СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" жовтня 2020 р. Справа № 922/82/20

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Бородіна Л.І., суддя Геза Т.Д., суддя Лакіза В.В.,

за участю секретаря судового засідання Бєлкіної О.М.,

за участю представників:

від Прокуратури Харківської області - прокурор Ткаченко К.О. - на підставі посвідчення від 09.10.2020 №057315;

від відповідачів: не з`явились;

від 3-х осіб: не з`явились;

розглянувши апеляційну скаргу заступника прокурора Харківської області, м.Харків,

на рішення Господарського суду Харківської області від 02.06.2020 (суддя Аріт К.В.), ухвалене в приміщенні Господарського суду Харківської області в м. Харкові о 14год 52хв, повний текст якого складений 11.06.2020,

у справі 922/82/20

за позовом: Заступника керівника Харківської місцевої прокуратури №2, м.Харків, в інтересах держави в особі Міністерства розвитку громад та територій України, м.Київ,

до 1-го відповідача: Головного територіального управління юстиції у Харківській області, м.Харків,

до 2-го відповідача: Державного підприємства «СЕТАМ», м.Київ,

до 3-го відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт-Буд 2011», м.Харків,

до 4-го відповідача: Фізичної особи-підприємця Мігунова Володимира Івановича, м.Харків,

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: 1. Українського державного науково-дослідного інституту проблем водопостачання, водовідведення та охорони навколишнього природного середовища «Укрводгео», м.Харків,

2. Приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Прядко Олесі Сергіївни, м.Харків,

3. Державного реєстратора Комунального підприємства «Центр інвентаризації та реєстрації нерухомості» Протопопівської сільської ради Дергачівського району Харківської області Жбадинського Олега Михайловича, с.Протопопівка, Дергачівський район, Харківська область,

4. Товариства з обмеженою відповідальністю «Агенство нерухомості «РЕСТРІЕЛТ», м.Харків,

про визнання недійсними торгів, свідоцтва про право власності; скасування рішень; повернення майна

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Господарського суду Харківської області від 02.06.2020 у справі №922/82/20 у позові відмовлено повністю (т.3, а.с. 227-245).

Рішення місцевого господарського суду із посиланням на ст. ст. 203, 215, 650, 655, 656 ЦК України, ст. ст. 48, 52, 61, 66, 74 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 1, 2 Закону України «Про введення мораторію на примусову реалізацію майна», ст. 37 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність», ст. 11 Закону України «Про управління об`єктами державної власності», ст. 4 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», Закон України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод людини 1950, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», Порядок реалізації арештованого майна, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 №2831/5, мотивоване тим, що позивачем не доведено, що під час проведення спірних прилюдних торгів державним виконавцем порушено вимоги чинного законодавства щодо порядку їх організації та проведення. При цьому суд вказує на те, що запроваджений Законом України «Про введення мораторію на примусову реалізацію майна» мораторій не можна вважати таким, що поширюється на спірне нерухоме майно, яке було предметом продажу на електронних торгах, оскільки мораторій не поширюється на відчуження майна підприємств, що не забезпечує ведення їх виробничої діяльності. Крім того, суд зазначає, що дії державного виконавця в межах зведеного виконавчого провадження №18535583 спрямовані на реальне виконання рішення про стягнення на користь працівників сум, пов`язаних з трудовими відносинами з УДНДІ «Укрводгео».

Заступник прокурора Харківської області із рішенням місцевого господарського суду не погодився та 07.07.2020 звернувся до Східного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Харківської області від 02.06.2020 у справі №922/82/20 та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов прокурора.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги скаржник посилається на те, що місцевий господарський суд неправильно застосував до спірних правовідносин норми Закону України «Про введення мораторію на примусову реалізацію майна» та дійшов необґрунтованого висновку, що невикористання спірного майна у виробничій діяльності УДНДІ «Укрводгео» виключає застосування мораторію на відчуження. Скаржник вважає, що дія мораторію не поширюється лише на оборотні активи, також інші активи, призначені для реалізації чи споживання протягом операційного циклу або протягом дванадцяти місяців із дати складання балансу. Спірне нерухоме майно не відноситься до оборотних активів, а отже на нього поширюється мораторій на примусову реалізацію. Крім того, вказує на те, що спірне майно на момент проведення торгів входило до переліку об`єктів державної власності, що не підлягають приватизації згідно з положеннями Закону України «Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації» та щодо якого не можуть вчинятися дії , наслідком яких може бути їх відчуження. Прокурор зазначає, що його позов спрямований на недопущення зменшення державного майна, що має важливе значення для діяльності держави, та суспільний інтерес збереження об`єктів державної власності переважає приватний інтерес відповідачів.

В судовому засіданні апеляційної інстанції прокурор підтримав вимоги апеляційної скарги та просив апеляційну скаргу задовольнити, рішення місцевого господарського суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов прокурора.

Позивач, відповідачі та треті особи належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення та інформація, розміщена на офіційному веб-порталі АТ «Укрпошта».

Враховуючи належне повідомлення сторін про час та місце засідання суду, а також те, що явка представників сторін не була визнана судом обов`язковою, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності представників позивача, відповідача та третіх осіб за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення прокурора, перевіривши повноту встановлених судом першої інстанції обставин справи та доказів на їх підтвердження, їх юридичну силу та доводи апеляційної скарги, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила таке.

Згідно Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 10.02.2015 №33396285 нежитлові будівлі: літ. «А-2» загальною площею 4905,0кв.м, літ. «Б-1» загальною площею 104,2кв.м, літ. «В-1» загальною площею 111,2 кв.м, літ. «Г-1» загальною площею 11,4кв.м, літ. «Д-1» загальною площею 28,6кв.м, літ. «Е-1» загальною площею 124,5 кв.м, літ. «Ж-1» загальною площею 140,9кв.м, літ. «З-1» загальною площею 144,0кв.м, літ. «К-1» загальною площею 269,6 кв.м, літ. «Л-1» загальною площею 108,8кв.м, що розташовані за адресою: м. Харків, вулиця Шевченка, будинок 6 належали до державної форми власності, власником яких є: Держава Україна в особі Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України (правонаступником якого є позивач у справі) (т.1,а.с.44).

29.03.2016 ВПВР управління ДВС у Харківській області звернувся до УДНДІ "УКРВОДГЕО" з листом №18535583/07.01/В-3, в якому з метою виконання зведеного виконавчого провадження, відповідно до вимог статей 5,11 Закону України «Про виконавче провадження» просив надати до відділу наступні документи: копії балансів та звітів, складених згідно додатків №2,№3 Положення (стандарту) про фінансовий облік, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.03.1999 №87; повний перелік рахунків підприємства, відкритих в установах банків, станом на 29.03.2016; повний перелік оборотних та основних засобів, які не задіяні у виробництві, та їх місцезнаходження; повний перелік об`єктів нерухомого майна, зареєстрованих за підприємством (т.1, а.с.45).

