, що він не буде виконаний, тобто мають інші цілі, ніж передбачені правочином. Такий правочин завжди укладається умисно.

Основними ознаками фіктивного правочину є: введення в оману (до або в момент укладення угоди) третьої особи щодо фактичних обставин правочину або дійсних намірів учасників; свідомий намір невиконання зобов`язань договору; приховування справжніх намірів учасників правочину.

Саме такі правові висновки зроблені у постановах ВП ВС від 03.07.19 (ЦПК) - № 369/11268/16-ц постановах Верховного Суду України від 19 жовтня 2016 року (провадження № 6-1873цс16), від 23 серпня 2017 року у справі 306/2952/14-ц та від 09 вересня 2017 року у справі № 359/1654/15-ц,

Як зазначено в преамбулі Договору № 10 про надання аудиторських послуг від 14.01.2020р. між Аудиторською фірмою «ПП "АУДИТОРСЬКА ФІРМА "НЕП ПЛЮС" в особі директора Васильєвої С.О. (Аудитором) в особі директора Васильєвої С.О. та учасником ТОВ "АГРОФІРМА ТЕРА" () ОСОБА_1 (Замовником), що діє на підставі ст.41 Закону України «Про товариство з обмеженою відповідальністю укладено цей Договір про надання аудиторських послуг (а.с. 82-83).

Відповідно до статті 41 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» :

1. На вимогу учасника чи учасників, яким сукупно належить 10 і більше відсотків статутного капіталу товариства, проводиться аудит фінансової звітності товариства із залученням аудитора (аудиторської фірми), не пов`язаного (не пов`язаної) майновими інтересами з товариством, посадовими особами товариства чи з його учасниками.

2. У такому разі учасник (учасники) товариства самостійно укладає з визначеним ним аудитором (аудиторською фірмою) договір про проведення аудиту фінансової звітності товариства, в якому зазначається обсяг аудиторських послуг.

3. Витрати, пов`язані з проведенням аудиту фінансової звітності, покладаються на учасника (учасників), на вимогу якого проводиться такий аудит, якщо інше не встановлено статутом товариства. Загальні збори учасників товариства можуть ухвалити рішення про відшкодування витрат учасника на аудит фінансової звітності товариства.

4. Виконавчий орган товариства протягом 10 днів з дати отримання запиту учасника (учасників) про такий аудит та примірника оригіналу договору про проведення аудиту фінансової звітності товариства зобов`язаний забезпечити аудитору можливість проведення аудиту та надати завірені підписом уповноваженої особи товариства копії всіх документів відповідно до визначеного у договорі обсягу аудиторських послуг.

Як вбачається зі змісту безкоштовного запиту до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань розмір статутного (складеного) капіталу (пайового фонду) ТОВ "АГРОФІРМА ТЕРА" становить 86 900,00 грн, а внесок засновника (учасника) товариства ОСОБА_1 становить 43 450 грн (а.с. 68-72)

Відповідно, колегія суддів констатує, що ОСОБА_1 , як учасник ТОВ "АГРОФІРМА ТЕРА" (), який володіє 50 (п`ятдесяттю) відсотками статутного капіталу товариства, мав право на самостійне укладання з визначеним ним аудитором - Аудиторською фірмою «ПП "АУДИТОРСЬКА ФІРМА "НЕП ПЛЮС" договору про проведення аудиту фінансової звітності товариства ТОВ "АГРОФІРМА ТЕРА" (), в якому зазначається обсяг аудиторських послуг.

Відповідно до п. 1 Договору Замовник в порядку та на умовах, визначених цим договором, дає завдання, а Аудитор зобов`язується відповідно до завдання Замовника надати йому за плату наступні аудиторські послуги: здійснити аудит фінансово-господарської діяльності підприємства за 2018-2019 рік.

З урахуванням вищевикладеного, керуючись положеннями частини 1 статті 79 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів вважає встановленою обставину, що оспорюваний договір містить вказівку на юридичну особу ТОВ "АГРОФІРМА ТЕРА" (), проведення аудиту якої становить предмет договору.

Умовами пунктів 2, 3, 4 Договору узгоджено, що строк надання аудиторських послуг за цим договором становить 20 днів. Плата за надані за цим договором аудиторські послуги складає: згідно кошторису. Розрахунки між сторонами за надані за цим договором аудиторські послуги проводять в строк до 31.12.2020.

Пунтками 5,6 Договору визначені обов`язки Замовника та Аудитора.

Згідно п. 10 Договору цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками сторін.

