ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

21.10.2020 Справа № 905/857/19

Суддя - Говорун О.В.

Секретар судового засідання - Коновалова А.І.

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірма Топстар".

Відповідач - Приватне акціонерне товариство "ДТЕК Шахта Комсомолець Донбасу".

Про стягнення заборгованості в сумі 57428,17 грн.

Представники учасників справи:

від позивача не з`явився;

від відповідача не з`явився;

Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірма Топстар" (далі позивач) звернулось до Господарського суду Донецької області з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Шахта Комсомолець Донбасу" (далі відповідач) про стягнення заборгованості в сумі 57428,17 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем договору поставки №210 від 20.06.2014 та договору поставки №615-КД-ДЦ від 22.07.2016 в частині здійснення оплати за поставлений товар, у зв`язку з чим просить стягнути заборгованість, а також 3% річних та інфляційні втрати.

07.09.2020 до суду надійшов відзив, в якому представник відповідача пояснив, що документи, які б могли підтвердити або спростувати наявність договірних відносин між позивачем та відповідачем залишились на території проведення антитерористичної операції, підтвердити або спростувати наявність заборгованості, а також привести обґрунтовані доводи для захисту своїх інтересів у відповідача відсутні. Також, відповідач заперечує про стягнення заборгованості за договором поставки від 22.07.2016 №615-КД-ДЦ оскільки, як докази поставки товару позивачем надані видаткові накладні, які не підписані відповідачем, а отже позивачем не доведений факт поставки товару.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, просив розглянути справу без його участі.

Представник відповідача в судового засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив.

Суд, дослідивши письмові докази у судовому засіданні, встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини.

20.06.2014 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "Топстар" (далі постачальник) та Публічним акціонерним товариством "ДТЕК Шахта Комсомолець Донбасу" (далі покупець) укладено договір №210 (далі договір), відповідно до п.п.1.1, 1.2 якого, в порядку і на умовах, передбачених цим договором, постачальник зобов`язується поставити у власність покупця продукцію виробничо-технічного призначення (далі продукцію), в асортименті, кількості, в строки, за ціною і з якісними характеристиками, узгодженими сторонами в цьому договорі та специфікаціях, які є невід`ємними частинами до цього договору. Покупець зобов`язується прийняти і оплатити продукцію, яка поставляється у його власність, відповідно до умов даного договору (а.с.18-27).

Згідно з п.4.1 договору, поставка продукції здійснюється партіями в асортименті, кількості, за цінами, з кількісними характеристиками та в строки, узгоджені сторонами в специфікаціях до цього договору. Під партією продукції сторони розуміють будь-яку кількість продукції, однорідної за своїми якісними показниками, яка супроводжується одним документом про якість, та одним товаросупровідним документом.

Ціни на продукцію, яка поставляється постачальником, встановлюються сторонами у відповідних специфікаціях до цього договору (п.5.1 договору).

Згідно з п.5.2 договору, розрахунки за продукцію, яка поставляється постачальником за даним договором, здійснюються покупцем шляхом перерахування грошових коштів на поточних рахунок постачальника протягом 90 (дев`яноста) календарних днів з моменту поставки відповідної партії продукції. У випадку, якщо строк оплати припадає на вихідний та/або неплатіжний день, оплата здійснюється наступного банківського дня.

Відповідно до п.8.1 договору, цей договір вступає в силу з моменту його підписання обома сторонами. Сторони дійшли згоди, що у випадку належного виконання обома сторонами, строк дії договору встановлюється до 31.12.2015 включно. У випадку невиконання (неналежного виконання) сторонами (стороною) своїх зобов`язань за даним договором, строк дії договору продовжується до повного виконання сторонами всіх взятих на себе зобов`язань.

20.06.2014 сторонами підписана специфікація до договору №210 від 20.06.2014, згідно з якою постачальник зобов`язався поставити протягом червня-липня 2014 року продукцію на суму 48393,60 грн (а.с.28).

Згідно з п.2 специфікації, розрахунки за продукцію, яка поставляється, здійснюються покупцем шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника протягом 90 (дев`яноста) календарних днів з дати поставки відповідної партії продукції.

Вказана специфікація набуває чинності з моменту підписання обома сторонами та є невід`ємною частиною договору. Специфікацію підписано та скріплено печатками сторін.

На виконання умов договору від 20.06.2014, позивачем поставлений відповідачу товар на суму 48393,60 грн, що підтверджується видатковою накладною №РН-0001359 від 01.07.2014 (а.с.29).

Поставлений позивачем товар прийнятий відповідачем без будь-яких зауважень.

