ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2020 року

м. Київ

Справа № 905/257/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

головуючий - Стратієнко Л.В.,

судді: Губенко Н.М., Кролевець О.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_1

та заяву ОСОБА_2 про приєднання до касаційної скарги

на ухвалу Господарського суду Донецької області

(суддя - Бокова Ю.В.)

від 20.03.2019

та постанову Східного апеляційного господарського суду

(головуючий - Геза Т.Д., судді - Плахов О.В., Шевель О.В.)

від 12.06.2019,

за заявою ОСОБА_3 про забезпечення позову

у справі за позовом ОСОБА_3

до Колективного підприємства «Тартар»,

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 ,

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців юридичного департаменту Маріупольської міської ради, ОСОБА_23 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25

про визнання недійсним рішення позачергових загальних зборів учасників, статуту в редакції від 08.08.2016 та змін до статуту, скасування державної реєстрації змін,

В С Т А Н О В И В:

у лютому 2019 року ОСОБА_3 звернувся до Господарського суду Донецької області з позовом до КП "Тартар" про визнання недійсними рішення позачергових загальних зборів учасників від 08.08.2016, що оформлені протоколом № 3-16 від 08.08.2016 та статуту у редакції від 08.08.2016; визнання недійсними рішення позачергових загальних зборів учасників від 10.08.2016, що оформлені протоколом № 4-16 від 10.08.2016 та зміни до статуту у редакції від 10.08.2016; визнання недійсними рішення позачергових загальних зборів учасників від 01.09.2016, що оформлені протоколом № 5-16 від 01.09.2016 та зміни до статуту у редакції від 01.09.2016; визнання недійсними рішення позачергових загальних зборів учасників, на основі яких державним реєстратором проведено реєстраційні дії 29.09.2016 № 7001152 та зміни до статуту позачергових загальних зборів учасників, на основі яких державним реєстратором проведено вказані реєстраційні дії; визнання недійсними рішення позачергових загальних зборів учасників від 04.02.2017, що оформлені протоколом № 3 від 04.02.2017 та зміни до статуту у редакції від 04.02.2017, зареєстровані державним реєстратором 06.02.2017; визнання недійсними рішення позачергових загальних зборів учасників від 27.03.2017, що оформлені протоколом № 4 від 27.03.2017 та зміни до статуту у редакції від 27.03.2017, зареєстровані державним реєстратором 29.03.2017; визнання недійсними рішення позачергових загальних зборів учасників від 26.04.2017, що оформлені протоколом № 5 від 26.04.2017; визнання недійсними рішення позачергових загальних зборів учасників від 25.07.2017, що оформлені протоколом № 10 від 25.07.2017 та зміни до статуту у редакції від 25.07.2017, зареєстровані державним реєстратором 26.07.2017; визнання недійсними рішення позачергових загальних зборів учасників, що оформлені протоколом № 10 від 25.07.2017, якими виділено в натурі майно у зв`язку з виходом учасника ОСОБА_2 ; визнання недійсними рішення позачергових загальних зборів учасників від 27.07.2017, що оформлені протоколом № 12 від 27.07.2017; визнання недійсними рішення позачергових загальних зборів учасників, на основі яких державним реєстратором проведено 23.03.2018 реєстраційні дії №8001152, №9001152, та зміни до статуту у редакції, зареєстрованій державним реєстратором 23.03.2018; визнання недійсними рішення позачергових загальних зборів учасників, на основі яких державним реєстратором проведено 18.04.2018 реєстраційні дії № 0001152 та зміни до статуту у редакції, зареєстрованій державним реєстратором 18.04.2018; визнання недійсними рішення позачергових загальних зборів учасників, на основі яких державним реєстратором проведено 10.05.2018 реєстраційні дії №1074943, № 2074943, та зміни до статуту у редакції, зареєстрованій державним реєстратором 10.05.2018; скасування державної реєстрації змін, які були внесені державними реєстраторами, за реєстраційними номерами: від 30.08.2016 №4001152; від 30.08.2016 №5001152; від 05.09.2016 №6001152; від 29.06.2016 №7001152; від 06.02.2017 №2001152; від 29.03.2017 №3001152; від 27.04.2017 №4001152; від 26.07.2017 №6001152; від 31.07.2017 №7001152; від 23.03.2018 №8001152; від 23.03.2018 №9001152; від 18.04.2018 №0001152; від 10.05.2018 №1074943; від 10.05.2018 № 2074943.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішення загальних зборів КП "Агрошляхбуд" (КП "Тартар") після 04.08.2016 прийняті особами, що є неналежними учасниками колективного підприємства, що підтверджено рішенням суду у справі №907/526/17.

