ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2020 року м. ОдесаСправа № 923/320/20
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Таран С.В.,

Суддів: Будішевської Л.О., Поліщук Л.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Приватного підприємства "Виробнича фірма "Паритет"

на ухвалу Господарського суду Херсонської області від 18.08.2020 про повернення позовної заяви третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, прийняту суддею Соловйовим К.В., м. Херсон,

у справі №923/320/20

за позовом:

- ОСОБА_1 ;

- ОСОБА_2

до відповідача: державного реєстратора Виконавчого комітету Петрівської сільської ради Генічеського району Херсонської області Мустафаєва Фаріда Анваровича

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача:

-Товариства з обмеженою відповідальністю "КПД-5 С";

-Приватного підприємства "Виробнича фірма "Паритет";

-Приватного підприємства "Приватне інженерне підприємство "Тоніка";

-Приватного підприємства "Будівельне підприємство "Престижбуд";

-Комерційно-виробничого приватного підприємства "Продсервіс"

про визнання протиправною та скасування реєстраційної дії

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Господарського суду Херсонської області перебуває справа №923/320/20 за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до державного реєстратора Виконавчого комітету Петрівської сільської ради Генічеського району Херсонської області Мустафаєва Фаріда Анваровича, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "КПД-5 С", Приватного підприємства "Виробнича фірма "Паритет", Приватного підприємства "Приватне інженерне підприємство "Тоніка", Приватного підприємства "Будівельне підприємство "Престижбуд" та Комерційно-виробничого приватного підприємства "Продсервіс" про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням оспорюваною реєстраційною дією, в результаті вчинення якої встановлено новий склад учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "КПД-5 С", корпоративних прав позивачів, набутих останніми у встановленому законом порядку.

23.07.2020 до місцевого господарського суду надійшла позовна заява третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору - Приватного підприємства "Виробнича фірма "Паритет" до Комерційно-виробничого приватного підприємства "Продсервіс", ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про визнання недійсним договору дарування частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "КПД-5 С" від 20.02.2019, укладеного між Комерційно-виробничим приватним підприємством "Продсервіс" і ОСОБА_2 , та договору дарування частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "КПД-5 С" від 20.02.2019, укладеного між Комерційно-виробничим приватним підприємством "Продсервіс" і ОСОБА_1 .

Вказана позовна заява обґрунтована тим, що оспорювані договори дарування від 20.02.2019 укладені без врахування передбачених статутом Товариства з обмеженою відповідальністю "КПД-5 С" вимог щодо необхідності отримання згоди учасників вказаного товариства на відчуження частки у статутному капіталі третім особам.

Ухвалою Господарського суду Херсонської області від 18.08.2020 у справі №923/320/20 (суддя Соловйов К.В.) вказану позовну заяву повернуто Приватному підприємству "Виробнича фірма "Паритет".

Дана ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що подана Приватним підприємством "Виробнича фірма "Паритет" позовна заява у розумінні приписів процесуального закону не є позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, оскільки остання безпосередньо не спрямована на предмет спору у справі №923/320/20.

Не погодившись з постановленою ухвалою, Приватне підприємство "Виробнича фірма "Паритет" звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Господарського суду Херсонської області від 18.08.2020 у справі №923/320/20 скасувати та направити справу для продовження розгляду (вирішення питання про відкриття провадження за позовом третьої особи з самостійними вимогами) до суду першої інстанції.

Зокрема, в апеляційній скарзі скаржник наголошує на тому що місцевий господарський суд дійшов помилкового висновку щодо непов`язаності вимог позову третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, з предметом спору у справі №923/320/20, оскільки незгода ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з оспорюваною ними реєстраційною дією, якою було відновлено, зокрема, державну реєстрацію права власності Приватного підприємства "Виробнича фірма "Паритет" на частку у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "КПД-5 С", зумовлює наявність корпоративного спору про право на частку між апелянтом і позивачами за первісним позовом.

Відповідно до частини тринадцятої статті 8 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно із частиною третьою статті 270 Господарського процесуального кодексу України розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється у судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених частиною десятою цієї статті та частиною другою статті 271 цього Кодексу.

Частиною другою статті 271 Господарського процесуального кодексу України визначено, що апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 8, 9, 12, 18, 31, 32, 33, 34 частини першої статті 255 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Враховуючи те, що у даній справі оскаржується ухвала суду, зазначена в пункті 6 частини першої статті 255 Господарського процесуального кодексу України, то її перегляд за апеляційною скаргою Приватного підприємства "Виробнича фірма "Паритет" ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 29.09.2020 у складі головуючого судді Таран С.В., суддів: Будішевської Л.О., Поліщук Л.В. вирішено здійснювати в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи. Крім того, зазначеною ухвалою апеляційного господарського суду встановлено учасникам справи строк для подання відзивів на апеляційну скаргу та роз`яснено останнім про їх право в строк до 15.10.2020 подати до суду будь-які заяви чи клопотання з процесуальних питань.

