ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.10.2020 Справа № 904/3257/19
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОМБІЗ-2000", м. Дніпро

до Фізичної особи - підприємця Манастирського Андрія Олексійовича, м. Дніпро

про стягнення заборгованості у розмірі 90 385,67грн.

Суддя Ліпинський О.В.

Секретар судового засідання Перебийніс О.О.

Представники:

від позивача Науменко І.В.

від відповідача Гоменюк Ю.В.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ПРОМБІЗ-2000" (далі - Позивач) звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Фізичної особи - підприємця Манастирського Андрія Олексійовича (далі - Відповідач) про стягнення заборгованості у розмірі 90 385,67 грн., з яких: основна заборгованість у розмірі 72 360,00 грн., три проценти річних у розмірі 3 503,02 грн., інфляційні збитки у розмірі 14 522,65 грн.

Позовні вимоги мотивовані порушенням відповідачем зобов`язання за договором поставки №0917 від 01.09.17 щодо своєчасної оплати поставленого товару.

Ухвалою суду від 05.08.2019 року відкрито провадження у справі № 904/3257/19, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників, відповідно до ч. 5 ст. 252 ГПК України.

Відповідач подав суду відзив, за змістом якого проти заявлених вимог заперечував, посилаючись на те, що спірний договір та видаткову накладну він не підписував, товар відповідно до накладної не отримував.

28.08.2019 Відповідач подав клопотання про призначення у справі судової почеркознавчої експертизи на предмет дослідження підписів, вчинених від його імені на договорі постави, специфікації та видатковій накладній.

Ухвалою від 29.08.2019 року суд перейшов до розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

09.09.2019 року Позивач подав відповідь на відзив, за змістом якої виклав свої міркування щодо наведених відповідачем у відзиві заперечень та мотиви їх відхилення.

Ухвалою суду від 04.11.2019 року у справі призначено комплексну судову почеркознавчу та технічну експертизу документів, проведення якої доручено Дніпропетровському науково-дослідному інституту судових експертиз.

На час проведення експертизи провадження у справі зупинено.

22.05.2020 року, після усунення обставин, що зумовлювали зупинення провадження у справі, суд поновив провадження та призначив справу до розгляду в підготовчому засіданні.

19.08.2020 року суд закрив підготовче провадження та призначив справу до розгляду по суті в засіданні на 10.09.2020 року.

В судовому засіданні оголошувалися перерви до 07.10.2020, 12.10.2020 та 27.10.2020, відповідно до ст. 216 ГПК України.

Згідно положень ст.ст. 233, 240 ГПК України, в судовому засіданні 27.10.2020 року оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення, складання повного рішення відкладено на строк до десяти днів із дня закінчення розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи у відкритому судовому засіданні, заслухавши зміст і підстави вимог позивача та заперечень відповідача, дослідивши подані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Як убачається з матеріалів справи (том 1, а.с. 34-38), 01.09.2017 року між ТОВ «Промбіз-2000», (визначено в договорі як Покупець) та Фізичною особою підприємцем Манастирським Андрієм Олексійовичем (визначено в договорі як Постачальник), укладено Договір поставки № 0917 (надалі - Договір).

Згідно п. 1.1. Договору в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Постачальник зобов`язується поставити товар згідно Специфікацій, які є невід`ємною частиною даного Договору, Покупець зобов`язується прийняти та оплатити вартість поставленого Товару.

Термін постачання Товару - вказується в Специфікаціях. Умови поставки - вказуються в Специфікаціях відповідно до Міжнародних правил тлумачення торгових термінів Інкотермс-2010. (п.п. 3.1., 3.2. Договору).

Відповідно до п.п. 3.1., 3.2. Договору ціна на товар, що поставляється, вказується у Специфікації цього договору та є невід`ємною протягом терміну дії цього Договору. Сума Договору складає суму всіх Специфікацій. Сума цього Договору встановлюється в національній валюті України - гривнях (з урахуванням податку на додану вартість).

Згідно специфікації № 1 від 01.09.2017 року (том 1, а.с. 39) загальна сума специфіці складає 72 360,00 грн., в т.ч. ПДВ - 20% 12 060,00 грн. Сума специфікації може змінюватись у зв`язку з встановленням додаткового транспортного обладнання. Покупець здійснює оплату шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника, термін оплати не пізніше 25 робочих днів з дати поставки товару. Термін постачання товару становить: 90 робочих днів з дати підписання договору.