Зокрема, рішеннями загальних зборів від 31.03.2016 та 07.07.2016 неповноважні особи здійснили виключення всіх учасників КП "Агрошляхбуд" (КП "Тартар") та в подальшому на загальних зборах кожного разу змінювався склад учасників, переоформлялися частки з одних осіб на інших, протиправно прийнято рішення про ліквідацію підприємства, здійснювався продаж майна підприємства з порушенням закону.

Позивач посилався на те, що підприємство, яке на теперішній час не має жодних активів, має борги перед бюджетом, розпочато декілька кримінальних проваджень. Позивач вважає, що громадяни, які в неправомірний спосіб переоформили на себе частки в КП "Агрошляхбуд" в 2016 році, намагаються уникнути майнової відповідальності перед справжніми учасниками КП "Агрошляхбуд" (КП "Тартар").

У березні 2019 позивач подав заяву про забезпечення позову, в якій просив вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, яке на підставі протоколів загальних зборів КП «Агрошляхбуд» від 25.07.2017 № 10, від 26.07.2017 № 11 передано від відповідача КП «Агрошляхбуд» та перереєстровано на користь ОСОБА_2 , шляхом заборони останньому використання та розпорядження вказаним майном.

Заяву про забезпечення позову позивач обґрунтував тим, що у серпні 2016 року протоколами зборів ОСОБА_23 переоформила за собою частку в корпоративних правах підприємства за рахунок незаконно виключених учасників (протокол № 3-16 від 08.08.2016, № 4-16 від 10.08.2016) у розмірі 89,38%.

31.08.2016 ОСОБА_23 переоформила частку в розмірі 89,38 % за номінальною вартістю 670 349,25 грн на пов`язану особу ОСОБА_2 .

Згідно протоколу загальних зборів від 25.07.2017 № 10 ОСОБА_2 вийшов зі складу учасників (засновників) КП «Агрошляхбуд». Зборами було вирішено протягом місяця виплатити йому 79,38 %, що становить 595 350,00 грн грошима або в натуральній формі.

Заявник зазначав, що в рахунок учасника, що вибув, і який не входив до підприємства з майном, рішенням загальних зборів учасників від 26.07.2017 № 11 на виконання рішення від 25.07.2017 про виключення учасника, ОСОБА_2 передано нерухоме майно та все рухоме майно підприємства.

На думку позивача, вказані дії свідчать про умисні незаконні дії з виведення майна з підприємства та про високий ризик того, що громадянин ОСОБА_2 може відчужити незаконно набуте ним майно третім особам. Крім того, забезпечення позову унеможливить відчуження майна, яке належало КП «Агрошляхбуд» третій особі, з метою ухилення від майнової відповідальності псевдоучасників перед підприємством. Відповідач у цьому випадку збитків не несе, а навпаки може розраховувати на повернення майна, яке в незаконний спосіб виведено з основних засобів відповідача. Невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішень суду, ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких позивач звернувся до суду, інтересів третіх осіб на стороні позивача, інших учасників підприємства, оскільки останній розраховує не тільки відновитись у правах учасника, а і брати безпосередню участь в управлінні підприємством через загальні збори для забезпечення господарської діяльності підприємства відповідно до статуту з метою отримання підприємством прибутків.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 20.03.2019 заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову частково задоволено.

