ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" жовтня 2020 р. Справа№ 927/110/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Куксова В.В.

суддів: Коробенка Г.П.

Шаптали Є.Ю.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи матеріали апеляційної скарги Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України"

на ухвалу Господарського суду Чернігівської області

від 26.05.2020 (повний текст складено 28.05.2020)

у справі № 927/110/20 (суддя Моцьор В.В.)

за позовом: Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України",

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Егрес-Агро",

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Приватне акціонерне товариство Компанію "РАЙЗ",

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Приватне акціонерне товариство "Райз-Максимко",

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство "Нива",

про звернення стягнення на предмет іпотеки,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 26.05.2020 задоволено клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Егрес-Агро" про зупинення провадження. Зупинено підготовче провадження у справі № 927/110/20 до набрання законної сили судовим рішенням у справі №910/1886/20, яка розглядається в межах справи №910/638/20 Господарським судом міста Києва.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, Акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати ухвалу від 26.05.2020 про зупинення провадження у справі і направити справу для продовження розгляду до Господарського суду Чернігівської області.

Підставою для скасування ухвали суду скаржник зазначив, що суд першої інстанції не зазначив обґрунтоване мотивування неможливості самостійного встановлення зазначених вище обставин та дослідження наявних доказів у справі, при цьому зазначаючи, що встановлення таких обставин, як встановлення розміру заборгованості за кредитним договором є предметом розгляду справи.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що сама по собі взаємопов`язаність двох справ не свідчить про неможливість розгляду справи до прийняття рішення у справі №910/1886/20, оскільки незалежно від результату розгляду справи №910/638/20 (№910/1886/20), господарський суд Чернігівської області має достатньо правових підстав для розгляду та вирішення по суті цієї справи.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.06.2020 апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" на ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 26.05.2020 у справі № 927/110/20 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді (судді-доповідача) Куксова В.В., суддів Шаптали Є.Ю., Коробенко Г.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.06.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" на ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 26.05.2020 у справі № 927/110/20. Роз`яснено учасникам апеляційного провадження, що апеляційна скарга буде розглянута без повідомлення учасників справи.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Егрес-Агро" 28.07.2020 звернулось до суду апеляційної інстанції з відзивом на апеляційну скаргу та зазначає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про необхідність зупинення провадження у справі №927/110/20 до вирішення справи №910/1886/20 та набрання рішенням у цій справі законної сили та просить суд апеляційної інстанції відмовити в задоволенні апеляційної скарги Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" на ухвалу господарського суду Чернігівської області про зупинення провадження від 26.05.2020 у справі №927/110/20, а саму ухвалу залишити без змін.

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 31.07.2020 у зв`язку з перебуванням судді Шаптали Є.Ю. у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 927/110/20.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.07.2020 для розгляду справи № 927/110/20 сформовано судову колегію у складі головуючий суддя Куксов В.В., судді: Коробенко Г.П., Кропивна Л.В.

Головуючий суддя Куксов В.В. перебував у щорічній відпустці з 10.08.2020 по 04.09.2020.

Суддя Коробенко Г.П., який входить до складу колегії суддів і не є суддєю-доповідачем перебував у відпустці з 10.08.2020 по 14.09.2020.

Головуючий суддя Куксов В.В. перебував у щорічній відпустці з 11.09.2020 по 18.09.2020.

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 21.09.2020 у зв`язку з перебуванням судді Кропивної Л.В. у відпустці з 14.09.2020 по 16.10.2020, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 927/110/20.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.09.2020 для розгляду справи № 927/110/20 сформовано судову колегію у складі головуючий суддя Куксов В.В., судді: Коробенко Г.П., Шаптала Є.Ю.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.09.2020 апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" на ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 26.05.2020 у справі № 927/110/20 прийняти до провадження у визначеному складі суддів: головуючого судді Куксова В.В., судді: Коробенка Г.П., Шаптали Є.Ю.

Згідно з ч. 2 ст. 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 1,5,6,8,9,12,18,31,32,33,34 частини першої статті 255 цього кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення (виклику) учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 8 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до п. п. 4, 5 ч. 3 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України при вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує категорію та складність справи, обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо.

Відповідно до ст. 269, ч. 1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. У суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених при перегляді справ в порядку апеляційного провадження.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, дослідивши надані до матеріалів справи докази в їх сукупності, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду встановила наступне.

Акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України" звернулось до Господарського суду Чернігівської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Егрес-Агро" про звернення стягнення на предмет іпотеки.

В обґрунтування позовних вимог Акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України" просить суд в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №151213К12 від 24.07.2013, укладеним в рамках Генеральної угоди №151213N3 від 24.07.2013 у розмірі 197409,88 доларів США та 100105589,70грн звернути стягнення на нерухоме майно, що є предметом іпотеки за укладеним між АТ "Державний експортно-імпортний банк України" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Егрес-Агро" іпотечним договором від 15.08.2013 №151213Z34, а саме на об`єкти нерухомості: 1) молочно-товарна ферма, що розташована за адресою: вул. Садова,2а, с. Горбове, Куликівський район, Чернігівська область загальною площею 24908,2 м.кв.; 2) вагова, що розташована за адресою: вул.Садова, 2в, с. Горбове, Куликівський район Чернігівська область загальною площею 118,8 м.кв.; 3) будівельний майданчик, що розташований за адресою: вул. Садова, 3а, с. Горбове, Куликівський район Чернігівська область загальною площею 1595,6 м.кв.; 4) автопарк, що розташований за адресою: вул.Садова,5, с. Горбове, Куликівський район Чернігівська область загальною площею 2433,70 м.кв.; 5) зерновий тік, що розташований за адресою : вул.Садова,2б, с. Горбове, Куликівський район Чернігівська область загальною площею 5383,70 м.кв.; 6) тракторний парк, що розташований за адресою: вул. Шевченка, 13а, с. Горбове, Куликівський район Чернігівська область загальною площею 7841,9 м.кв., та визначити спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, визначеною в ході виконавчого провадження суб`єктом оціночної діяльності відповідно до вимог чинного законодавства України.

Предметом розгляду у даній справі є позовна вимога про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №151213К12 від 24.07.2013, укладеним в рамках Генеральної угоди №151213N3 від 24.07.2013, у розмірі 197409,88 доларів США та 100105589,70грн.

Відповідач, звернувся до суду першої інстанції з клопотанням про зупинення провадження у справі 927/110/20, яке обґрунтував тим, що в провадженні Господарського суду міста Києва перебуває справа №910/1886/20, яка розглядається в межах справи №910/638/20 про банкрутство ПрАТ "Райз Максимко", за позовом АТ "Державний експортно-імпортний банк України" до ПрАТ "Компанія Райз", ПрАТ "Райз Максимко" та ТОВ "Сільськогосподарське підприємство "Нива" про солідарне стягнення з відповідачів заборгованості в сумі 197409,88 дол. США та 100105589,70грн за кредитним договором від 24.07.2013№151213К12 від 24.07.2013, укладеним в рамках Генеральної угоди №151213N3 від 24.07.2013. Відповідач вважає, що обставини встановлені судом в межах справи №910/1886/20(справи №910/638/20) істотно вплинуть на прийняття рішення судом у справі №927/110/20, тому існує об`єктивна неможливість розгляду цієї справи.

Суд першої інстанції обґрунтовував оскаржувану ухвалу тим, що результатами розгляду справи №910/1886/20 будуть з`ясовані обставини, які підтвердять чи спростують наявність заборгованості в сумі 197409,88 дол. США та 100105589,70грн за кредитним договором від 24.07.2013№151213К12 від 24.07.2013, укладеним в рамках Генеральної угоди №151213N3 від 24.07.2013, в рахунок якої позивач у справі №927/110/20 просить суд звернути стягнення на нерухоме майно, що є предметом іпотеки.

Таким, чином за висновком суду першої інстанції, господарська справа №927/110/20 є пов`язаною з господарською справою №910/1886/20, а встановлені Господарським судом міста Києва обставини справи мають суттєве значення для розгляду даної справи, оскільки напряму впливають на обґрунтованість заявлених позовних вимог.

Проте, колегія суддів апеляційного господарського суду не погоджується з такими висновками, викладеними в ухвалі місцевого господарського суду, та вважає їх такими, що не відповідають обставинам справи, з огляду на наступне.

Зупинення провадження у справі - це перерва у розгляді справи на невизначений строк. У разі зупинення провадження у справі припиняється здійснення процесуальних дій у такій справі.

Статтею 227 ГПК України передбачено вичерпний перелік підстав зупинення провадження у справі. Зупинення провадження у справі з інших підстав є неправомірним.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадках об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Таким чином, підставою для зупинення провадження у справі є об`єктивна неможливість розгляду господарської справи до вирішення пов`язаної справи іншим судом.