За вказаною вище Специфікацією, Постачальником обладнання визначено ТОВ «Промбіз-2000», а Покупцем - ФОП Манастирський А.О.

Як стверджує Позивач, на виконання умов Договору Відповідачу було поставлено товар - електродвигун АИР250М4 в кількості 2 штук, на загальну суму 72 360,00 грн.,

В підтвердження факту поставки товару, Позивач посилається на видаткову накладну № 9 від 01.11.2017 року (том 1, а.с. 33).

За доводами Позивача, в зв`язку із тим, що Відповідач не розрахувався за поставлений товар, в останнього виникла заборгованість в сумі 72 360,00 грн., стягнення якої є предметом спору.

Заперечуючи проти позову, Відповідач зазначив, що договір поставки № 0917 від 01.09.2017 року, специфікацію до нього та видаткову накладну, на які посилається Позивач в обґрунтування заявлених вимог, Манастирський А.О. не підписував, товар, зазначений в накладній не отримував.

Враховуючи зміст та підстави заявлених вимог, а також зміст та підстави заперечень Відповідача, предметом доказування у даній справі, є обставини укладення сторонами Договору поставки № 0917 від 01.09.2017 року та виконання зобов`язань за вказаним правочином.

З метою встановлення зазначених вище обставин, ухвалою суду від 04.11.2019 року по справі призначено комплексну судову почеркознавчу та технічну експертизу документів, проведення якої доручено Дніпропетровському науково-дослідному інституту судових експертиз. На вирішення експертизи поставлено наступні питання:

- чи виконано підпис у Договорі постави № 0917 від 01.09.2017 (а.с. 34 - 38), специфікації №1 від 01.09.2017 (а.с. 39) та видатковій накладній № 9 від 01.11.2017 (а.с. 33) від імені Фізичної особи - підприємця Манастирського Андрія Олексійовича, тією особою, від імені якої він зазначений, чи іншою особою?

- яким способом нанесено відтиск печатки "України, м. Дніпропетровськ, підприємець Манастирський Андрій Олексійович, код НОМЕР_1 " на Договорі постави № 0917 від 01.09.2017 (а.с. 34 - 38), специфікації № 1 від 01.09.2017 (а.с. 39) та видатковій накладній № 9 від 01.11.2017 (а.с. 33)? Чи виконанні відтиски печатки тією печаткою, що міститься в наданих для порівняння вільних та експериментальних зразках?

- в якій послідовності виконано елементи спірних Договору постави № 0917 від 01.09.2017 (а.с. 34 - 38), специфікації № 1 від 01.09.2017 (а.с. 39) та видаткової накладної № 9 від 01.11.2017 (а.с. 33): підпис від імені Фізичної особи - підприємця Манастирського Андрія Олексійовича, відтиск печатки Фізичної особи - підприємця Манастирського Андрія Олексійовича, текст документів?

Висновком експертів №5376/5377/5378-19 від 22.04.2020 року за результатами проведення судової почеркознавчої та технічної експертизи документів встановлено наступне:

1. Підписи від імені Манастирського Андрія Олексійовича: у графі «/А.О. Монастирський/» договору поставки №0917 від 01.09.2017 року; у графі «/А.О. Монастирський/» специфікації № 1 від 01.09.2017 до договору № 0917 від 01.09.2017; у графі «Отримав(ла) Монастирський А.О. » видаткової накладної № 9 від 01.11.2017, - виконані не Манастирським Андрієм Олексійовичем , а іншою особою з наслідуванням його справжнього підпису.

2. Відтиски круглої печатки «України, м. Дніпропетровськ, підприємець Манастирський Андрій Олексійович, код НОМЕР_1 » на договорі поставки № 0917 від 01.09.2017 (т.1 а.с.34-38), специфікації № 1 від 01.09.2017 року (т. 1 а.с.39) та видатковій накладній № 9 від 01.11.2017 року (т. 1 а.с.33) нанесені одним і тим же кліше печатки «України, м. Дніпропетровськ підприємець Монастирський Андрій Олексійович , код НОМЕР_1 », вільні та експериментальні зразки якого надані для порівняльного дослідження.

