РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

15.10.2020Справа № 910/6936/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Павленка Є.В., за участі секретаря судового засідання Коновалова С.О., розглянувши за правилами загального позовного провадження матеріали справи за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Аквіла Ексклюзів Дістрібьюшн" до приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Уніка" та товариства з обмеженою відповідальністю "Весна", за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, - фізичної особи ОСОБА_1 , а також за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів, - фізичної особи ОСОБА_2 , про стягнення 573 731,60 грн.,

за участі представників:

позивача: Навальнєвої Н.М. за ордером від 9 червня 2020 року № 342891;

приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Уніка": не з`явився;

товариства з обмеженою відповідальністю "Весна": Салюка Ю.В. за ордером від 6 липня 2020 року серії ДП № 186/2000044;

фізичної особи ОСОБА_1 : не з`явився;

фізичної особи ОСОБА_2 : не з`явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У травні 2020 року товариство з обмеженою відповідальністю "Аквіла Ексклюзів Дістрібьюшн" (далі - ТОВ "Аквіла Ексклюзів Дістрібьюшн") звернулося до Господарського суду міста Києва з вказаним позовом про стягнення з приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Уніка" (далі - Компанія) та товариства з обмеженою відповідальністю "Весна" (далі - ТОВ "Весна") заборгованості з відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у розмірі 99 000,00 грн. та 474 731,60 грн. відповідно.

Позов обґрунтовано тим, що 14 травня 2017 року на 311 км + 300 м автодороги Знамянка-Луганськ-Ізваріне сталася дорожньо-транспортна пригода за участі двох транспортних засобів: автомобіля "Volkswagen Jetta", державний номерний знак: НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , який належав позивачу, та автомобіля "ВАЗ-21214", державний номерний знак: НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_2 , внаслідок якої транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Позивач посилався на те, що причиною ДТП були неправомірні дії ОСОБА_2 , який перебував у трудових відносинах з ТОВ "Весна". Водночас цивільно-правова відповідальність ТОВ "Весна" була застрахована в Компанії.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20 травня 2020 року позовну заяву ТОВ "Аквіла Ексклюзів Дістрібьюшн" прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/6936/20, вирішено здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 11 червня 2020 року. Крім того, цією ухвалою до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, було залучено фізичну особу ОСОБА_1 , а фізичну особу ОСОБА_2 було залучено до участі в цій справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів.

Зазначеною ухвалою відповідачам було визначено строк для подання відзивів на позов - протягом 15 днів з дня її вручення, але не менше строку карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

9 червня 2020 року через загальний відділ канцелярії та документального забезпечення суду надійшов відзив ТОВ "Весна", в якому останнє заперечило проти позовних вимог, посилаючись на те, що факт протиправності дій заподіювача шкоди - водія ОСОБА_2 , його вину, а також наявність причинного зв`язку між протиправною дією та шкодою не встановлено. ТОВ "Весна" також вказало на те, що відповідно до результатів проведеного ним службового розслідування ОСОБА_2 неправомірно заволодів транспортним засобом "ВАЗ-21214" і на момент ДТП не виконував своїх трудових обов`язків, передбачених договором або посадовою інструкцією. Окрім того, ТОВ "Весна" заперечило проти заявленої позивачем суми матеріальної шкоди.

9 червня 2020 року через відділ діловодства суду надійшов відзив Компанії від 4 червня 2020 року № 2169, в якому остання заперечила проти позовних вимог в частині стягнення з неї матеріальної шкоди, з огляду на те, що позивач подав заяву про здійснення страхової виплати з порушенням визначеного законодавством строку.

9 червня 2020 року через загальний відділ канцелярії та документального забезпечення суду третя особа - ОСОБА_1 , подала до суду свої письмові пояснення, в яких просила задовольнити позов в повному обсязі.

10 червня 2020 року через загальний відділ канцелярії та документального забезпечення суду надійшли письмові пояснення третьої особи - ОСОБА_2 , в яких останній виклав свої заперечення щодо позову, посилаючись, зокрема, на те, що на час ДТП він перебував у трудових відносинах з ТОВ "Весна", правомірно володів транспортним засобом і виконував свої трудові обов`язки. Водночас, матеріальна шкода була завдана позивачу не з його вини.

Ухвалою суду від 11 червня 2020 року підготовче засідання відкладено на 9 липня 2020 року.