Відповідачем частково виконано зобов`язання за договором, що підтверджується випискою Публічного акціонерного товариства "Перший український міжнародний банк" за 18.08.2016, згідно з якою відповідачем здійснено оплату за договором №210 від 20.06.2014 у розмірі 20000 грн (а.с.31).

За таких обставин, заборгованість відповідача перед позивачем за договором від 202.06.2014 складає 28393,60 грн.

Відповідно до ч.1 ст.509 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з ч.1 ст.193 Господарського кодексу України (далі ГК України), яка кореспондується зі ст.526 ЦК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 530 ЦК України визначено, що у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти цей товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму (ст.265 ГК України).

Відповідно до ч.1 ст.712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не передбачено договором, законом або не виникає з характеру відносин сторін (ч.2 ст. 712 ЦК України).

Згідно з ст.692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Станом на час прийняття рішення судом у справі, документів на підтвердження виконання відповідачем зобов`язання за укладеним з позивачем договором від 20.06.2014 щодо оплати товару на суму 28393,60 грн, до суду надано не було.

В порушення вказаних вище вимог законодавства та договору, відповідач взяті зобов`язання щодо здійснення своєчасної оплати за поставку товару не виконав, у зв`язку з чим утворилась заборгованість відповідача перед позивачем в розмірі 28393,60 грн.

За таких обставин, вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 28393,60 грн підлягає задоволенню.

Також, позивач, на підставі ч.2 ст.625 ЦК України, просив стягнути 3% річних в розмірі 2469,08 грн, за період з 19.08.2016 по 12.07.2019, та інфляційні втрати в сумі 10961,25 грн.

Здійснивши розрахунок 3% річних та інфляційних втрат, суд задовольняє вимоги в цій частині у розмірі 2468,22 грн та 10961,25 грн відповідно.

22.07.2016 між Приватним акціонерним товариством "ДТЕК Шахта Комсомолець Донбасу" (далі покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірма Топстар" (далі постачальник) укладено договір поставки №615-КД-ДЦ від 22.07.2016, відповідно до п.п.1.1, 1.2 якого, в порядку і на умовах, передбачених цим договором, постачальник зобов`язується поставити у власність покупця продукцію та/або обладнання виробничо-технічного призначення, код ГК (далі продукція), в асортименті, кількості, в строки, за ціною і з якісними характеристиками, узгодженими сторонами в цьому договорі і специфікаціях, які є невід`ємними чистинами до даного договору. Покупець зобов`язується прийняти і оплатити продукцію, що поставляється в його власність, відповідно до умов цього договору (а.с.32-45).

Відповідно до п.5.1 договору, загальна сума договору визначається загальною сумою всіх специфікацій, які є невід`ємною частиною даного договору. У випадку відхилення кількості фактично поставленої продукції від узгодженої до поставки кількості, загальна вартість договору змінюється пропорційно кількості фактично поставленої продукції із розрахунку її ціни, вказаної у відповідних специфікаціях до договору. Толеранс (відхилення за кількістю) поставки продукції складає 0%, якщо інше не обумовлено сторонами у відповідних специфікаціях до договору. В будь-якому випадку, загальна орієнтовна сума договору не повинна перевищувати 20000000 (двадцять мільйонів грн) з ПДВ на дату укладення договору. Сума договору може бути збільшена шляхом підписання сторонами відповідної додаткової угоди після отримання згоди уповноваженого на те органу управління покупця.

Ціни на продукцію, що поставляється постачальником, встановлюються сторонами у відповідних специфікаціях до договору (п.5.2 договору).

Згідно з п.5.4 договору, розрахунки за продукцію, яка поставляється постачальником за даним договором, здійснюються покупцем шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника протягом 5 (п`яти) робочих днів з 90 (дев`яностого) календарного дня з дати поставки відповідної продукції на підставі рахунку, отриманого покупцем, і за умови надання постачальником належним чином оформленої податкової накладної, а також документів, передбачених розділом 4 цього договору. Датою оплати вважається дата списання грошових коштів з поточного рахунку покупця. Також розрахунки за даним договором можуть здійснюватись в інших формах, які не суперечать чинному законодавству.

Відповідно до п.8.1 договору, цей договір набуває чинності з 22.07.2016 за умови його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками сторін. Сторони дійшли згоди, що у разі належного виконання обома сторонами своїх зобов`язань, строк дії договору встановлюється до 31.12.2017 включно. У випадку невиконання (неналежного виконання) сторонами (стороною) своїх зобов`язань за цим договором, строк дії договору продовжується до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

28.07.2016 сторонами підписана специфікація до договору поставки №615-КД-ДЦ від 22.07.2016 на суму 9720 грн (а.с.47).