Вжито заходів забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_2 вчиняти будь-які дії щодо відчуження у будь-який спосіб належного йому на праві власності рухомого та нерухомого майна, яке на підставі протоколів загальних зборів КП "Агрошляхбуд" від 25.07.2017 № 10 та від 26.07.2017 № 11 передано та перереєстровано від відповідача КП "Агрошляхбуд" (КП "Тартар"), на ОСОБА_2 , а саме майно: база відпочинку за адресою: АДРЕСА_1 АДРЕСА_2 ; ворота, 2; магазин-кіоск за адресою: АДРЕСА_3 , що складається з магазин-кіоск, А, 11,4 кв.м; асфальтобетонний завод за адресою: АДРЕСА_3 , що складається з: адмінбудинок, А, 244,1 кв.м; насосна Б, 3,6 кв.м; котельня, В, 23,5 кв.м; сторожова, Г, 20,4 кв.м; реммайстерня, Д, 344,7 кв.м, трансформатор, Е, 49,5 кв.м, операторна, Ж, 17,9 кв.мн; навіс, 3, 210,0 кв.м; навіс, И, 534,6 кв.м; навіс, Й, 16,8 кв.м, сховище, К; сховище, Л; сховище, М; сховище, Н; ємність підогріва бітума, О; ємність підогріва біума, П; витяжна труба, Р; башня Рожневського, С; пожежний резервуар, Т; вантажний автомобіль - самоскид КРАЗ 65055, який належав КП "Агрошляхбуд під державним номером НОМЕР_1 ; грейдер ДЗ-143, рік випуску 1991, заводський № НОМЕР_2 ; косарка-тример, придбана КП "Агрошляхбуд" від підприємця ОСОБА_26 ; повітродув ранцевий Husqvarna 580 BTS, придбаний КП "Агрошляхбуд" від ПП ОСОБА_27 на підставі накладної №289 від 10.11.2015; повітродув ранцевий Husqvarna 580 BTS, придбаний КП "Агрошляхбуд" від ПП ОСОБА_27 на підставі накладної №241 від 02.10.2015; УАЗ 452А, що належав КП "Агрошляхбуд" за реєстраційним № НОМЕР_3 ; грейдер ДЗ-122, що належав КП "Агрошляхбуд" за реєстраційним № НОМЕР_4 , рік випуску 1994; автогрейдер легкий ДЗ-99, шасі (рама) № НОМЕР_5 ; автогудронатор ЗИЛ-130 АС-39, що належав КП "Агрошляхбуд" за реєстраційним № НОМЕР_6 ; автомобіль ГАЗ 2705, що належав КП "Агрошляхбуд" за державним № НОМЕР_7 ; асфальтоукладчик ДС-126; бензопила, придбаний КП "Агрошляхбуд" від підприємця ОСОБА_26 на підставі накладної №18 від 01.11.2004; бензозмішувач стаціонарний СБ-166; бітумовоз -ВПТ-6; бульдозер ДТ-75, заводський номер НОМЕР_8 ; ВАЗ-2105, що належав КП "Агрошляхбуд" за № НОМЕР_9 ; ескаватор ЭО-2621, що належав КП "Агрошляхбуд" за реєстраційним № НОМЕР_10 ; ескаватор-ЭО-3323, що належав КП "Агрошляхбуд" за реєстраційним № НОМЕР_11 ; легкова-седан НОМЕР_12 , що належала КП "Агрошляхбуд" за реєстраційним № НОМЕР_13 ; зварювальний агрегат (Сак) без акумулятора, придбаний КП "Агрошляхбуд" від підприємця ОСОБА_28 , на підставі накладної № 10 від 02.08.2005; ЗИЛ- 431610, що належав КП "Агрошляхбуд" за реєстраційним № НОМЕР_14 ; бульдозер ДЗ-42Г, рік випуску 1986, б/н; грузова-самосвал ММЗ-4502, що належав КП "Агрошляхбуд" за реєстраційним № НОМЕР_15 ; грузова-самосвал ММЗ-4502, що належав КП "Агрошляхбуд" за реєстраційним № НОМЕР_16 ; ММЗ-554 М, що належав КП "Агрощляхбуд" за реєстраційним № НОМЕР_17 ; ЇЖ-2715, що належав КП "Агрощляхбуд" за реєстраційним № НОМЕР_18 ; ноутбук ASUS K52De, придбаний від ТОВ «Медіа-Вест» на підставі видаткової накладної №PHkL-000272 від 28.04.2011; комп`ютер DiaWest з монітором та принтером, придбаний від ЗАТ "Діавест+", придбаний КП "Агрошляхбуд" на підставі видаткової накладної №РН-УР001877 від 12.08.2008; комп`ютер з монітором Samsung, придбаний КП "Агрошляхбуд" від ПП "ФГрум ІТ Консалтинг" на підставі видаткової накладної №8 від 24.04.2008; компресор ПКСД-5,25Д (без АКБ), придбаний КП "Агрошляхбуд" від СУБК "Укртехносинтез" (у формі ТОВ), на підставі видаткової накладної № 379 від 22.08.2005; копір-принтер Sharp AR-5520, придбаний КП "Агрошляхбуд" від ТОВ «ОК» на підставі видаткової накладної №РН-0000214 від 29.11.2011; коток ДУ-49 2-вальц; коток ДУ-50 - 3 вальц; станок AT-10м; станок свердлильний; станок стругальний; станок токарний; телевізор Самсунг 21 К10 МН5; трактор навантажувач ПТС-77; трактор Т-150, що належав КП "Агрошляхбуд" за реєстраційним № НОМЕР_19 , рік випуску 1991; трактор ПЭ-08, що належав КП "Агрошляхбуд" за реєстраційним № НОМЕР_20 , рік випуску 1974; установка для блоків, придбана КП "Агрошляхбуд" від ФГ "Озеро" на підставі накладної 32 від 23.06.2004; холодильник Indezit, придбаний КП "Агрошляхбуд" від ФОН ОСОБА_29 на підставі накладної б/н від 25.07.2014; холодильник НОРД ДХ-241-6-010, придбаний КП "Агрошляхбуд" від ПП ОСОБА_30 , на підставі накладної №0613 від 02.06.2008; холодильник НОРД ДХ-244-6-410, придбаний КП "Агрошляхбуд" від ПП ОСОБА_30 , на підставі накладної №0613 від 02.06.2008; каток VSN-100, рік випуску 1984, заводський 3282, що належав КП "Агрошляхбуд" за реєстраційним № НОМЕР_21 ; холодильник "НОРД 218-7 020", придбаний КП "Агрошляхбуд" від ПП ОСОБА_31 , на підставі накладної №0046 від 03.05.2011.

