ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

30.10.2020 м. Ужгород Справа № 907/545/20

Суддя Господарського суду Закарпатської області Андрейчук Л.В., розглянувши матеріали позовної заяви

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Галафарм, м. Київ

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Медкарпат, м. Хуст

про стягнення 109987,68 грн.

секретар судового засідання Корольчук М.М.

сторони не викликались

СУДОВІ ПРОЦЕДУРИ

Позивач звернувся до суду з позовом, яким просить стягнути з відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю Медкарпат 109987,68 грн. боргу за поставлений на виконання договору поставки № 58/37 від 02.10.2019 товар, посилаючись на ст. ст. 11, 530, 526, 611, 625, 692 Цивільний кодекс України, ст. ст. 175, 179, 193ГК України.

Попередній розрахунок понесених позивачем судових витрат становить суму яка складається з 2102,00 грн. сплаченого судового збору.

Ухвалою суду від 07 серпня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено розглянути спір в порядку спрощеного провадження без виклику сторін та встановлено строки для подання заяв по суті спору.

Відповідач не скористався наданим йому правом надати суду відзив на позов, хоча був повідомлений своєчасно та належним чином (ухвала суду була надіслана на його офіційну юридичну адресу, однак, повернута суду без вручення її адресату з відміткою органу поштового зв`язку про причини не вручення: адресат відсутній за вказаною адресою), суд дійшов висновку, що він мав час та можливість надати свої заперечення з приводу предмета спору, та докази, які мають значення для розгляду справи по суті.

Учасник справи розпоряджається своїми правами на власний розсуд (ч. 2 ст. 14 ГПК України).

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 13 ГПК України).

Відтак, відповідно до положень ч.ч. 8, 9 ст. 165, ч. 1 ст. 251 ГПК України у зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Правова позиція позивача

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не оплатив в повному обсязі відпущений йому на виконання договору поставки № 58/37 від 02.10.2019 товар, внаслідок чого у нього виникла заборгованість на суму 109987,68 грн, яка є предметом спору.

Заперечення відповідача

Відповідач не подав відзиву на позовну заяву.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ

02 жовтня 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю Галафарм (надалі - Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю Медкарпат (надалі Покупець) укладено Договір поставки № 58/37, за умовами якого постачальник зобов`язався постачати Покупцю лікарські засоби, вироби медичного призначення та інші товари лікувального, косметичного та медичного призначення згідно з замовленнями Покупця, на умовах та в строки, встановлені цим Договором, а Покупець зобов`язався приймати та оплачувати поставлений Товар на умовах, передбачених цим Договором.

Пунктами 2.3, 2.4 визначено, що остаточний асортимент, кількість Товару, ціна одиниці Товару та загальна вартість товару, що поставляється за цим Договором, визначається у накладних (товарно-транспортних накладних), підписаних сторонами. Ціна кожної одиниці Товару та вартість кожної партії товару, що постачається, зазначається в накладній постачальника.

Розділом 4 Договору сторони погодили порядок розрахунків, зокрема, Покупець зобов`язаний у повному обсязі оплатити кожну партію поставленого товару в строк, що визначається у відповідній видатковій накладній Постачальника. В разі, якщо у видатковій накладні Постачальника термін оплати поставленої партії Товару не вказаний, Покупець зобов`язаний повністю оплатити Товар в строк 30 календарних днів з дати його отримання у розпорядження.

На виконання умов Договору позивач на підставі накладних №Рнк-049061 від 14.02.2020 на суму 16654,64 грн, №Рнк-049062 від 14.02.2020 на суму 2593,32 грн, №Рнк-051023 від 19.02.2020 на суму 22765,67 грн, №Рнк-051105 від 19.02.2020 на суму 616,82 грн, №Рнк-053224 від 21.02.2020 на суму 11687,17грн, №Рнк-053225 від 21.02.2020 на суму 1892,53 грн, №Рнк-053229 від 21.02.2020 на суму 128,21 грн, №Рнк-064861 від 10.03.2020 на суму 23025,68 грн, №Рнк-064862 від 10.03.2020 на суму 25182,60 грн, №Рнк-064863 від 10.03.2020 на суму 25118,30 грн, №Рнк-064865 від 10.03.2020 на суму 373,13 грн поставив відповідачу товар, що підтверджується підписом уповноваженої особи у відповідній графі про отримання та відтиском печатки товариства.

За твердженням позивача отриманий товар товариство оплатило частково. У поданому суду розрахунку боргу сума часткової оплати відповідача складає 20050,39 грн. Поряд з цим, позивачем получено виписку зі свого рахунку за період з 03.06.2020 до 08.07.2020, згідно з якою відповідач здійснив оплату за медикаменти на загальну суму 38020,00 грн.

Позивачем заявлено про стягнення з відповідача боргу на суму 109987,68 грн.

ПРАВОВЕ ОБГРУНТУВАННЯ І ОЦІНКА СУДУ

Між сторонами у справі виникли цивільно-правові відносини з поставки товару на підставі укладеного Договору в силу статті 11 Цивільного кодексу України.

Частинами першою та другою статті 712 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з частиною першою статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до частини першої статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Як установлено судом, факт відпуску товару позивачем належним чином доведено долученими до матеріалів справи накладними, однак, доказів повної оплати відповідачем отриманого товару матеріали справи не містять.

Звертаючись до суду з вимогою стягнути неоплачену частину вартості відпущеного відповідачу товару, позивачем подано докази його часткової оплати, а саме: виписку з банківського рахунку про зарахування коштів в розмірі 38020,00 грн. Разом з цим, у додатку до позовної заяви № 1 розрахунку, в графі «Оплата (часткова) грн. з ПДВ» позивачем зазначено про часткові оплати по чотирьох перших накладних, однак, на загальну суму 20050,39 грн. Такі відомості зазначені без вказівки на платіжні документи, згідно з якими надійшли кошти від контрагента. Не зазначено в позовній заяві будь-яких інших відомостей про зарахування частини коштів, внесених відповідачем як оплата з медикаменти.

Положеннями статей 13-14 ГПК України унормовано, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статей 73, 74, 76-80 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

В той же час, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

В ході судового розгляду, відповідач не спростував доводів позовної заяви, не надав суду належних та допустимих доказів про наявність інших обставин ніж ті, що досліджені судом.

За таких обставин, суд оцінює подану позивачем банківську виписку як вірогідний доказ оплати відповідачем отриманого товару саме на суму 38020,00 грн. Відтак, борг товариства покупця перед позивачем складає суму 92018,07 грн (130038,07 грн - 38020,00 грн), а тому позовні вимоги про його стягнення підлягають до задоволення в цій частині, в решті ж позову належить відмовити.

Розподіл судових витрат.

Судові витрати на підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відтак, на відповідача покладається 1758,58 грн. витрат на оплату судового збору.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 2, 13, 73, 74, 81, 129, 236, 238, 240, 248 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Медкарпат (90400, Закарпатська обл., м. Хуст, вул. Небесної Сотні, будинок 122-124/28А, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Галафарм (08132, Київська область, м. Вишневе, вул. Київська, буд. 6, ) суму 92018,07 грн(дев`яносто дві тисячі вісімнадцять гривень 07 коп.) боргу за поставлений товар, а також 1758,58 грн(одна тисяча сімсот п`ятдесят вісім гривень 58 копійок) на відшкодування судового збору.

3. В іншій частині позову відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду у строк, визначений ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Л.В. Андрейчук