Листом від 11.04.2016 УДНДІ "УКРВОДГЕО" повідомив ВПВР ГУЮ у Харківській області про відсутність на балансі інституту цінних паперів, коштів на депозитих та інших рахунках, валютних цінностей, легкового автотранспорту, готової продукції. При цьому зазначив, що на балансі інституту знаходиться лабораторно-виробничий корпус літ. «А» загальною площею 4905кв.м, розташований за адресою: м. Харків, вул. Шевченка, №6. Більша частина приміщень будівлі не опалюється, немає водопостачання, водовідведення, а також не використовується в діяльності інституту, а саме: приміщення підвалу №№112-132, 134-143 загальною площею 1154,5кв.м; приміщення 1-го поверху №№1-19 загальною площею 1035,9кв.м; частина приміщення 1-го поверху №20 загальною площею 70,8кв.м; приміщення 2-го поверху №№26-66 загальною площею 1208,1кв.м; приміщення 3-го поверху №№67-111 загальною площею 1226,0кв.м. Також просило у першу чергу звернути стягнення на майно УДНДІ "УКРВОДГЕО", яке не задіяно у виробничому процесі та знаходиться на балансі інституту (т.1,а.с.46).

25.04.2016 державним виконавцем Відділу ПВР УДВС ГТУЮ у Харківській області при примусовому виконанні виконавчого листа у справі №2/2018/62/2012/13 про стягнення з УДНДІ "УКРВОДГЕО" на користь ОСОБА_1 компенсації за затримку виплати заробітної плати по лабораторії екологічного аудиту та інших виконавчих проваджень, які об`єднані у зведене виконавче провадження ЗВП №18535583, за якими загальна сума заборгованості становить 2802370,96грн, проведено опис майна та накладено арешт на майно: приміщення підвалу №№112-132, 134-143 загальною площею 1154,5кв.м; приміщення 1-го поверху №№1-19 загальною площею 1035,9кв.м; частина приміщення 1-го поверху №20 загальною площею 70,8кв.м; приміщення 2-го поверху №№26-66 загальною площею 1208,1кв.м; приміщення 3-го поверху №№67-111 загальною площею 1226кв.м, які знаходяться у нежитловій будівлі літ. «А-2» за адресою : м. Харків, вул. Шевченка, будинок 6, про що складений акт опису та арешту майна (т.1, а.с.121).

Листом від 25.04.2016 ВПВР УДВС у Харківській області повідомив Міністерство регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, Фонд Державного майна України, ДПІ у Київському районі м. Харкова, що на виконанні ВПВР УДВС у Харківській області знаходиться зведене виконавче провадження ЗВП №18535583 про стягнення заборгованості з УДНДІ "УКРВОДГЕО" на загальну суму 2802370грн, з метою виконання зведеного виконавчого провадження буде звернуто стягнення на нерухоме майно, яке закріплене за боржником на праві господарського відання та складено акт опису й арешту цього майна (т.1,а.с.48).

Листом від 26.05.2016 №10-52-9639 Фонд державного майна України повідомив ВПВР УДВС у Харківській області про необхідність врахування у зведеному виконавчому провадженні щодо УДНДІ "УКРВОДГЕО" законодавчих обмежень, встановлених статтями 1,2 Закону України «Про введення мораторію на примусову реалізацію майна» при визначенні переліку об`єктів, на які звертається стягнення (т.1,а.с.49,50).

Згідно висновку судової оціночно-будівельної експертизи від 05.07.2016 №5680, здійсненої при примусовому виконанні виконавчого листа №2/2018/62/2012/13, виданого 13.08.2013 Київським районним судом м.Харкова про стягнення з УДНДІ "УКРВОДГЕО" на користь ОСОБА_1 42355,70грн, ринкова вартість описаного майна: приміщення підвалу №№112-132, 134-143, загальною площею 1154,5кв.м; приміщення 1-го поверху №№1-19, загальною площею 1035,9кв.м; частина приміщення 1-го поверху №20, загальною площею 70,8кв.м; приміщення 2-го поверху №№26-66, загальною площею 1208,1кв.м; приміщення 3-го поверху №№67-111, загальною площею 1226,0кв.м, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , складає 3097936грн (т.1,а.с.51-60).

21.07.2016 ВПВР УДВС у Харківській області подано ДП «СЕТАМ» заявку на реалізацію арештованого майна, в якій визначено: номер виконавчого провадження -50844292; боржника майна - УДНДІ "УКРВОДГЕО"; найменування майна - частина нежитлової будівлі літ. «А-2», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; відомості про чинні обтяження майна - постанова про арешт майна від 04.10.2013 №27372239; вартість майна - 3097936,00грн (т.1,а.с.61,62).

31.08.2016 УДНДІ "УКРВОДГЕО" звернулось до ВПВР УДВС у Харківській області з проханням зняти з реалізації майно, передане згідно акту опису та арешту майна від 25.04.2016, оскільки дані приміщення будуть задіяні в виробничому процесі (т.1, а.с.63).

Листом від 03.10.2016 УДНДІ "УКРВОДГЕО" повідомило ВПВР УДВС у Харківській області про те, що підприємство заказів не отримало, договорів оренди додатково укладено не було, у зв`язку з чим майно, що було передано на реалізацію згідно акта опису та арешту майна від 25.04.2016, не використовується підприємством для здійснення підприємницької діяльності (т.1,а.с.64).

07.10.2016 ВПВР УДВС у Харківській області подано ДП «СЕТАМ» заявку на реалізацію арештованого майна, що є предметом спору (т.1,а.с.65,66).

04.11.2016 УДНДІ "УКРВОДГЕО" звернулося до ВПВР УДВС у Харківській області з заявою, в якій просило останнього звернутися до суду із заявою про зміну сторони виконавчого провадження з УДНДІ "УКРВОДГЕО" на Державу в особі Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України (т.1,а.с.67).

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 01.12.2016 у справі №820/6213/16 відмовлено у задоволенні заяви ВПВР УДВС у Харківській області про заміну сторони УДНДІ «УКРВОДГЕО» на Державу в особі Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України у зведеному виконавчому провадженні (т.1,а.с.70).

06.01.2017 проведені електронні торги, за наслідками яких складено протокол проведення електронних торгів №230798, відповідно до якого переможцем визначено учасника №10 - ТОВ «Консалт-Буд 2011», який запропонував за майно ціну 4000000,01грн (т.1, а. с. 71-75).

Розпорядженням, затвердженим начальником ПВР ДВС ГТУЮ Харківської області 06.02.2017, грошові кошти у сумі 3800000,01грн, які надійшли 25.01.2017 на рахунок з обліку депозитних сум при примусовому виконанні зведеного виконавчого провадження №18535583 про стягнення з УДНДІ «УКРВОДГЕО» відповідно до статті 45 Закону України «Про виконавче провадження», встановлено перерахувати на користь стягувачів за виконавчими листами, а саме: фізичним особам, за вимогами щодо виплати заробітної плати та інших виплат, що належать працівникам у зв`язку з трудовими відносинами, УПФУ в Київському районі м. Харків, ДПІ у Київському районі м.Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області, і, а також ФОП Ткачук Л.М. у сумі 12562,47грн, всього на загальну суму 2762849,12грн, 1037150,89грн перерахувати боржнику УДНДІ «УКРВОДГЕО» (т.1,а.с.76-79).