Строк цього договору починає свій перебіг у момент, визначений у п. 10 цього договору та закінчується 31.12.2020 (п. 11 Договору).

Враховуючи вищевикладене, доводи апеляційної скарги в частині того, що пункт 1 Договору не містить конкретною юридичної особи, аудит діяльності якої повинен бути проведеним на підставі спірного Договору, обсяг аудиторських послуг, розмір та умови оплати, відповідальність сторін є такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, в зв`язку із чим відхиляються як необгрунтовані.

Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до пунтку 5 Договру, Замовник зобов`язаний надита Аудитору дані по оперативному обліку, документи, а також іншу необхідну інформацію та документи для виконання завдання.

На виконання зазначенних положень Договору, 16.01.2020р., 16.04.2020р. ОСОБА_1 звертався з відповідними вимогами до директора ТОВ «АГРОФІРМА ТЕРА» щодо надання копій документіа та інформації, яка підтверджує наслідки здійснення фінансово-господарської діяльності підприємства за 2018-2019 рік. (а.с. 73-79), на які отимав від директора ТОВ «АГРОФІРМА ТЕРА» О.С. Москаленка відмову (а.с. 80-81).

Фіктивний правочин є недійсним незалежно від мети його укладення, оскільки сторони не мають на увазі настання правових наслідків, що породжуються відповідним правочином. Таким може бути визнаний будь-який правочин, у тому числі нотаріально посвідчений. Якщо сторони не вчиняли ніяких дій на виконання фіктивного правочину, господарський суд приймає рішення лише про визнання фіктивного правочину недійсним без застосування будь-яких наслідків. У разі коли на виконання правочину було передано якесь майно, такий правочин не може розцінюватися як фіктивний. Саме лише невчинення сторонами тих чи інших дій на виконання правочину не означає його фіктивності. Визнання фіктивного правочину недійсним потребує встановлення господарським судом умислу його сторін.

У розгляді відповідних справ суд має враховувати, що ознака фіктивності має бути притаманна діям усіх сторін правочину. Якщо хоча б одна з них намагалася досягти правового результату, то такий правочин не може визнаватися фіктивним. Позивач, який вимагає визнання правочину недійсним, повинен довести, що всі учасники правочину не мали наміру створити правові наслідки на момент його вчинення.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає встановленими, що ОСОБА_1 , як сторона Договору, намагався отримати від керівництва ТОВ «АГРОФІРМА ТЕРА» копій документів та інформації, яка підтверджує наслідки здійснення фінансово-господарської діяльності товариством за 2018-2019 рік, що виключає в свою чергу, можливість для визнання оспорюваного правочину фіктивним і , відповідно, задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги щодо наявності конфлікту між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 не приймаються до уваги як такі, що не входять до предмету доказування у даній справі.

Інші доводи апеляційної скарги зводяться до вказівок на недоліки договору, які не можуть бути підставою для визнання оспорюваного Договору фіктивним.

Посилання апелянта на норми матеріального права не містять в собі вказівок на наявність обставин, які б підтверджували наявність підстав для визнання оспорюваного правочину фіктивним, в зв`язку із чим відхиляються як необґрунтовані.

Відповідно до частини 4 статті 269 Господарського процесуального права, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.275 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Судом апеляційної інстанції при перегляді рішення суду першої інстанції не встановлено порушень норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, неправильного тлумачення закону, застосування закону, який не підлягав би застосуванню або незастосування закону, який підлягав би застосуванню, в зв`язку із чим, з урахуванням положень частин1,2 статті 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів доходить висновку, що рішення Господарського суду Запорізької області від 12.08.2020 у справі №908/941/20 підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОФІРМА ТЕРА" на нього, відповідно, без задоволення.

Розподіл судових витрат:

У відповідності до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати за подання апеляційної скарги у сумі 3 153,00 грн. (а.с. 209) покладаються особу, що подала апеляційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 273, 275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОФІРМА ТЕРА" на рішення Господарського суду Запорізької області від 12.08.2020 у справі №908/941/20 - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Запорізької області від 12.08.2020 у справі №908/941/20 - залишити без змін.

Витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги у сумі 3 153,00 грн. покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "АГРОФІРМА ТЕРА" (71740, Запорізька область, Токмацький район, вул. Антипенка, 69-А, с. Покровське, ).

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному в порядку в строки передбачені ст. 288 ГПК України.

Повний текст постанови складено та підписано 30.10.2020

Головуючий суддя М.О. Дармін

Суддя О.Г. Іванова

Суддя С.Г. Антонік