Учасники справи своїм правом згідно з частиною першою статті 263 Господарського процесуального кодексу України не скористалися, відзивів на апеляційну скаргу не надали, що згідно з частиною третьою статті 263 Господарського процесуального кодексу України не перешкоджає перегляду оскаржуваної ухвали суду першої інстанції.

За умовами частин першої, другої статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності застосування Господарським судом Херсонської області норм права, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Повертаючи позовну заяву Приватного підприємства "Виробнича фірма "Паритет", місцевий господарський суд дійшов висновку про те, що остання не є позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, у розумінні статті 49 Господарського процесуального кодексу України.

Колегія суддів погоджується з вищезазначеним висновком місцевого господарського суду з огляду на наступне.

Стаття 15 Цивільного кодексу України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Під порушенням слід розуміти такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке, порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Захист, відновлення порушеного або оспорюваного права чи охоронюваного законом інтересу відбувається, в тому числі, шляхом звернення з позовом до суду (частина перша статті 16 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини другої статті 4 Господарського процесуального кодексу України юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

За умовами частин першої, п`ятої статті 49 Господарського процесуального кодексу України треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, можуть вступити у справу до закінчення підготовчого провадження або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, подавши позов до однієї або декількох сторін. До позовів третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору у справі, в якій відкрито провадження, застосовуються положення статті 180 цього Кодексу.

Отже, тлумачення змісту частини першої статті Господарського процесуального кодексу України свідчить, що необхідною умовою набуття статусу третьою особою, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору є дотримання таких критеріїв як: 1) матеріально-правовий (наявність єдиного предмету спору); 2) суб`єктний (позовні вимоги можуть бути пред`явлені як одній стороні, так і декільком сторонам); 3) часовий (вступ у справу відбувається до закінчення підготовчого провадження або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження).

Аналогічну правову позицію Верховного Суду викладено в постанові від 18.08.2020 у справі №916/1094/18.

Між тим, незважаючи на рівність прав позивача та третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, між ними існують суттєві відмінності: в інтересах позивача відкривається провадження у справі, у той час як третя особа - вступає у відкрите провадження у справі, тому об`єднати цих осіб поняттям "позивач" було б неправильним, що чітко зафіксовано у положеннях чинного процесуального законодавства (статті 45, 49 Господарського процесуального кодексу України). Назва третьої особи суто процесуальна - вона вступає у справу між двома сторонами, тому і одержала таку назву. На відміну від позивача, третя особа, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, не може обирати відповідачів (лише серед сторін), не може обирати підсудність (позов завжди подається до суду, який розглядає справу за позовною заявою позивача), не має права залучити додаткових (інших) відповідачів та клопотати про заміну неналежного відповідача, якщо ним є первісний позивач.

Відповідно до частин другої-шостої статті 180 Господарського процесуального кодексу України зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом. Зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил пред`явлення позову, повинна відповідати вимогам статей 162, 164, 172, 173 цього Кодексу. До зустрічної позовної заяви, поданої з порушенням вимог, встановлених частиною четвертою цієї статті, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу. Зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої цієї статті, ухвалою суду повертається заявнику.

Ознаками зустрічного позову є його взаємопов`язаність із первісним позовом і доцільність його спільного розгляду з первісним позовом, зокрема, коли позови виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом можуть різнитися з вимогами первісного позову, але вони об`єднуються в одне провадження з первісним позовом ухвалою суду.

Взаємна пов`язаність зустрічного та первісного позовів може виражатись у підставах цих позовів або поданих доказах, вимоги за зустрічним і первісним позовами можуть зараховуватись. Водночас подання зустрічного позову, задоволення якого виключатиме повністю або частково задоволення первісного позову, має на меті довести відсутність у позивача матеріально-правової підстави на задоволення первісного позову через відсутність матеріальних правовідносин, з яких випливає суб`єктивне право позивача за первісним позовом.

У процесі розгляду господарським судом спору між позивачем і відповідачем третя особа з метою захисту свого права може заявити самостійні вимоги саме щодо предмета спору, якщо вважає, що саме їй належить право на предмет спору чи його частину.

При цьому під предметом спору слід розуміти матеріально-правову вимогу позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення (пункт 3.12 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 з подальшими змінами та доповненнями), тобто стосовно того об`єкту, з приводу якого виник правовий конфлікт між позивачем і відповідачем.