22 червня 2020 року через відділ діловодства суду від позивача надійшла відповідь на відзив ТОВ "Весна" від 15 червня 2020 року, в якій ТОВ "Аквіла Ексклюзів Дістрібьюшн" заперечило проти доводів, викладених ТОВ "Весна" у його відзиві.

24 червня 2020 року через загальний відділ канцелярії та документального забезпечення суду від третьої особи - ОСОБА_2 , надійшло клопотання про продовження строків для подання доказів та уточнені пояснення по справі.

6 липня 2020 року через загальний відділ канцелярії та документального забезпечення суду надійшли заперечення ТОВ "Весна" на відповідь на відзив, в яких останнє просило суд відмовити у задоволенні позовних вимог. До вказаних заперечень відповідачем було долучено заяви свідків: ОСОБА_3 (директора ТОВ "Весна"), ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Ухвалою суду від 9 липня 2020 року підготовче засідання відкладено на 20 серпня 2020 року.

17 серпня 2020 року через загальний відділ канцелярії та документального забезпечення суду надійшло клопотання позивача про приєднання доказів до матеріалів справи з метою її повного і всебічного розгляду, а також його письмові пояснення.

20 серпня 2020 року через відділ діловодства суду ТОВ "Весна" подало заяву про долучення документів до матеріалів справи.

У підготовчому засіданні 20 серпня 2020 року суд без виходу до нарадчої кімнати постановив протокольну ухвалу про продовження строку підготовчого засідання на 30 днів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20 серпня 2020 року підготовче провадження у справі 910/6936/20 було закрито, призначено її до судового розгляду по суті на 17 вересня 2020 року.

17 вересня 2020 року через відділ діловодства суду від ТОВ "Весна" надійшла заява про врахування висновків Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах.

У судовому засіданні 17 вересня 2020 року суд без виходу до нарадчої кімнати постановив ухвалу про оголошення перерви в судовому засіданні до 15 жовтня 2020 року.

13 жовтня 2020 року через загальний відділ канцелярії та документального забезпечення суду надійшли додаткові письмові пояснення третьої особи - ОСОБА_2 , в яких останній просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

У судовому засіданні 15 жовтня 2020 року представник позивача підтримав вимоги, викладені в позовній заяві, та наполягав на їх задоволенні.

Представник ТОВ "Весна" проти задоволення позовних вимог заперечив з підстав, зазначених у його відзиві на позовну заяву та запереченнях на відповідь на відзив.

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Уніка" у своєму відзиві просило суд здійснювати розгляд справи без участі його представника. Аналогічні заяви були подані третіми особами разом із їх поясненнями.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та ТОВ "Весна", всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

14 травня 2017 року на 311 км + 300 м автодороги Знам`янка-Луганськ-Ізваріне сталася дорожньо-транспортна пригода за участі двох транспортних засобів: автомобіля "Volkswagen Jetta", державний номерний знак: НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , та автомобіля "ВАЗ-21214", державний номерний знак: НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_2 . Причиною ДТП стало те, що водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем "ВАЗ-21214", державний номерний знак: НОМЕР_2 , раптово змінив напрямок руху вліво та виїхав на зустрічну смугу, по якій у зустрічному напрямку рухався автомобіль "Volkswagen Jetta", державний номерний знак: НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , у результаті чого відбулося зіткнення вказаних автомобілів. Внаслідок даної ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Крім того, пасажир автомобіля "ВАЗ-21214" - ОСОБА_7 , була смертельно травмована. Водій автомобіля "ВАЗ-21214" отримав тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, водій автомобіля "Volkswagen Jetta", державний номерний знак: НОМЕР_1 - ОСОБА_1 , та її пасажир - ОСОБА_8 , отримали легкі тілесні ушкодження.

У зв`язку з цим 14 травня 2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань було внесено кримінальне провадження № 0000720 за ознаками злочину, передбаченого частиною 2 статті 286 Кримінального кодексу України.

Автомобіль "ВАЗ 21214", 2007 року випуску, державний номерний знак: НОМЕР_2 , належав на праві власності ТОВ "Весна", що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу від 2 жовтня 2007 року № НОМЕР_4

У той же час автомобіль "Volkswagen Jetta", 2016 року випуску, державний номерний знак: НОМЕР_1 , перебував у власності позивача, що підтверджено свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу від 3 серпня 2016 року № НОМЕР_3 .