3. На договорі поставки № 0917 від 01.09.2017 (а.с. 38): першим був виконаний друкований текст, другим був нанесений відтиск печатки «України, м. Дніпропетровськ, підприємець Манастирський Андрій Олексійович , код НОМЕР_1 », а потім виконувався підпис від імені Манастирського А.О .

На Специфікації № 1 від 01.09.2017 (а.с. 39): першим був виконаний друкований текст, другим був нанесений - відтиск печатки «України, м. Дніпропетровськ, підприємець Манастирський Андрій Олексійович , код НОМЕР_1 », а потім виконувався підпис від імені Манастирського А.О .

На видатковій накладній № 9 від 01.11.2017 (а.с.33): першим був виконаний друкований текст, другим був нанесений відтиск печатки «України, м. Дніпропетровськ, підприємець Манастирський Андрій Олексійович , код НОМЕР_1 », а потім виконувався підпис від імені Манастирського А.О .

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Згідно визначення, наведеного в ч. 1 ст. 202 Цивільного кодексу України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

Відповідно до ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. У випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням.

Для договорів поставки, законом не встановлено обов`язкової письмової форми, а отже, сторони мають право на власний розсуд обрати форму такого правочину.

Водночас, згідно ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Відповідно до наявного в матеріалах справи договору поставки № 0917 від 01.09.2017 року 13.10.2017 (а.с. 65 т.1), сторони домовилися укласти відповідний правочин саме в письмовій формі.

В силу вимог ч. 2 ст. 207 ЦК України, в редакції яка була чинна станом на 01.09.2017 року, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його сторонами. Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

Як встановлено висновком експертизи №5376/5377/5378-19 в частині проведення почеркознавчого дослідження, підпис від імені Манастирського А.О. на договорі поставки № 0917 від 01.09.2017, специфікації № 1 від 01.09.2017 та видатковій накладній № 9 від 01.11.2017 - виконані не Манастирським Андрієм Олексійовичем, а іншою особою з наслідуванням його справжнього підпису.

З огляду на викладене, слід дійти висновку, що за відсутності в договір поставки та додатку до нього (специфікації № 1) підпису Позивача, такий договір не можна вважати укладеним в письмовій формі.

Крім того, з огляду на те, що надана Позивачем видаткова накладна № 9 від 01.11.2017 року на передачу товару також не містить підпису Манастирського А.О., не може вважатися такий договір укладеним і у спрощений спосіб (ст. 205 ЦК, ст. 181 ГК України), тобто шляхом вчинення сторонами дій, які засвідчують їхню волю до настання відповідних правових наслідків, (виставлення рахунку та здійснення його оплати, прийняття товару покупцем, тощо).

Щодо встановленого висновком експертизи №5376/5377/5378-19 (в частині технічного дослідження) факту нанесення відтиску печатки Відповідача на договорі поставки № 0917 від 01.09.2017, специфікації № 1 від 01.09.2017 року та видатковій накладній № 9 від 01.11.2017 року одним і тим же кліше печатки, вільні та експериментальні зразки якого були надані Відповідачем для порівняльного дослідження, суд зазначає наступне.

Спростовуючи факт використання печатки для засвідчення своєї участі в спірних правовідносинах, Відповідач зазначив, що після відкриття провадження у даній справі, він звернувся до правоохоронних органів із заявою про вчиненні кримінального правопорушення, в якій просив встановити осіб, які в період часу з 01.09.2017 по 01.11.2017 використали завідомо підроблені документи, а саме договір поставки № 0917 від 01.09.2017 року (том 1, а.с. 53).

В ході проведення кримінального розслідування за даним звернення, було допитано свідків, які повідомили, що з лютого 2017 року по червень 2018 року, директор ТОВ «Промбіз-2000» знаходився в приміщенні за адресою: м. Дніпро, вул. М. Хвильового, 121 та за відсутності Манастирського А.О. мав можливість заволодіти печаткою, яка знаходилася у вільному доступі та скористатися нею для підробки документів (том 2, а.с. 156-168).

В свою чергу, з метою підтвердження обставин отримання Відповідачем товару за видатковою накладною № 9 від 01.11.2017 року, Позивач зазначає, що товар (електродвигун) який був поставлений Відповідачу 01.11.2017 в подальшому у складі іншого обладнання був реалізований останнім на користь третьої особи, що підтверджується видатковою накладною № 1310/1 від 13.10.2017 до договору поставки № 2504 від 25.04.2017, який укладено між ФОП Манастирським А.О. та ТОВ "Грінфілд" (том 2, а.с. 11-57).