17.02.2017 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Прядко О.С. відповідного до статті 61 Закону України «Про виконавче провадження» на підставі акта про проведені електронні торги, затвердженого Відділом ПВР УДВС ГТУЮ у Харківській області від 26.01.2017, посвідчено право власності ТОВ «Консалт-Буд 2011» на майно, що складається з частини нежитлової будівлі літ. «А-2», що складається з приміщення підвалу №№112-132, 134-143, загальною площею 1154,5кв.м; приміщення 1-го поверху №№1-19 загальною площею 1035,9кв.м, частина приміщення 1-го поверху №20, загальною площею 70,8кв.м; приміщення 2-го поверху №№26-66, загальною площею 1208,1кв.м; приміщення 3-го поверху №№67-111, загальною площею 1226,0кв.м, які розташовані за адресою: м. Харків, вул. Шевченка, 6, яке придбано ТОВ "Консалт-Буд 2011" за 4000000,01грн, про що видано свідоцтво від 17.02.2017, реєстровий №207. Також у свідоцтві зазначено, що право власності на нерухоме майно, на яке видане це свідоцтво, підлягає державній реєстрації (т.1,а.с.80).

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 09.03.2017 у справі №820/779/17, яка набрала законної сили, задоволено адміністративний позов ТОВ "Консалт-Буд 2011" до державного реєстратора прав на нерухоме майно - приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Прядко О. С. про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії; скасовано рішення про відмову у державній реєстрації прав від 17.02.2017 №33910717, прийняте державним реєстратором прав на нерухоме майно - приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Прядко О.С.; зобов`язано державного реєстратора прав на нерухоме майно - приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Прядко О. С. провести державну реєстрацію права спільної часткової власності з часткою 7894/10000 на об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 01, що розташований за адресою: Харківська область, місто Харків, вулиця Шевченка, будинок 6, і складається з нежитлових будівель літ. А-2 площею 4905,0 кв.м, літ. Б-1 площею 104,2 кв.м, літ. В-1 площею 111,2 кв.м, літ. Г-1 площею 11,4 кв.м, літ. Д-1 площею 28,6 кв.м, літ. Е-1 площею 124,5 кв.м, літ. Ж-1 площею 140,9 кв.м, літ. З-1 площею 144,0 кв.м, літ. К-1 площею 269,6 кв.м, літ. Л-1 площею 108,8 кв.м, за ТОВ «КОНСАЛТ-БУД 2011» (т.1,а.с.81-84).

07.04.2017 між ТОВ «Консалт-Буд 2011» та ОСОБА_2 укладений договір міни нерухомого майна, який посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу за реєстровим №467, за умовами якого ТОВ «Консалт-Буд 2011» зобов`язалося передати ОСОБА_2 у власність майно: частку у розмірі 7894/10000 у праві власності на об`єкт нерухомого майна, що складається з нежитлових будівель: літ.А-2 загальною площею 4905,0кв.м, літ.Б-1 загальною площею 104,2кв.м, літ.В-1 загальною площею 111,2кв.м, літ.Г-1 загальною площею 11,4кв.м, літ.Д-1 загальною площею 28,6кв.м, літ.Е-1 загальною площею 124,5 кв.м, літ. Ж-1 загальною площею 140,9кв.м, літ.З-1 загальною площею 144,0кв.м, літ. К-1 загальною площею 269,6кв.м, літ. Л-1 загальною площею 108,8кв.м, а ОСОБА_2 зобов`язується передати у власність ТОВ «Консалт-Буд 2011» в обмін на нерухоме майно, нежитлову будівлю, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 (т.1,а.с.85-87).

Рішенням Господарського суду Харківської області від 11.12.2017 у справі №922/3711/17, яке набрало законної сили, зокрема, встановлено здійснити поділ об`єкта нерухомості з реєстраційним номером 01, що складається з нежитлових будівель: літ. "А-2" загальною площею 4905,0 кв.м, літ. "Б-1" загальною площею 104,2кв.м, літ. "В-1" загальною площею 111,2кв.м, літ. "Г-1" загальною площею 11,4кв.м, літ. "Д-1" загальною площею 28,6кв.м, літ. "Е-1" загальною площею 124,5кв.м, літ. "Ж-1" загальною площею 140,9кв.м, літ. "З-1" загальною площею 144,0кв.м, літ. "К-1" загальною площею 269,6 кв.м, літ. "Л-1" загальною площею 108,8кв.м, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , на такі об`єкти нерухомого майна:

- об`єкт нерухомого майна у складі частини нежитлової будівлі літ. "А-2", розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , що складається з приміщень підвалу №№ 112-132, 134-143, загальною площею 1154,5 кв.м; приміщень 1-го поверху №№ 1-19, загальною площею 1035,9 кв.м; частини приміщення 1-го поверху № 20, загальною площею 70,8 кв.м; приміщення 2-го поверху №№ 26-66, загальною площею 1208,1 кв.м; приміщення 3-го поверху №№ 67-111, загальною площею 1226,0 кв.м;

- об`єкт нерухомого майна у складі: частини нежитлової будівлі літ. "А-2", розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , що складається з приміщень підвалу №№ 133, 134 загальною площею 55,2 кв.м; частини приміщення 1-го поверху № 20 загальною площею 48,0 кв.м та приміщень першого поверху №№ 21-25 загальною площею 127,2 кв.м, та нежитлових будівель літ. "Б-1" загальною площею 104,2 кв.м, літ. "В-1" загальною площею 111,2 кв.м, літ. "Г-1" загальною площею 11,4 кв.м, літ. "Д-1" загальною площею 28,6 кв.м, літ. "Е-1" загальною площею 124,5 кв.м, літ. "З-1" загальною площею 144,0 кв.м, літ. "К-1" загальною площею 269,6 кв.м, літ. "Л-1" загальною площею 108,8 кв.м, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 ;

- об`єкт нерухомого майна у складі нежитлової будівлі літ. "Ж-1" загальною площею 140,9 кв.м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнано право власності ФОП Мігунова Володимира Івановича на об`єкт нерухомого майна у складі частини нежитлової будівлі літ. "А-2", розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , що складається з приміщень підвалу №№ 112-132, 134-143, загальною площею 1154,5 кв.м; приміщень 1-го поверху №№ 1-19, загальною площею 1035,9 кв.м; частини приміщення 1-го поверху № 20, загальною площею 70,8 кв.м; приміщення 2-го поверху №№ 26-66, загальною площею 1208,1 кв.м; приміщення 3-го поверху №№ 67-111, загальною площею 1226,0 кв.м (т.1,а.с.88-90).

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 20.02.2018 у справі №922/3711/17, яка набрала законної сили, роз`яснено, що з дати набрання законної сили рішенням Господарського суду Харківської області від 11.12.2017 право спільної часткової власності ФОП Мігунова В. І. та Держави Україна в особі Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України на об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 01 є припиненим (т.1,а.с.91-95).