В задоволенні інших вимог заяви про забезпечення позову відмовлено.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 12.06.2019 ухвалу Господарського суду Донецької області від 20.03.2019 залишено без змін.

Приймаючи рішення, господарські суди дійшли висновків, що заходи забезпечення позову є розумними, обґрунтованими та адекватними, оскільки вжиті заходи забезпечення позову відповідають позовним вимогам, невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити ефективний захист та поновлення порушених прав чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

У липні 2020 року третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_1 подав касаційну скаргу, в якій просить скасувати вказані рішення і прийняти нове, яким відмовити у забезпеченні позову.

Посилається на те, що судами попередніх інстанцій порушено норми процесуального права, а саме ст. с. 136, 137 ГПК України. Стверджує, що задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції порушив вимоги ст. 137 ГПК України щодо захисту прав інших учасників господарського товариства при застосуванні заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення не узгоджуються з предметом позову. Через застосований захід забезпечення позову було порушено право приватної власності ОСОБА_2 , який не є відповідачем у справі.

У відзиві на касаційну скаргу позивач, вважає постанову апеляційного суду та ухвалу місцевого суду законними та обґрунтованими, просить залишити їх без змін. Стверджує, що оскільки предметом спору у справі є визнання недійсним рішення загальних зборів про виділ майна на користь ОСОБА_2 , то застосовані судом заходи забезпечення позову є співрозмірними з заявленими позивачем вимогами та такими, що відповідають положенням ст. 137 ГПК України.

Викладені у відзиві на касаційну скаргу ОСОБА_3 аргументи підтримали і треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_4 , ОСОБА_14 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9

17.07.2020 до Касаційного господарського суду надійшла заява ОСОБА_2 про приєднання до касаційної скарги ОСОБА_1 , яка була задоволена Верховним Судом в порядку статті 297 ГПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, встановивши наявність зазначеної у касаційній скарзі підстави касаційного оскарження судових рішень (абз. 2 ч. 2 ст. 287 ГПК України), дослідивши наведені у касаційній скарзі доводи та заперечення проти неї і перевіривши матеріали справи, Верховний Суд вважає, що касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення з таких підстав.

Предметом касаційного перегляду є ухвала суду першої інстанції, залишена без змін постановою суду апеляційної інстанції про часткове задоволення заяви про вжиття заходів забезпечення позову.