Згідно з п.4 специфікації, розрахунки за продукцію, яка поставляється здійснюються покупцем шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника протягом 5 (п`яти) робочих днів з 90 календарного дня з дати поставки продукції на підставі отриманого покупцем рахунку та за умов надання постачальником належним чином оформлену податкову накладну та документів, передбачених умовами договору. Датою оплати вважається дата списання грошових коштів з поточного рахунку покупця.

Вказана специфікація набуває чинності з моменту підписання обома сторонами та є невід`ємною частиною договору. Специфікацію підписано та скріплено печатками сторін.

На підтвердження виконання умов договору від 22.07.2016 щодо поставки товару, позивачем надані видаткові накладні №РН-0002971 від 02.08.2016 на суму 97200 грн, №РН-0003838 від 23.09.2016 на суму 1296 грн, відповідні рахунки та податкові накладні (а.с.48-53).

Відповідно до статті 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію. Господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Аналіз цієї норми дає підстави вважати, що первинний документ має містити відомості про господарську операцію, тобто підтверджувати її реальне (фактичне) здійснення.

Положення частин 1, 2 статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" передбачають, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

За змістом п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 №88 (далі Положення №88), первинні документи (на паперових і машинозчитуваних носіях інформації) для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати такі обов`язкові реквізити: назва підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), код форми, дата і місце складання, зміст господарської операції та її вимірники (у натуральному і вартісному виразі), посади, прізвища і підписи осіб, відповідальних за дозвіл та здійснення господарської операції і складання первинного документа.

Підпунктом 2.5 пункту 2 Положення №88 передбачено, що документ має бути підписаний особисто, а підпис може бути скріплений печаткою.

Тобто, письмовими документами (доказами), що фіксують та підтверджують господарські операції, є первинні документи, які для надання їм юридичної сили та доказовості повинні мати, як обов`язкові реквізити, так і додаткові реквізити в залежності від характеру операції, зокрема, підставу для здійснення господарських операцій, посади, прізвища і підписи осіб, які беруть участь в господарській операції, номер документу, ідентифікаційний код підприємства тощо.

Відповідно до ч.1 ст.664 ЦК України, обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар.

В той же час, надані позивачем на підтвердження здійснення поставки товару відповідачу не містять даних про отримання відповідачем товару (підпису уповноваженої особи відповідача та/або відтиску печатки).

За таких обставин, видаткові накладні №РН-0002971 від 02.08.2016 та №РН-0003838 від 23.09.2016 не можуть бути розцінені судом як докази виконання позивачем зобов`язань з поставки товару відповідачу.

Будь-яких інших доказів, які б могли підтвердити факт поставки товару відповідачу за договором від 22.07.2016, до суду надано не було.

Надані позивачем податкові накладні щодо визначення зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з постачанням позивачем товару на загальну суму 11016 грн, за відсутності доказів які свідчать про реальність здійснення господарської операції, не можуть вважатись достатніми доказами, що підтверджують здійснення позивачем поставки товару відповідачу.

Отже, вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості за договором від 22.07.2016 в сумі 11016 грн є необґрунтованою, недоведеною та такою, що не підлягає задоволенню. Відтак, суд відмовляє і в задоволенні вимог про стягнення 3% річних та інфляційних втрат, нарахованих позивачем на вказану суму.

Згідно з ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу.

Відповідно до ст.129 ГПК України, судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.129, 236-238 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Шахта Комсомолець Донбасу" (85000, Донецька обл., м.Добропілля, вул.Київська, 1, ідентифікаційний код юридичної особи 05508186) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірма Топстар" (49006, м.Дніпро, вул.Юрія Савченка, б.47А, ідентифікаційний код юридичної особи - 33183798) заборгованість у розмірі 28393 (двадцять вісім тисяч триста дев`яносто три) грн 60 коп., 3% річних у розмірі 2468 (дві тисячі чотириста шістдесят вісім) грн 22 коп., інфляційних втрат у розмірі 10961 (десять тисяч дев`ятсот шістдесят одна) грн 25 коп. та судового збору у розмірі 1399 (одна тисяча триста дев`яносто дев`ять) грн.

В задоволенні інших вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається в порядку встановленому ст. 257 ГПК України, з урахуванням п.п.17.5) п.п.17 п.1 Розділу ХІ Перехідні положення ГПК України, протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 02.11.2020.

Суддя О.В. Говорун