Ухвалою місцевого господарського від 28.02.2018 у справі №922/3711/17, яка набрала законної сили, встановлено наступний порядок виконання рішення Господарського суду Харківської області від 11.12.2017 у справі № 922/3711/17: рішення Господарського суду Харківської області від 11.12.2017 у справі №922/3711/17 має бути виконано шляхом вчинення суб`єктом державної реєстрації (державним реєстратором) наступних реєстраційних дій:

1) Закриття розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо об`єкта нерухомості з реєстраційним номером 01, що складається з нежитлових будівель: літ. "А-2" загальною площею 4905,0кв.м, літ. "Б-1" загальною площею 104,2 кв.м, літ. "В-1" загальною площею 111,2 кв.м, літ. "Г-1" загальною площею 11,4 кв.м, літ. "Д-1" загальною площею 28,6кв.м, літ. "Е-1" загальною площею 124,5кв.м, літ. "Ж-1" загальною площею 140,9кв.м, літ. "З-1" загальною площею 144,0кв.м, літ. "К-1" загальною площею 269,6кв.м, літ. "Л-1" загальною площею 108,8 кв.м, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

2) Відкриття розділів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо таких об`єктів нерухомості:

- об`єкт нерухомого майна у складі частини нежитлової будівлі літ. "А-2", розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , що складається з приміщень підвалу №№ 112-132, 134-143, загальною площею 1154,5 кв.м; приміщень 1-го поверху №№ 1-19, загальною площею 1035,9 кв.м; частини приміщення 1-го поверху № 20, загальною площею 70,8 кв.м; приміщення 2-го поверху №№ 26-66, загальною площею 1208,1 кв.м; приміщення 3-го поверху №№ 67-111, загальною площею 1226,0 кв.м;

- об`єкт нерухомого майна у складі: частини нежитлової будівлі літ. "А-2", розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , що складається з приміщень підвалу №№ 133, 144 загальною площею 55,2 кв.м; частини приміщення 1-го поверху № 20 загальною площею 48,0 кв.м та приміщень першого поверху №№ 21-25 загальною площею 127,2 кв.м, та нежитлових будівель літ. "Б-1" загальною площею 104,2 кв.м, літ. "В-1" загальною площею 111,2 кв.м, літ. "Г-1" загальною площею 11,4 кв.м, літ. "Д-1" загальною площею 28,6 кв.м, літ. "Е-1" загальною площею 124,5 кв.м, літ. "З-1" загальною площею 144,0 кв.м, літ. "К-1" загальною площею 269,6 кв.м, літ. "Л-1" загальною площею 108,8 кв.м, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 ;

- об`єкт нерухомого майна у складі нежитлової будівлі літ. "Ж-1" загальною площею 140,9 кв.м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

3) Державна реєстрація права власності Фізичної особи - підприємця Мігунова В. І. на об`єкт нерухомого майна у складі частини нежитлової будівлі літ. "А-2", розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , що складається з приміщень підвалу №№ 112-132, 134-143, загальною площею 1154,5 в.м; приміщень 1-го поверху №№ 1-19 загальною площею 1035,9 кв.м; частини приміщення 1-го поверху №20 загальною площею 70,8 кв.м; приміщення 2-го поверху №№26-66 загальною площею 1208,1кв.м; приміщення 3-го поверху №№ 67-111 загальною площею 1226,0 кв.м (т.1,а.с.96-99).

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного державного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна 13.03.2018 державним реєстратором Жбадинським О. М. КП «Центр інвентаризації та реєстрації нерухомості» Протопопівської сільської ради Дергачівського району Харківської області винесені рішення:

-№40083589 на підставі ухвали Господарського суду Харківської області від 28.02.2018 у справі № 922/3711/17, договору міни від 07.04.2017, рішення Господарського суду Харківської області від 11.12.2017 у справі №922/3711/17, ухвали Господарського суду Харківської області від 20.02.2018 у справі №922/3711/17 зареєстровано право власності ФОП Мігунова Володимира Івановича на об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 101 у складі частини нежитлової будівлі літ. «А-2», розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , що складається з приміщень підвалу №№112-132, 134-143, загальною площею 1154,5 кв.м; приміщень 1-го поверху №№1-19, загальною площею 1035,9 кв.м; частини приміщення 1-го поверху №20, загальною площею 70,8 кв.м; приміщення 2-го поверху №№26-66, загальною площею 1208,1 кв.м; приміщення 3-го поверху №№67-111, загальною площею 1226,0 кв.м;

- №40084930 на підставі судових рішень Господарського суду Харківської області від 11.12.2017, 20.02.2018, 28.02.2018 у справі №922/3711/17 погашено право власності на підставі поділу об`єкта нерухомості з реєстраційним номером 01, що складався з нежитлових будівель: літ. «А-2» загальною площею 4905,0кв.м, літ. «Б-1» загальною площею 104,2кв.м, літ. «В-1» загальною площею 111,2 кв.м, літ «Г-1» загальною площею 11,4кв.м, літ. «Д-1» загальною площею 28,6кв.м, літ. «Е-1» загальною площею 124,5 кв.м, літ. загальною площею 269,6кв.м, літ. «Л-1» загальною площею 108,8 кв.м, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 (т.1,а.с.102-107).

27.05.2019 Міністерство регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України звернулось до Харківської місцевої прокуратури №2 з проханням звернутися до суду в інтересах держави в особі Мінрегіону щодо визнання протиправним та скасування результатів електронних торгів з реалізації нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , що перебувало на балансі УДНДІ «УКРВОДГЕО» та у власності Мінрегіону; договору купівлі-продажу, оформленого за результатами електронних торгів нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , що перебувало на балансі УДНДІ «УКРВОДГЕО» та у власності Мінрегіону з підстав: великого навантаження на спеціалістів відділу правового забезпечення та представництва в судах Юридичного департаменту Мінрегіону; відсутністю територіального відділення Мінрегіону та, відповідно, відсутністю спеціаліста-юрисконсульта в місті Харкові; відсутністю можливості ознайомитись з матеріалами зведеного виконавчого провадження; відсутністю можливості відрядити спеціаліста відділу правового забезпечення та представництва в судах Юридичного департаменту Мінрегіону в м. Харків для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження (т.1, а.с.100,101).

27.12.2019 Прокуратурою Харківської області надіслано Міністерству розвитку громад та територій України повідомлення в порядку статті 23 Закону України «Про прокуратуру», в якому зазначено, що місцевою прокуратурою буде пред`явлений до суду позов в інтересах Міністерства розвитку громад та територій України до Головного територіального управління юстиції у Харківській області, ДП «СЕТАМ», ТОВ «Консалт-Буд 2011», ФОП Мігунова В.І. про визнання недійсним протоколу проведення торгів, свідоцтва про право власності та витребування майна у власність держави (т.1,а.с.42,43).