Відповідно до висновку експерта-автотоварознавця від 23 червня 2017 року № 050/17, складеного за результатами проведення товарознавчої експертизи в межах вищенаведеного кримінального провадження, сума матеріального збитку, завданого власнику автомобіля "Volkswagen Jetta", державний номерний знак: НОМЕР_1 , внаслідок вказаної ДТП, на 14 травня 2017 року становила 573 731,60 грн.

Окрім того, у межах зазначеного кримінального провадження було проведено експертизу технічного стану автомобіля "ВАЗ-21214", державний номерний знак: НОМЕР_2 . Згідно з висновком відповідної експертизи від 21 червня 2017 року № 12/10.2/45 автомобіль "ВАЗ-21214", державний номерний знак: НОМЕР_2 , на момент ДТП знаходився у працездатному стані.

Постановою слідчого Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про закриття кримінального провадження від 2 жовтня 2017 року дане кримінальне провадження було закрито, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 доказів складу кримінального правопорушення, передбаченого даною статтею 286 Кримінального кодексу України.

Частиною першою статті 1166 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини (частина 2 статті 1166 ЦК України).

Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини 1 статті 1188 ЦК України).

Зі змісту постанови слідчого Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про закриття кримінального провадження від 2 жовтня 2017 року вбачається, що зібраних доказів було недостатньо для того, щоб відповісти на питання про те, чи відповідали дії ОСОБА_2 вимогам Правил дорожнього руху і чи знаходилися вони у причинному зв`язку з настанням ДТП. Відповідно до статті 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. З урахуванням того, що в ході досудового розслідування слідством не здобуті докази наявності складу злочину, передбаченого частиною 2 статті 286 Кримінального Кодексу України, в діях ОСОБА_2 , кримінальне провадження було закрито.

Однак, відсутність складу злочину, наприклад, у разі закриття кримінального провадження за правилами Кримінального процесуального кодексу України 2012 року, не означає відсутність вини для цивільно-правової відповідальності. При цьому постанова (ухвала) слідчого, прокурора, суду про відмову в порушенні кримінальної справи або її закриття, закриття кримінального провадження є доказом, який повинен досліджуватися та оцінюватися судом у цивільній справі у порядку, передбаченому ГПК України.

З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (частина 2 статті 1166 ЦК) відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду лише якщо доведе, що шкода була завдана внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина 5 статті 1187 ЦК, пункт 1 частини 2 статті 1167 ЦК). Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду.

Загальною підставою деліктної відповідальності є протиправне, шкідливе, винне діяння завдавача шкоди (цивільне правопорушення).

Для настання відповідальності необхідна наявність складу правопорушення, а саме: шкоди, протиправної поведінки заподіювача шкоди, причинного зв`язку між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача, вини.

Зі змісту висновку автотехнічної експертизи від 27 червня 2017 року № 12/10.1-53, проведеної в рамках вищенаведеного кримінального провадження, вбачається, що технічна можливість уникнути зіткнення транспортного засобу для водія автомобіля "ВАЗ 21214", державний номерний знак: НОМЕР_2 , ОСОБА_2 визначалася виконанням ним вимог пункту 10.1 Правил дорожнього руху та для чого не було встановлено будь-яких перешкод технічного характеру, які не дозволяли би йому їх виконати. При заданому механізмі подій, дії водія автомобіля "ВАЗ 21214", державний номерний знак: НОМЕР_2 , ОСОБА_2 не відповідали вимогам пункту 10.1 Правил дорожнього руху, що з технічної точки зору перебуває в причинному зв`язку з настанням ДТП.

Окрім того, пунктом 2.9 Правил дорожнього руху, зокрема, передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у хворобливому стані, у стані стомлення, а також перебуваючи під впливом лікарських препаратів, що знижують швидкість реакції і увагу.

У той же час з матеріалів справи вбачається, що в межах кримінального провадження також було проведено судово-медичну експертизу (висновок експерта № 2690е від 12 серпня 2017 року). Судово-медичному експерту було поставлено низку питань, зокрема: чи є у ОСОБА_2 захворювання, травми, які до часу скоєння ДТП могли привести до втрати ним свідомості; чи міг ОСОБА_2 під час керування транспортним засобом, але до втрати свідомості, розуміти те, що він знаходиться у хворобливому стані. У відповідь на вказані питання експерт зазначив, що: за даними медичної документації (карти амбулаторного хворого) громадянин ОСОБА_2 знаходився на диспансерному нагляді у лікаря невропатолога з діагнозом: гіпертонічна енцефалопатія та у лікаря терапевта з діагнозом: ішемічна хвороба серця, стабільна стенокардія; відповідно до медичної карти стаціонарного хворого № Э3377 у нього був клінічно встановлений діагноз: порушення кровообігу у вертебрально-базиллярному басейні та ішемії лівої півкулі мозочка. Водночас відповісти на друге питання експерт не зміг, у зв`язку з відсутністю судово-медичних експертних даних про стан здоров`я ОСОБА_2 на момент керування транспортним засобом під час вказаного зіткнення.