При цьому для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарському суду слід у кожному конкретному випадку з`ясовувати, як пов`язана справа, яка розглядається господарським судом, зі справою, що розглядається іншим судом, а також чим обумовлюється неможливість розгляду справи. Пов`язаність справ полягає у тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, що впливають на збирання та оцінку доказів у даній справі, зокрема, факти, ще мають преюдиціальне значення. Ці обставини повинні бути такими, що мають значення для даної справи.

Неможливість розгляду даної справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені господарським судом самостійно у даній справі. Йдеться про те, що господарський суд не може розглянути певну справу через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи внаслідок непідвідомчості; обмеженості предметом позову; неможливості розгляду тотожної справи певної черговості розгляду вимог тощо. Аналогічний висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.10.2018 у справі № 918/926/17.

Північний апеляційний господарський суд вважає за необхідне зазначити, що судом першої інстанції залишено поза увагою, що згідно з пунктом 5 частини першої ст. 227 ГПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадках об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

При цьому пов`язаною зі справою є така інша справа, в якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у цій справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення. Під неможливістю розгляду справи слід розуміти неможливість для такого господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв`язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов`язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з висновками суду, що розгляд справи № 910/1886/20 унеможливлює розгляд даної справи 927/110/20, оскільки не зазначено, які саме обставини не можуть бути встановлені господарським судом самостійно при вирішенні цієї справи, виходячи з предмета та підстав спору.

Водночас, сама по собі взаємопов`язаність двох справ ще не свідчить про неможливість розгляду цієї справи до прийняття рішення у іншій справі (№910/1886/20). Суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Тобто, у Господарського суду Чернігівської області при розгляді справи №927/110/20 є об`єктивна можливість встановити чи права позивача є порушеними, які в свою чергу, відповідно до ст. 2 та 4 ГПК України, мають бути захищені судом.

Отже, не звернувши уваги на наведені обставини, суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про наявність підстав для зупинення провадження у даній справі, порушивши при цьому приписи п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України.

Водночас, п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Порушення права на розгляд справи упродовж розумного строку було неодноразово предметом розгляду Європейським судом з прав людини у справах проти України.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 згаданої Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Наведеного судом першої інстанції враховано не було, тому, зупинивши провадження в даній справі, суд порушив право сторін на розгляд справи упродовж розумного строку.

За таких обставин, ухвала суду першої інстанції прийнята з порушенням наведеної норми процесуального права та підлягає скасуванню.

Згідно зі ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд враховує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у контексті конкретних обставин справи.

Згідно з ст. 17 Закону України "Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

За змістом рішення Європейського суду з прав людини у справі "Кузнєцов та інші проти Російської Федерації" зазначено, що одним із завдань вмотивованого рішення є продемонструвати сторонам, що вони були почуті, вмотивоване рішення дає можливість стороні апелювати проти нього, нарівні з можливістю перегляду рішення судом апеляційної інстанції.

Така позиція є усталеною практикою Європейського суду з прав людини (справи "Серявін та інші проти України", "Проніна проти України") і з неї випливає, що ігнорування судом доречних аргументів сторони є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Так, у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини зазначає, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року).

Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" (Hirvisaari v. Finland), №49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).

Відповідно до ст. ст. 73, 74, 77 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

З огляду на викладене, судова колегія приходить до висновку про те, що апеляційна скарга Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" на ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 26.05.2020 у справі №927/110/20 є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, а справа № 927/110/20 направленню для розгляду до суду першої інстанції.

Оскільки суд апеляційної інстанції не змінює та не ухвалює нового рішення, розподіл судових витрат судом апеляційної інстанції не здійснюється (ч. 14 ст. 129 ГПК), а понесені судові витрати підлягають розподілу за результатами розгляду спору по суті судом першої інстанції.

Керуючись ст. 2, 269, 270, 271 п. 5 ч. 1 ст. 275, п. 4 ч. 1 ст. 280, 281, 282 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" на ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 26.05.2020 у справі №927/110/20 - задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 26.05.2020 у справі №927/110/20 скасувати.

3. Справу № 927/110/20 направити для розгляду до Господарського суду Чернігівської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню згідно зі ст. 255, п. 2 ч. 1 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя В.В. Куксов

Судді Г.П. Коробенко

Є.Ю. Шаптала