03.01.2020 Заступник керівника Харківської місцевої прокуратури №2 звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом (з урахуванням заяви про зміну предмета позову) в інтересах держави в особі Міністерства розвитку громад та територій України до Головного територіального управління юстиції у Харківський області, ДП "СЕТАМ", ТОВ "Консалт-Буд 2011", ФОП Мігунова Володимира Івановича про:

- визнання недійсними електронних торгів щодо продажу частини нежитлової будівлі за адресою: м. Харків, вулиця Шевченка, буд. 6, проведених 06.01.2017 Державним підприємством "Сетам" та оформлених протоколом проведення електронних торгів від 24.01.2017 №230798;

- визнання недійсним свідоцтва про право власності від 17.02.2017 №207, виданого ТОВ «Консалт-Буд 2011» приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Прядко Олесею Сергіївною;

- скасування рішення приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Прядко Олесі Сергіївни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 07.04.2017 №34670644;

- скасування рішення державного реєстратора КП "Центр інвентаризації та реєстрації нерухомості" Протопопівської сільської ради Дергачівського району Харківської області Жбадинського Олега Михайловича від 13.03.2018 №40083589;

- скасування рішення державного реєстратора КП "Центр інвентаризації та реєстрації нерухомості" Протопопівської сільської ради Дергачівського району Харківської області Жбадинського Олега Михайловича від 13.03.2018 №40084930;

- витребування у ФОП Мігунова В.І. на користь держави в особі Міністерства розвитку громад та територій України нежитлових приміщень підвалу №№112-132, 134-143 загальною площею 1154,5кв.м; 1-го поверху №№1-19 загальною площею 1035,9кв.м; частини приміщення 1-го поверху №20 загальною площею 70,8кв.м; 2-го поверху №№26-66 загальною площею 1208,1кв.м; 3-го поверху №№67-111 загальною площею 1226,0кв.м. в літ. "А-2" за адресою: м. Харків, вулиця Шевченка, буд. 6, зобов`язавши Фізичну особу-підприємця Мігунова Володимира Івановича передати вказані приміщення за актом приймання-передачі державі в особі Міністерства розвитку громад та територій України (т.1, а.с. 1-109; т.3, а.с. 46-48).

02.06.2020 місцевим господарським судом прийнято оскаржуване рішення з підстав, зазначених вище (т.2, а.с.227-245).

Перевіривши матеріали справи, правильність їх юридичної оцінки та застосування місцевим господарським судом норм законодавства, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до частини 1 статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Предметом позову є визнання недійсними електронних торгів, свідоцтва про право власності від 17.02.2017 №207 та скасування рішення приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Прядко О. С. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 07.04.2017 №34670644, скасування рішень державного реєстратора КП "Центр інвентаризації та реєстрації нерухомості" Протопопівської сільської ради Дергачівського району Харківської області Жбадинського Олега Михайловича від 13.03.2018 №40083589, №40084930, а також витребування у ФОП Мігунова В.І. спірного майна.

Спір у цій справі виник у зв`язку з тим, що, на думку Заступника керівника Харківської місцевої прокуратури №2, Головне територіальне управління юстиції у Харківській області не мало права відчужувати майно, що належало Міністерству розвитку громад та територій України, оскільки на спірне майно розповсюджуються вимоги Закону України "Про мораторій на примусову реалізацію майна".

Відповідно до частини 1 статті 10 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами.

Згідно з частинами 1, 2 статті 61 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній станом на дату проведення спірних електронних торгів) реалізація арештованого майна (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено оборотоздатного майна та майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону) здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною. Порядок проведення електронних торгів визначається Міністерством юстиції України.

Аналогічні положення містяться у пункті 2 Розділу І Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 2831/5 від 29.09.2016, (далі по тексту - Порядок).

Згідно з пунктами 4 та 6 розділу Х Порядку після повного розрахунку переможця за придбане майно (у тому числі сплати винагороди організатору) на підставі протоколу про проведення електронних торгів та платіжного документа, що підтверджує сплату додаткової винагороди організатору (у випадку, якщо майно реалізувалося за ціною, вищою стартової), виконавець протягом п`яти робочих днів складає акт про проведені електронні торги. Державний виконавець додатково затверджує акт про проведені електронні торги у начальника відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Підписаний та скріплений печаткою приватного виконавця або затверджений начальником відділу державної виконавчої служби акт виконавець видає або надсилає переможцеві електронних торгів не пізніше наступного робочого дня з дня його затвердження.

Відповідно до пункту 8 розділу Х Порядку акт про проведені електронні торги є документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно, у випадках, передбачених законодавством.

Правова природа процедури реалізації майна на електронних торгах полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця - учасника електронних торгів, та складанні за результатами їх проведення акта про проведення електронних торгів, що передбачено пунктом 8 розділу X Порядку реалізації майна, та вказано, що акт про проведені електронні торги є документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно у випадках, визначених законодавством. Тобто вказаний акт є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на прилюдних торгах, а отже, є договором.

У пункті 40 постанови Великої Палати Верховного Суду 05.06.2018 у справі №910/856/17 зазначено, що набуття майна за результатами електронних торгів є особливим видом договору купівлі-продажу, за яким власником відчужуваного майна є боржник, а продавцями, які мають право примусового продажу такого майна є державна виконавча служба та організатор електронних торгів. Покупцем відповідно є переможець електронних торгів. Виходячи з наведеного, сторонами договору купівлі-продажу, оформленого за результатами проведених електронних торгів, є продавці - державна виконавча служба та організатор електронних торгів, та покупець - переможець електронних торгів.

Відповідно до частини 1 статті 650 Цивільного кодексу України особливості укладення договорів на біржах, аукціонах, конкурсах тощо встановлюються відповідними актами цивільного законодавства.

Відповідно до частини 4 статті 656 Цивільного кодексу України до договору купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах (публічних торгах), договору купівлі-продажу валютних цінностей і цінних паперів застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті.

Враховуючи те, що відчуження майна з електронних торгів належить до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватися недійсною в судовому порядку за правилами визнання недійсними правочинів на підставі норм цивільного законодавства (статей 203, 215 Цивільного кодексу України) про недійсність правочину, зокрема, як такого, що не відповідає вимогам закону.

Аналогічні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 910/856/17, а також у постановах Верховного Суду від 24.01.2018 у справі № 910/8052/17, від 24.05.2018 у справі № 922/3537/17, від 31.07.2019 від 910/8302/18, від 29.08.2019 у справі № 212/12256/14-ц, від 20.11.2019 у справі № 925/796/18 та інших.

Відповідно до частини 1 статті 215 та частин 1-3, 5, 6 статті 203 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до частини 3 статті 215 Цивільного кодексу України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Верховний Суд у пункті 58 постанови від 15.03.2019 у справі №910/28435/15 зазначив, що для застосування приписів, установлених частинами 1- 3 та частинами 5, 6 статті 203 Цивільного кодексу України, зокрема, у зв`язку з невідповідністю змісту правочину Цивільного кодексу України та іншим актам цивільного законодавства (частина 1 статті 215 цього Кодексу), при вирішенні спору про визнання електронних торгів недійсними судам необхідно встановити: по-перше, чи мало місце порушення вимог порядку та інших норм законодавства при проведенні електронних торгів, а по-друге, чи вплинули ці порушення на результати електронних торгів, а саме, чи мало місце порушення прав і законних інтересів позивачів, які оспорюють результати електронних торгів.