Отже, експертом було встановлено, що на момент вчинення ДТП у ОСОБА_2 були ряд хронічних захворювань.

За змістом пунктів 1.3, 1.7 Положення про медичний огляд кандидатів у водії та водіїв транспортних засобів, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я від 31 січня 2013 року № 65/80, періодичному медичному огляду підлягають водії транспортних засобів для підтвердження права на керування транспортним засобом: віком до 55 років (включно) - один раз на 10 років, віком від 56 до 75 років (включно) - один раз на 3 роки, віком від 76 років і більше - один раз на рік. За результатом проведення таких оглядів видається медична довідка щодо придатності до керування транспортним засобом. Однак, у матеріалах справи відсутня відповідна медична довідка, видана ОСОБА_2 , яка б підтверджувала його придатність до безпечного керування транспортними засобами за станом здоров`я.

У матеріалах справи наявні докази, які підтверджують факт завдання ОСОБА_2 шкоди позивачу, а також розмір завданої шкоди. При цьому, протиправна поведінка ОСОБА_2 полягала у порушенні Правил дорожнього руху, що також підтверджується матеріалами справи.

Разом із тим, ні ОСОБА_2 , ні ТОВ "Весна" не надали суду доказів на підтвердження того, що вказану шкоду було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Доказів того, що у ОСОБА_2 відсутня вина в заподіянні вищезазначеної шкоди, матеріали справи також не містять.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_2 наявний склад цивільного правопорушення.

У той же час відповідно до частини 1 статті 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Не вважається особою, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) із особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, якщо з нею укладено цивільно-правовий договір. Така особа, враховуючи характер відносин, які між ними склалися, може бути притягнута до відповідальності роботодавцем лише у регресному порядку відповідно до статті 1191 ЦК України.

Покласти відповідальність на особу, яка заподіяла шкоду внаслідок користування джерелом підвищеної небезпеки підприємства, з яким перебувала у трудових відносинах на підставі трудового договору (договору підряду), можливо лише в тому разі, якщо буде доведено, що ця особа заволоділа транспортним засобом неправомірно (частини 3 та 4 статті 1187 ЦК України).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 з 29 березня 2012 року займав посаду головного енергетика ТОВ "Весна" і на час скоєння вказаного ДТП виконував свої трудові обов`язки. Дана обставина також встановлена судовими рішеннями у справі № 904/3635/18.

Суд не бере до уваги посилання ТОВ "Весна" на те, що на час скоєння ДТП (вихідний день) ОСОБА_2 самовільно використовував автомобіль "ВАЗ 21214", державний номерний знак: НОМЕР_2 , оскільки такі твердження спростовуються доказами, наявними в матеріалах справи. Так, згідно з наказом директора ТОВ "Весна" від 3 січня 2017 року № 7-од вказаний автомобіль був закріплений за водієм ОСОБА_2 з метою забезпечення ефективної діяльності господарства, а також останньому було дозволено виїзд по невідкладних службових питаннях у вихідні та святкові дні.

Докази неправомірного заволодіння автомобілем "ВАЗ 21214", державний номерний знак: НОМЕР_2 , у матеріалах справи відсутні. При цьому, посилання ТОВ "Весна" на правила внутрішнього трудового розпорядку, пояснювальну записку ОСОБА_2 від 14 червня 2017 року, а також показання свідків, викладені у відповідних заявах, та інші, подані ним документи, не доводять неправомірного заволодіння останнім вказаним транспортним засобом.

З урахуванням норм чинного законодавства та встановлених обставин, суд дійшов висновку про те, що саме ТОВ "Весна" є особою, відповідальною за шкоду, завдану в результаті ДТП.

Як вбачається з матеріалів справи цивільно-правова відповідальність водія автомобіля "ВАЗ 21214", державний номерний знак: НОМЕР_2 , на момент вказаного ДТП була застрахована у Компанії згідно з полісом від 5 грудня 2016 року № АК/4985305 (100 000,00 грн. - ліміт відповідальності за шкоду, завдану майну; 1 000,00 грн. - франшиза).