Отже, на відміну від зустрічного позову, який повинен бути взаємопов`язаним з первісним, позовна заява третьої особи в силу положень частини першої статті 49 Господарського процесуального кодексу України має містити самостійні вимоги саме щодо предмета спору у справі.

Позовні вимоги третьої особи, яка подала позов відповідно до приписів статті 49 Господарського процесуального кодексу України, можуть бути допущені судом до розгляду у процесі, що вже розпочався, у тому випадку, коли така самостійна вимога заявлена саме щодо предмета спору, що вже виник між сторонами. Вимога, спрямована на те, що знаходиться поза цим предметом, чи спрямована до третіх осіб, не може бути розглянута судом як вимога третьої особи в розумінні наведеної вище статті. Водночас така позовна вимога може бути заявлена у самостійному позові.

Саме така правова позиція Великої Палати Верховного Суду викладена в постановах від 12.06.2019 у справі №916/542/18, від 13.08.2019 у справі №916/3245/17 та від 19.06.2018 у справі №904/9129/17.

Колегія суддів вбачає, що предметом спору у даній справі є вимога про визнання протиправною та скасування в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань реєстраційної дії №1012164 від 12.03.2020.

Водночас предметом спору за позовом Приватного підприємства "Виробнича фірма "Паритет" є вимога про визнання недійсними договорів дарування частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "КПД-5 С" від 20.02.2019, укладених Комерційно-виробничим приватним підприємством "Продсервіс" з кожним з позивачів за первісним позовом.

Отже, предмет спору у даній справі та предмет спору, визначений у позові третьої особи, є різними, при цьому Приватне підприємство "Виробнича фірма "Паритет" фактично заявляє вимоги не на предмет спору, а інші позовні вимоги.

Вказане повністю спростовує доводи апеляційної скарги щодо можливості розгляду викладених скаржником вимог (про визнання недійсним договорів дарування) у межах даної справи (про визнання протиправною та скасування реєстраційної дії).

Доводи скаржника про те, що незгода ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з оспорюваною ними реєстраційною дією зумовлює наявність корпоративного спору про право на частку між Приватним підприємством "Виробнича фірма "Паритет" і позивачами за первісним позовом, судом апеляційної інстанції до уваги не приймаються, оскільки зазначені посилання свідчать про опосередкований зв`язок між вимогами третьої особи та вимогами позивачів, який жодним чином не спростовує відмінність предметів спору за цими вимогами, що, в свою чергу, не дозволяє здійснювати розгляд останніх в межах одного провадження, зокрема, у даній справі.

Враховуючи вищевикладене, Південно-західний апеляційний господарський суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що подана Приватним підприємством "Виробнича фірма "Паритет" позовна заява у розумінні приписів процесуального закону не є позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, оскільки остання безпосередньо не спрямована на предмет спору у справі №923/320/20 - реєстраційну дію №1012164 від 12.03.2020, що підтверджує наявність правових підстав для повернення зазначеного позову заявникові.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Доступ до правосуддя в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини не може бути абсолютним і підлягає державному регулюванню й обмеженню. Кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема і процесуальні заборони та обмеження, зміст яких - не допустити безладного руху судового процесу. Доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений Господарським процесуальним кодексом України.

Таким чином, право на подання позову третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, для його спільного розгляду з первісним позовом не є абсолютним. Таке право може бути реалізовано за умови дотримання загальних правил подання позовів, а також правил пред`явлення позовів третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, встановлених процесуальним законом, відтак повернення заявникові позовної заяви, поданої з порушенням вимог Господарського процесуального кодексу України, не може вважатися обмеженням доступу до правосуддя.

Водночас колегія суддів роз`яснює скаржнику, що повернення позовної заяви третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, не перешкоджає зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку для розгляду в межах окремого самостійного провадження, а також наголошує на тому, що право особи подати позов може бути реалізовано лише за умови дотримання вимог процесуального законодавства.

З огляду на викладене, враховуючи те, що доводи апелянта стосовно порушення Господарським судом Херсонської області норм права при прийнятті оскаржуваної ухвали від 18.08.2020 у справі №923/320/20 не знайшли свого підтвердження, підстав для скасування зазначеного судового акта колегія суддів не вбачає.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги відповідно до вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 129, 232, 233, 236, 269, 270, 271, 273, 275, 276, 281, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства "Виробнича фірма "Паритет" залишити без задоволення, ухвалу Господарського суду Херсонської області від 18.08.2020 у справі №923/320/20 - без змін.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Приватне підприємство "Виробнича фірма "Паритет".

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку у строк, який обчислюється відповідно до статті 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 27.10.2020.

Головуючий суддя С.В. Таран

Суддя Л.О. Будішевська

Суддя Л.В. Поліщук