Аналогічні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 30.05.2018 у справі № 906/278/17, від 20.11.2019 у справі № 925/796/18, від 10.03.2020 у справі №927/1184/15.

В якості підстав недійсності спірного правочину (електронних торгів) щодо продажу частини нежитлової будівлі, що знаходиться за адресою: м. Харків, вулиця Шевченка, буд. 6, проведених 06.01.2017, заступник керівника Харківської місцевої прокуратури №2 посилається на те, що торги проведені в порушення вимог статей 1,2 Закону України "Про введення мораторію на примусову реалізацію майна", Закону України "Про перелік об`єктів державної власності, що не підлягають приватизації" та статті 9 Закону України "Про управляння об`єктами державної власності".

Частиною 1 статті 1 Закону України "Про введення мораторію на примусову реалізацію майна" встановлено мораторій на застосування примусової реалізації майна державних підприємств та господарських товариств, у статутних капіталах яких частка держави становить не менше 25 відсотків (далі - підприємства), до вдосконалення визначеного законами України механізму примусової реалізації майна.

Згідно відомостей з ЄДРПОУ єдиним засновником УДНДІ «УКРВОДГЕО» є Міністерство регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України.

У статті 2 вказаного Закону встановлено, що для цілей цього Закону під примусовою реалізацією майна підприємств розуміється відчуження об`єктів нерухомого майна та інших основних засобів виробництва, що забезпечують ведення виробничої діяльності цими підприємствами, а також акцій (часток, паїв), що належать державі в майні інших господарських товариств і передані до статутних капіталів цих підприємств, якщо таке відчуження здійснюється шляхом: звернення стягнення на майно боржника за рішеннями, що підлягають виконанню Державною виконавчою службою, крім рішень щодо виплати заробітної плати та інших виплат, що належать працівнику у зв`язку із трудовими відносинами, та рішень щодо зобов`язань боржника з перерахування фондам загальнообов`язкового державного соціального страхування заборгованості із сплати внесків до цих фондів, яка виникла до 1 січня 2011 року, та з перерахування органам Пенсійного фонду України заборгованості із сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

У п.3.3 Рішення Конституційного Суду України від 10.06.2003 №11-рп/2003 у справі №1-11/2003 за конституційним поданням 47 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) Закону України "Про введення мораторію на примусову реалізацію майна" (справа про мораторій на примусову реалізацію майна) зазначено, що за змістом статті 2 Закону мораторій не поширюється на відчуження рухомого та іншого майна підприємств, що не забезпечує ведення їх виробничої діяльності, а також на продаж об`єктів нерухомого майна та інших засобів виробництва, що забезпечують виробничу діяльність підприємства-боржника у процедурі його санації (стаття 20 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом").

Листом від 11.04.2016 УДНДІ "УКРВОДГЕО" повідомив ВПВР ГУЮ у Харківській області про відсутність на балансі інституту цінних паперів, коштів на депозитих та інших рахунках, валютних цінностей, легкового автотранспорту, готової продукції. При цьому зазначив, що на балансі інституту знаходиться лабораторно-виробничий корпус літ. «А» загальною площею 4905кв.м, розташований за адресою: м. Харків, вул. Шевченка, №6. Більша частина приміщень будівлі не опалюється, немає водопостачання, водовідведення, а також не використовується в діяльності інституту, а саме: приміщення підвалу №№112-132, 134-143 загальною площею 1154,5кв.м; приміщення 1-го поверху №№1-19 загальною площею 1035,9кв.м; частина приміщення 1-го поверху №20 загальною площею 70,8кв.м; приміщення 2-го поверху №№26-66 загальною площею 1208,1кв.м; приміщення 3-го поверху №№67-111 загальною площею 1226,0кв.м. Також просило у першу чергу звернути стягнення на майно УДНДІ "УКРВОДГЕО", яке не задіяно у виробничому процесі та знаходиться на балансі інституту (т.1,а.с.46).

Листом від 25.04.2016 ВПВР УДВС у Харківській області повідомив Міністерство регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, Фонд Державного майна України, ДПІ у Київському районі м. Харкова, що на виконанні ВПВР УДВС у Харківській області знаходиться зведене виконавче провадження ЗВП №18535583 про стягнення заборгованості з УДНДІ "УКРВОДГЕО" на загальну суму 2802370,00грн, з метою виконання зведеного виконавчого провадження буде звернуто стягнення на нерухоме майно, яке закріплене за боржником на праві господарського відання, та складено акт опису й арешту цього майна (т.1,а.с.48).

Листом від 03.10.2016 УДНДІ "УКРВОДГЕО" повідомило ВПВР УДВС у Харківській області про те, що майно, яке було передано на реалізацію згідно акта опису та арешту майна від 25.04.2016 (спірне майно), не використовується підприємством для здійснення підприємницької діяльності (т.1,а.с.64).

З наведеного вбачається, що ВПВР УДВС у Харківській області з електронних торгів здійснило відчуження майна, що не забезпечує ведення виробничої діяльності УДНДІ "УКРВОДГЕО", та на яке останнє просило звернути першочергове стягнення.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що скаржником не надано жодних належних та допустимих доказів того, що спірне майно на момент його продажу використовувалось УДНДІ "УКРВОДГЕО" у процесі виробництва, а отже і не доведено порушення Закону України "Про введення мораторію на примусову реалізацію майна".

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 30.01.2020 у справі №903/41/18 та від 02.08.2018 у справі №502/3008/14-ц.

Враховуючи вищевикладене, доводи скаржника про те, що дія мораторію не поширюється лише на оборотні активи, є необґрунтованими, оскільки не відповідають Закону України "Про введення мораторію на примусову реалізацію майна" та Рішенню Конституційного Суду України від 10.06.2003 №11-рп/2003, а також практиці Верховного Суду, викладеній у постановах від 30.01.2020 у справі №903/41/18 та від 02.08.2018 у справі №502/3008/14-ц.

Крім того, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що згідно висновку судової оціночно-будівельної експертизи від 05.07.2016 №5680, здійсненої при примусовому виконанні виконавчого листа №2/2018/62/2012/13, виданого 13.08.2013 Київським районним судом м.Харкова про стягнення з УДНДІ "УКРВОДГЕО" на користь ОСОБА_1 , ринкова вартість спірного майна (яке є предметом спору) складала 3097936,00грн. За результатами електронних торгів майно продане ТОВ «Консалт-Буд 2011» за ціною 4000000,01грн (а. с. 51-60, 71-75).