Судом також встановлено, що позивач звертався до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до ТОВ "Весна" про стягнення 573 731,60 грн. матеріальної шкоди, завданої в результаті зазначеної ДТП. Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 13 березня 2019 року у справі № 904/3635/18 ТОВ "Аквіла Ексклюзів Дістрібьюшн" було відмовлено у задоволенні вказаного позову, в зв`язку з передчасним зверненням до відповідача, як власника транспортного засобу, оскільки позивач не звернувся до страховика відповідача за відшкодуванням цієї шкоди. Дане судове рішення було залишено без змін постановою Верховного Суду від 24 червня 2019 року.

Лише 31 січня 2020 року позивач звернувся до Компанії із заявою про виплату страхового відшкодування. Листом від 10 лютого 2020 року ТОВ "Аквіла Ексклюзів Дістрібьюшн" було відмовлено у вищезазначеній виплаті, у зв`язку з пропуском встановленого законодавством строку для подання відповідної заяви.

Страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором (частина 3 статті 988 ЦК України).

За змістом статті 6 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі - Закон) страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Статтями 9, 22-31, 35, 36 Закону визначено, що настання страхового випадку (скоєння дорожньо-транспортної пригоди) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи, у тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування.

Відповідно до підпункту 37.1.4 пункту 37.1 статті 37 Закону підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

Враховуючи те, що ТОВ "Аквіла Ексклюзів Дістрібьюшн" звернулось до Компанії із заявою про виплату страхового відшкодування лише 31 січня 2020 року, тобто з порушенням строку, визначеного законодавством, відсутні правові підстави для стягнення з Компанії 99 000,00 грн. матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП, а отже, у задоволенні позовних вимог у цій частині слід відмовити.

За умовами статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

На підставі зазначеної норми позивач просив суд стягнути з ТОВ "Весна" 474 731,60 грн., що дорівнює різниці між загальним розміром матеріальної шкоди, завданої в результаті ДТП, та страховою виплатою, яку б мав отримати позивач від Компанії згідно з умовами полісу від 5 грудня 2016 року № АК/4985305.

Як встановлено судом, відповідно до висновку експерта-автотоварознавця від 23 червня 2017 року № 050/17 сума матеріального збитку, завданого власнику автомобіля "Volkswagen Jetta", державний номерний знак: НОМЕР_1 , внаслідок ДТП, на 14 травня 2017 року становила 573 731,60 грн.

Водночас ТОВ "Весна", заперечуючи проти розміру матеріальної шкоди, завданої в результаті ДТП, не надало суду будь-яких доказів на спростування вказаної суми.

Відповідно до частини 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи те, що сума матеріальної шкоди, заявлена позивачем до стягнення з ТОВ "Весна", яка становить 474 731,60 грн., підтверджена належними та допустимими доказами, наявними в матеріалах справи, і ТОВ "Весна" на момент прийняття рішення не надало документів на підтвердження погашення вказаної заборгованості перед позивачем, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з ТОВ "Весна" вищезазначеної суми підлягають задоволенню в повному обсязі.

Інші доводи, на які посилалися учасники справи під час її розгляду, не знайшли свого підтвердження.

За таких обставин позов ТОВ "Аквіла Ексклюзів Дістрібьюшн" підлягає задоволенню частково.

Відповідно до статті 129 ГПК України судові витрати зі сплати судового збору покладаються на ТОВ "Весна" пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 86, 129, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Весна" (52740, Дніпропетровська область, Петропавлівський район, село Дмитрівка, вулиця Академіка Сайгака, будинок 81; ідентифікаційний код 31049245) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Аквіла Ексклюзів Дістрібьюшн" (04080, місто Київ, вулиця Вікентія Хвойки, будинок 21; ідентифікаційний код 39158442) 474 731 (чотириста сімдесят чотири тисячі сімсот тридцять одну) грн. 60 коп. матеріальної шкоди та 7 120 (сім тисяч сто двадцять) грн. 97 коп. судового збору.

У задоволенні позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю "Аквіла Ексклюзів Дістрібьюшн" про стягнення з приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Уніка" 99 000,00 грн. матеріальної шкоди відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва (пункт 17.5 частини 1 Перехідних положень ГПК України) протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 27 жовтня 2020 року.

Суддя Є.В. Павленко