Суд критично оцінює зазначені доводи Позивача, оскільки поставка Відповідачем обладнання на користь ТОВ "Грінфілд", у складі якого за доводами Позивача перебував спірний електродвигун, мала місце 13.10.2017, тобто раніше від імовірної дати поставки Позивачем двигуна на користь Відповідача (01.11.2017 року).

Крім того, суд звертає увагу на суперечливість наданих Позивачем даних стосовно набуття ним у власність електродвигуна, який в подальшому за його доводами поставлено на користь Позивача. Так у відповіді на відзив, Позивач зазначав, що електродвигун було придбано ТОВ «Промбіз-2000» у ТОВ «УПК «Фарватер» 14.09.2017 року за видатковою накладною № РН-0000231 (том. 1, а.с. 63). При цьому, за поясненнями Позивача від 31.10.2019, двигун було поставлено Позивачу за товарно-транспортною накладною № 049003424 від 11.09.2017 року.

Крім того, в наданих суду поясненнях (том 2, а.с. 141) Позивач зазначив, що підтвердженням реальності господарської операції за договором поставки № 0917 від 01.09.2017 року, служить факт реєстрації податкової накладної № 1 від 01.11.2017 року, де задокументовано факт вчиненні господарської операції між сторонами. При цьому, жодних доказів в підтвердження зазначених обставин Позивач у справу не представив.

З огляду на викладене, здійснивши оцінку доказів сторін, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, суд дійшов висновку, що докази Відповідача з більшою вірогідністю свідчать про те, що Фізична особа-підприємець Манастирський А.О. не брала участь у здійсненні господарської операції за договором поставки № 0917 від 01.09.2017 року та не одержувала товар за видатковою накладною № 9 від 01.11.2017 року, в зв`язку із чим, в задоволені заявленого позову слід відмовити в повному обсязі.

Відносно посилання Позивача на практику Верховного Суду, яка відображена в постановах по справах № 916/922/19 від 29.01.2020, № 910/6216/17 від 06.11.2018, № 915/878/16 від 01.12.2018, суд зазначає наступне.

У постанові Верховного Суду по справі № 916/922/19 від 29.01.2020 висновки про те, що відтиск печатки свідчить про участь особи у здійсненні господарської операції, було зроблено в контексті того, що видаткові накладні, які були предметом спору, не містили назви посади особи, яка отримала товар, однак, були підписані одержувачем товару, і його підписи були скріплені печаткою підприємства.

При цьому, по справі № 904/3257/19 експертом встановлено, що видаткова накладна № 9 від 01.11.2017 року містить підпис, який не належить Манастирському А.О., а послідовність виконання елементів документа, свідчить про те, що спочатку було нанесено відтиск печатки Відповідача, а потім вчинено підпис від імені Манастирського А.О., тобто, підпис від імені Відповідача не було скріплено його печаткою.

Щодо постанови у справи № 915/878/16 від 01.12.2018, то викладеній у ній висновки ґрунтуються на персональному обов`язку особи за облік і зберігання печаток на підставі Інструкції про порядок обліку, зберігання і використання документів, справ, видань та інших матеріальних носіїв інформації, які містять службову інформацію, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 27.11.1998 № 1893, водночас, зазначена інструкція втратила чинність 04.11.2016 року та не діяла на час виникнення спірних правовідносин.

Таким чином, наведені Позивачем висновки Верховного Суду, зроблено за інших умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин), та не можуть бути враховані судом під час розгляду даної справи.

В силу приписів ст. 129 ГПК України, судові витрати у справі, в тому числі витрати по сплаті судового збору та витрати на проведення оплати судової експертизи, покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 76-79, 129, 165, 202, 233, 236-241, 326 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОМБІЗ-2000" (49005, м. Дніпро, вул. Пісаржевськаого, 16, ) на користь Фізичної особи - підприємця Манастирського Андрія Олексійовича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) 19 593,60 грн. витрат на оплату судової експертизи.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у відповідності до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 04.11.2020

Суддя О.В. Ліпинський