Згідно розпорядження, затвердженого начальником ПВР ДВС ГТУЮ Харківської області 06.02.2017, грошові кошти у сумі 3800000,01грн, які надійшли 25.01.2017 на рахунок з обліку депозитних сум при примусовому виконанні зведеного виконавчого провадження №18535583 про стягнення з УДНДІ «УКРВОДГЕО», відповідно до статті 45 Закону України «Про виконавче провадження» перераховані і розподілені на виконання 131 виконавчого провадження та на користь фізичних осіб по стягненню заборгованості із заробітної плати, УПФУ в Київському районі м. Харкова, ДПІ у Київському районі м.Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області, всього на загальну суму 2762849,12грн, 1037150,89грн перераховано боржнику УДНДІ «УКРВОДГЕО» (т.1,а.с.76-79).

Як правильно зазначив місцевий господарський суд, дії державного виконавця в межах зведеного виконавчого провадження №18535583 були спрямовані на реальне виконання рішень про стягнення на користь працівників УДНДІ «УКРВОДГЕО» сум, пов`язаних із трудовими відносинами. Тобто, внаслідок успішного завершення зведеного виконавчого провадження №18535583 було реалізовано конституційні гарантії громадян на оплату праці та погашена заборгованість за зобов`язаннями перед Фондом загальнообов`язкового державного соціального страхування із сплати внесків до цих фондів та перед Пенсійним фондом України, що відповідає вимогам статті 2 Закону України "Про введення мораторію на примусову реалізацію майна".

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що виконання судового рішення, відповідно до змісту Рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26.06.2013 по справі № 1-7/2013, є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Європейський суд з прав людини вказує, що «право на суд» було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, - а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду» (HORNSBY v. GREECE, № 18357/91, § 40, ЄСПЛ, від 19.03.1997; Деркач та Палек проти України).

Виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина судового розгляду (пункт 43 рішення у справі "Шмалько проти України" від 20.07.2004).

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що право на доступ до суду включає право на своєчасне виконання рішення (рішення від 20.09.2005 у справі "Трихліб проти України", рішення від 28.07.1999 у справі "Іммобіліаре Саффі проти Італії").

Призупинення виконання судового рішення на такий період може бути виправданий тільки якщо це є необхідністю для задоволення суспільних потреб або вирішення проблем громадського характеру (рішення у справі "Іммобіліаре Саффі проти Італії" п. 69).

Отже, державним виконавцем ВПВР ДВС ГТУЮ Харківської області при примусовому виконанні зведеного виконавчого провадження №18535583 вжиті необхідні заходи щодо виконання у повному обсязі судових рішень, які перебували на виконанні зведеного виконавчого провадження №18535583, реалізовано майно УДНДІ «УКРВОДГЕО», яке не використовувалось ним у виробничій діяльності задля погашення заборгованості боржника за рішеннями суду щодо стягнення заробітної плати та інших виплат, що належать працівникам у зв`язку з трудовими відносинами, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, які призвели до повного погашення заборгованості з заробітної плати УДНДІ «УКРВОДГЕО» та заборгованості перед фондами та податковими органами, що відповідає положенням Конституції України, Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

У пунктах 41,42 постанови Великої Палати Верховного Суду 05.06.2018 у справі №910/856/17 зазначено, що відповідно до абзацу 2 частини 1 статті 216 ЦК у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Отже у разі прийняття судового рішення про скасування (визнання недійсними) електронних торгів за позовом учасника електронних торгів, у сторін договору купівлі-продажу, оформленого за результатами електронних торгів, відповідно виникнуть права та обов`язки щодо повернення всього, що вони одержали на виконання договору.

Згідно зі статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Основною метою статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є попередження свавільного захоплення власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном. При цьому, в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини постійно вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини (наприклад, рішення у справі "Спорронг і Льоннрот проти Швеції" від 23.09.1982, "Новоселецький проти України" від 11.03.2003, "Федоренко проти України" від 01.06.2006). Необхідність забезпечення такої рівноваги відображено в структурі статті 1 Протоколу. Зокрема, необхідно щоб була дотримана обґрунтована пропорційність між застосованими заходами та переслідуваною метою, якої намагаються досягти шляхом позбавлення особи її власності.

Виходячи зі змісту пунктів 32 - 35 рішення Європейського суду з прав людини від 24.06.2003 "Стретч проти Сполученого Королівства" майном у значенні статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод вважається законне та обґрунтоване очікування набути майно або майнове право за договором, укладеним з органом публічної влади.

За висновком Суду в зазначеній справі "наявність порушень з боку органу публічної влади при укладенні договору щодо майна не може бути підставою для позбавлення цього майна іншої особи, яка жодних порушень не вчинила. Оскільки особу позбавили права на його майно лише з тих підстав, що порушення були вчинені з боку публічного органу, а не громадянина, в такому випадку мало місце "непропорційне втручання у право заявника на мирне володіння своїм майном та, відповідно, відбулось порушення статті 1 Першого протоколу Конвенції".

У п.28 рішення Європейського суду з прав людини від 01.06.2006 у справі «Федоренко проти України» зазначено, що до встановленого прецедентного права Суду втручання має підтримувати "справедливий баланс" між загальними інтересами суспільства та вимогами фундаментальних прав окремої особи. Намагання забезпечити цей баланс відображено у структурі статті 1 в цілому, включаючи другий пункт. Тому мають бути витримані розумні пропорції між використаними засобами і досягнутими цілями.

Велика Палата Верховного Суду у пункті 16.8 постанови від 12.06.2019 у справі № 487/10128/14-ц зазначила про необхідність застосування висновків ЄСПЛ, висловлені у рішенні від 22.11.2007 у справі «Україна-Тюмень» проти України» (Ukraine-Tyumen v. Ukraine, заява № 22603/02), оскільки відповідачі не знали і не могли знати про те, що майно відчужене поза межами повноважень відповідного органу.

ТОВ «Консалт-Буд 2011» мало законне та обґрунтоване очікування набути у власність майно за результатами проведених електронних торів, за яке ним сплачена повна його вартість (4000000,01грн). При цьому, ТОВ «Консалт-Буд 2011», приймаючи участь у електронних торгах, які проведені ДП «СЕТАМ» на заявою ВПВР УДВС у Харківській області не знало і не могло припускати, що вони проведені з порушенням вимог закону, отже при прийнятті рішення у цій справі необхідно врахувати висновки Європейського суду з прав людини, викладені у рішенні від 22.11.2007 у справі «Україна-Тюмень» проти України» (Ukraine-Tyumen v. Ukraine, заява № 22603/02).

Суд апеляційної інстанції зазначає, що прокурор звертаючись з позовом про визнання недійсними електронних торгів, проведених 06.01.2017 у січні 2020 року, тобто майже через три роки, не оцінив наслідків визнання їх недійсними та не надав оцінку дотриманню балансу інтересів сторін, не встановив дотримання балансу між поставленими цілями та використаними засобами, отже не дотриманий принцип пропорційності, тобто справедливого балансу між вимогами публічного інтересу та захистом прав приватних осіб, у реалізацію яких здійснюється втручання держави.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що задоволення позову призведе до непропорційного втручання у право власника на мирне володіння майном, що не було враховано заступником прокурора місцевої прокуратури №2 при зверненні з позовом.