Статтею 136 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з частиною 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема, забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

Відповідно до частини 5 статті 137 Господарського процесуального кодексу України не допускається забезпечення позову у спорах, що виникають з корпоративних відносин, шляхом заборони:

1) проводити загальні збори акціонерів або учасників господарського товариства та приймати ними рішення, крім заборони приймати конкретні визначені судом рішення, які прямо стосуються предмета спору;

2) емітенту, зберігачу, депозитарію надавати реєстр власників іменних цінних паперів, інформацію про акціонерів або учасників господарського товариства для проведення загальних зборів товариства;

3) участі (реєстрації для участі) або неучасті акціонерів або учасників у загальних зборах товариства, визначення правомочності загальних зборів акціонерів або учасників господарського товариства;

4) здійснювати органам державної влади, органам місцевого самоврядування, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб покладені на них згідно із законодавством владні повноваження, крім заборони приймати конкретні визначені судом рішення, вчиняти конкретні дії, що прямо стосуються предмета спору.

Згідно з частиною 10 статті 137 Господарського процесуального кодексу України заходи забезпечення позову не повинні порушувати прав інших акціонерів (учасників) господарського товариства. Зокрема, крім випадків, передбачених частиною дев`ятою цієї статті, заборона вчиняти дії має стосуватися лише акцій або корпоративних прав, безпосередньо пов`язаних з предметом спору.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи. Воно полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судового рішення або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Заходи забезпечення позову можуть вживатися лише за умов, визначених статтею 136 Господарського процесуального кодексу України, а саме, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду; якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

При вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову господарський суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням таких умов: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між заявленим заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду, імовірності ускладнення чи непоновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, у разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

З огляду на викладене, для вирішення питання про наявність правових підстав для задоволення заяви про забезпечення позову та вжиття відповідних заходів має значення правильне визначення предмета спору.

Предметом спору у цій справі є визнання недійсними рішень загальних зборів учасників Колективного підприємства «Тартар» (попередня назва КП "Агрошляхбуд"), змін до статуту підприємства, скасування їх державної реєстрації, зокрема оспорюється рішення загальних зборів учасників від 26.07.2017 та 25.07.2017 про виключення ОСОБА_2 зі складу учасників підприємства та передачу йому у власність в рахунок частки нерухомого та рухомого майно підприємства.

Підставою позову є зміна склад учасників підприємства, прийняття рішення про ліквідацію підприємства, передача ОСОБА_2 нерухомого та рухомого майно підприємства в порушення норм чинного законодавства.

Отже, виходячи з предмета та підстав позову, суд дійшов до висновку, що кінцевою метою позову у цій справі є поновлення порушених прав, інтересів позивача як учасника КП «Тартар» (КП "Агрошляхбуд"), зокрема, шляхом повернення спірного нерухомого та рухомого майна у власність підприємства, яке було власником цього майна до прийняття оспорюваних рішень загальних зборів учасників.

Оскільки ОСОБА_3 звернувся до суду з позовними вимогами немайнового характеру, судове рішення у разі задоволення яких не вимагатиме примусового виконання, то в цьому випадку така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, не підлягає дослідженню, а має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

При цьому в таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18.

Господарськими судами попередніх інстанцій встановлено, що однією з підстав визнання недійсним рішення загальних зборів, якими було виключено ОСОБА_3 зі складу учасників підприємства було неповідомлення останнього про проведення таких зборів.

Рішенням Господарського суду Закарпатської області від 22.11.2018 у справі №907/526/17 встановлено, що ОСОБА_3 було виключено зі складу учасників підприємства з порушенням закону, за відсутності повідомлення останнього про проведення таких зборів.

Таким чином, встановленими судами обставинами у цій справі підтверджується, що позов ОСОБА_3 до КП "Тартар" у цій справі обґрунтовано порушенням його корпоративних прав, встановленими рішенням Господарського суду Закарпатської області від 22.11.2018 у справі №907/526/17 обставинами, яке набрало законної сили.

Під час розгляду спору у справі № 907/526/17 представники підприємства КП "Тартар" не з`являлись у судові засідання, витребувані судом документи не надавали, змінювалась адреса місцезнаходження юридичної особи, поштова кореспонденція поверталась на адресу суду з відміткою "фірма закрилась", "за закінченням терміну зберігання", "не працює", "не існує", "інші причини". З огляду на неодноразову зміна юридичної адреси відповідача, ігнорування вимог Господарського суду Закарпатської області під час розгляду справи №907/526/17 та прийняття рішень загальних зборів, які визнано недійсними, господарські суди вказали, що з боку відповідача є ознаки дій, направлених на порушення прав позивача.