Крім того, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що дії державного виконавця у виконавчому провадженні, які не стосуються правил проведення прилюдних торгів, мають самостійний спосіб оскарження й не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними. Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 26.08.2014 у справі №3-36гс14, постанові Верховного Суду від 10.05.2018 у справі № 755/21826/15-ц, постанові Верховного Суду від 02.05.2018 у справі № 910/10136/17, від 30.01.2020 у справі № 903/41/18.

Щодо позовних вимог про визнання недійсним свідоцтва про право власності від 17.02.2017 №207, виданого ТОВ «Консалт-Буд 2011» приватним нотаріусом Прядко О.С., суд апеляційної інстанції зазначає, що свідоцтво про право власності є лише документом, яким оформлюється відповідне право, але не є правочином, на підставі якого це право виникає, змінюється або припиняється. Свідоцтво про право власності не породжує виникнення у суб`єкта відповідного права, а тільки фіксує факт його наявності.

Таким чином, для скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно має бути визнано недійсним правочин чи (та) скасовано рішення органу, на підставі якого було видано вказане свідоцтво.

Вказане кореспондується зі сталою практикою Верховного Суду, викладеною, зокрема, в постановах від 27.06.2018 №925/797/17, від 05.02.2020 № 904/750/19, від 27.05.2020 № 442/2771/17, від 16.09.2020 у справі №278/657/18, від 06.05.2020 у справі 120/4617/18-а.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що вказана вимога є похідною від позовної вимоги про визнання недійсними електронних торгів від 06.01.2017 та не підлягає задоволенню, враховуючи відмову в задоволенні позову в частині визнання цих торгів недійсними.

В частині позовних вимог про витребування у ФОП Мігунова В.І. на користь держави в особі Міністерства розвитку громад та територій України спірного майна, зобов`язавши Фізичну особу-підприємця Мігунова Володимира Івановича передати вказані приміщення за актом приймання-передачі державі в особі Міністерства розвитку громад та територій України, суд апеляційної інстанції зазначає таке.

Частина 4 статті 41 Конституції України, яка кореспондується зі статтею 321 ЦК України, поширює принцип непорушності права власності, а саме закріплює принцип неприпустимості протиправного позбавлення цього права чи обмеження у його здійсненні.

07.04.2017 між ТОВ «Консалт-Буд 2011» та ОСОБА_2 укладений договір міни нерухомого майна, який посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу за реєстровим №467, за умовами якого ТОВ «Консалт-Буд 2011» зобов`язалося передати ОСОБА_2 у власність майно: частку у розмірі 7894/10000 у праві власності на об`єкт нерухомого майна: з нежитлових будівель літ. А-2 площею 4905,0кв.м, літ. Б-1 площею 104,2кв.м, літ. В-1 площею 111,2кв.м, літ. Г-1 площею 11,4кв.м, літ. Д-1 площею 28,6кв.м, літ. Е-1 площею 124,5 кв.м, літ. Ж-1 площею 140,9кв.м, літ. З-1 площею 144,0кв.м, літ. К-1 площею 269,6кв.м, літ. Л-1 площею 108,8кв.м, а ОСОБА_2 зобов`язується передати у власність ТОВ «Консалт-Буд 2011» в обмін на нерухоме майно нежитлову будівлю, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 (т.1,а.с.85-87).

Стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права і обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 11.12.2017 у справі №922/3711/17, яке набрало законної сили зокрема, визнано право власності ФОП Мігунова Володимира Івановича на об`єкт нерухомого майна у складі частини нежитлової будівлі літ. "А-2", розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , що складається з приміщень підвалу №№ 112-132, 134-143, загальною площею 1154,5 кв.м; приміщень 1-го поверху №№ 1-19, загальною площею 1035,9 кв.м; частини приміщення 1-го поверху № 20, загальною площею 70,8 кв.м; приміщення 2-го поверху №№ 26-66, загальною площею 1208,1 кв.м; приміщення 3-го поверху №№ 67-111, загальною площею 1226,0 кв.м; в решті позовних вимог відмовлено (т.1,а.с.88-90). Вказане судове рішення набрало законної сили.

Відповідно до статтей 129, 129-1 Конституції України обов`язковість рішень суду є однією з основних засад судочинства. Суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Положеннями частини 1 статті 18 ГПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Згідно з частиною 1 статті 326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до параграфа 72 рішення Європейського суду з прав людини від 25.07.2002 (рішення чинне з 06.11.2002) в справі "Совтрансавто-Холдінг" проти України" у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Також у рішенні Європейського суду з прав людини "Христов проти України" від 19.02.2009 Суд повторює, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів (див. справу "Брумареску проти Румунії" [GC], N 28342/95, п. 61, ECHR 1999-VII).

Таким чином, оскільки на момент розгляду справи рішення Господарського суду Харківської області від 11.12.2017 у справі №922/3711/17 набрало законної сили та не скасовано, ФОП Мігунов В.І. є законним власником спірного майна, а отже відсутні правові підстави для задоволення позову в частині витребування спірного майна у ФОП Мігунова В.І. та передачі його за актом приймання-передачі державі в особі Міністерства розвитку громад та територій України.

Позовні вимоги в частині скасування рішень державного реєстратора КП «Центр інвентаризації та реєстрації нерухомості» від 13.03.2018 №40083589 та №40084930 також не підлягають задоволенню, оскільки вказані реєстраційні дії вчиненні на виконання судових рішень Господарського суду Харківської області у справі № 922/3711/17, які як зазначено вище, набрали законної сили, а отже в силу приписів статті 129 Конституції України, статті 326 ГПК України є обов`язковими до виконання. Крім того, вказані вимоги є похідними від позовних вимог про визнання недійсними електронних торгів щодо продажу частини нежитлової будівлі за адресою: АДРЕСА_1 , проведених 06.01.2017 Державним підприємством "Сетам" та оформлених протоколом проведення електронних торгів від 24.01.2017 №230798, та решти вимог, та не підлягають задоволенню, враховуючи відмову в задоволенні позову в частині визнання цих торгів недійсними.

Відповідно до статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом (ст.91 ГПК України).

Згідно зі статтею 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів сторін та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Враховуючи вищевикладене в сукупності, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що рішення місцевого господарського суду прийнято з встановленням всіх фактичних обставин справи, правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження при апеляційному перегляді рішення Господарського суду Харківської області та спростовуються наведеними вище висновками суду, у зв`язку з чим апеляційна скарга не підлягає задоволенню, рішення місцевого господарського суду слід залишити без змін.

Відповідно до ст.129 ГПК України судові витрати за подання апеляційної скарги покладаються на заявника апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, п.1 ч.1 ст.275, 276, 281 - 284 ГПК України, Східний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу заступника прокурора Харківської області залишити без задоволення.

2.Рішення Господарського суду Харківської області від 02.06.2020 у справі №922/82/220 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 02.11.2020.

Головуючий суддя Л.І. Бородіна

Суддя Т.Д. Геза

Суддя В.В. Лакіза