З урахуванням викладеного та враховуючи, що кінцевою метою позову у цій справі є поновлення порушених прав, інтересів позивача як учасника КП «Тартар» (КП "Агрошляхбуд"), зокрема, шляхом повернення переданого ОСОБА_2 нерухомого та рухомого майна у власність підприємства, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованих висновків, що застосування заходу забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_2 вчиняти будь-які дії щодо відчуження у будь-який спосіб належного йому на праві власності рухомого та нерухомого майна, яке на підставі протоколів загальних зборів КП "Агрошляхбуд" від 25.07.2017 № 10 та від 26.07.2017 № 11 передано та перереєстровано від відповідача КП "Тартар" на ОСОБА_2 безпосередньо пов`язано з предметом позову і такі заходи є обґрунтованими та адекватними.

Без вжиття заходів забезпечення позову у цій справі існує суттєвий ризик того, що ефективний захист або поновлення порушених і оспорюваних прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, може бути суттєво ускладненим зважаючи на можливість подальшого відчуження об`єктів спірного майна його фактичним власником - ОСОБА_2 на користь третіх осіб до завершення розгляду спору у цій справі.

Вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_2 вчиняти будь-які дії щодо відчуження у будь-який спосіб належного йому на праві власності рухомого та нерухомого майна відповідно до переліку наведеного у ухвалі суду є тимчасовою мірою та не має своїм наслідком будь-якого перешкоджання використання майна за його призначенням, зазначені заходи не приведуть до знищення майна та його непридатності, тоді як невжиття заходів забезпечення позову може призвести до подання інших нових позовів про витребування майна з чужого незаконного володіння, визнання недійсними договорів купівлі-продажу майна, що можуть бути укладені в процесі розгляду цієї справи, що унеможливить та ускладнить ефективний захист та поновлення порушених прав, інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Подання позову у цій справі з метою відновлення порушених корпоративних прав, інтересів позивача як учасника КП «Тартар» (КП "Агрошляхбуд") шляхом повернення спірного нерухомого та рухомого майна у власність підприємства, підтверджується також тим, що позивачем було подано до Господарського суду Донецької області заяву про зміну предмету позову, в якій останній просив суд, зокрема, скасувати державну реєстрацію нерухомого та рухомого майна за ОСОБА_2 , яке на підставі протоколів загальних зборів КП "Агрошляхбуд" від 25.07.2017 № 10 та від 26.07.2017 № 11 було ним отримано у власність від КП "Агрошляхбуд" (КП "Тартар").

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що заходи забезпечення позову відповідають обраному позивачем способу захисту своїх прав та інтересів і узгоджуються з вимогами статей 136, 137 Господарського процесуального кодексу України.

Доводи скаржника про те, що позивачем не заявлено жодних вимог до ОСОБА_2 , у зв`язку з чим забезпечення позову шляхом заборони вчиняти будь-які дії щодо відчуження у будь-який спосіб належного йому на праві власності рухомого та нерухомого майна є безпідставним, колегією суддів відхиляються, оскільки вжитий судом захід забезпечення позову узгоджується з приписами пункту 4 частини 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України. При цьому, як встановили суди попередніх інстанції, відповідне майно до прийняття оскаржуваних рішень було власністю КП "Агрошляхбуд" (КП "Тартар"), а позивачем заявлено позовні вимоги про визнання недійсним рішень щодо передачі ОСОБА_2 такого рухомого та нерухомого майна.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (рішення у справах "Пономарьов проти України" від 03.04.2008, "Нєлюбін проти Російської Федерації" від 02.11.2006) повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду, перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію. Повноваження вищих судів щодо скасування чи зміни тих судових рішень, які вступили в законну силу та підлягають виконанню, мають використовуватися для виправлення фундаментальних порушень, яких у цій справі судом касаційної інстанції не виявлено.

За таких обставин постанова суду апеляційної інстанції та ухвала першої інстанції прийняті з додержанням вимог матеріального та процесуального права, підстав для їх зміни чи скасування немає.

З огляду на те, що касаційна скарга задоволенню не підлягає, згідно з ст. 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на скаржників.

Керуючись п. 13 ст. 8, ст. ст. 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 ГПК України, Верховний Суд

П О С Т А Н О В И В :

касаційну скаргу ОСОБА_1 та заяву ОСОБА_2 про приєднання до касаційної скарги залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду Донецької області від 20.03.2019 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 12.06.2019 у справі за № 905/257/19 - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий Л. Стратієнко

Судді Н. Губенко

О. Кролевець