ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"30" жовтня 2020 р. Справа № 906/955/20

Суддя (суддя-доповідач у справі) Північно-західного апеляційного господарського суду Гудак А.В., перевіривши матеріали апеляційної скарги Товариство з обмеженою відповідальністю "Аріадна-Полісся" на рішення Господарського суду Житомирської області від 02.10.20р. у справі 906/955/20 (суддя Сікорська Н.А., м. Житомир, повний текст складено 09.10.2020)

за позовом Приватного акціонерного товариства "Кордон Авіа Сервіс"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Аріадна-Полісся"

про стягнення 196 549,09 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Аріадна-Полісся" звернулося до Північно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою на рішення Господарського суду Житомирської області від 02.10.2020 року у справі 906/955/20 за позовом Приватного акціонерного товариства "Кордон Авіа Сервіс" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Аріадна-Полісся" про стягнення 196 549,09 грн.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги та додані до неї документи, суддя дійшов висновку, що подана апелянтом апеляційна скарга не відповідає вимогам Глави 1 Розділу IV Господарського процесуального кодексу (ГПК) України з огляду на таке.

Відповідно до частини 3 статті 258 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги додаються, зокрема докази сплати судового збору.

Однак, Товариством з обмеженою відповідальністю "Аріадна-Полісся" не було долучено до матеріалів апеляційної скарги доказів сплати судового збору в належному розмірі та порядку.

Поряд з цим, в апеляційній скарзі відповідачем заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору, в якому заявник просить вирішити питання щодо відстрочення оплати судового збору за подання апеляційної скарги, посилаючись на неможливість сплати судового збору в зв`язку зі скрутним фінансовим становищем.

Розглянувши вказане клопотання, суд відмовляє у його задоволенні, виходячи з наступного.

Порядок сплати судового збору та ставки судового збору визначаються Законом України "Про судовий збір".

Статтею 8 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

Враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін. Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

В обґрунтування важкого фінансового становища та відсутності коштів у розмірі достатньому для сплати суми судового збору скаржник зазначає, що станом на день подання апеляційної скарги у апелянта відсутні кошти в розмірі достатньому для сплати судового збору, що підтверджується довідкою Регіонального відділення у м.Житомир ПАТ "Креді Агріколь Банк" від 21.10.2020 року відповідно до якої залишок коштів апелянта на рахунку НОМЕР_1 складає 1930,24 грн. Проте, вказаний документ не підтверджує тяжкий фінансовий стан скаржника і не свідчать про відсутність у Товариства з обмеженою відповідальністю "Аріадна-Полісся" грошових коштів, в цілому.

Поняття "фінансовий стан підприємства" наведено у спільному наказі Міністерства фінансів України та Фонду державного майна України 49/121 від 26.01.2001, яким затверджено Положення про порядок здійснення аналізу фінансового стану підприємств, що підлягають приватизації (далі за текстом - Положення).

Пунктом 1.1. Положення визначено, що фінансовий стан підприємства це сукупність показників, що відображають наявність, розміщення і використання ресурсів підприємства, реальні й потенційні фінансові можливості підприємства.

Відповідно до пунктів 3.1 та 3.2 Положення, основним джерелом інформації для фінансового аналізу є фінансова звітність підприємства за два останні календарні роки та за останній звітній період. Фінансовий аналіз підприємства складається з таких етапів: оцінка майнового стану підприємства та динаміка його зміни; аналіз фінансових результатів діяльності підприємства; аналіз ліквідності; аналіз ділової активності; аналіз платоспроможності (фінансової стійкості); аналіз рентабельності.

Доказами матеріального становища можуть бути фінансова звітність, наявність або відсутність грошових коштів на розрахункових рахунках підприємства Форма 2 "Звіт про рух грошових коштів"; наявність або відсутність основних та оборотних засобів та їх вартість; розмір та вартість інших матеріальних активів підприємства.

Колегія суддів також зазначає, що скаржником не обґрунтовано, що станом на момент ухвалення судом апеляційної інстанції судового рішення у справі 906/955/20 у скаржника будуть наявні кошти для сплати судового збору.

Отже, як вбачається з матеріалів апеляційної скарги, Товариством з обмеженою відповідальністю "Аріадна-Полісся" жодних підстав, наведених у статті 8 Закону України "Про судовий збір", що є вичерпними при вирішенні питання про відстрочення, розстрочення, зменшення або звільнення від сплати судового збору, не наведено.

Крім того за змістом статті 8 Закону України "Про судовий збір"не передбачено звільнення або відстрочення сплати судового збору юридичним особам, клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Аріадна-Полісся" про відстрочення сплати судового збору не підлягає задоволенню в силу закону.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в ухвалах від 21.09.2020 у справі 910/9537/19, 905/2265/17.

Суд також зазначає, що відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини" суди застосовують при розгляді Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі за текстом - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі за текстом - Суд) як джерело права.

Пункт 1 статті 6 § 1 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом щодо будь-яких його цивільних прав та обов`язків.

Таким чином, ця стаття проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати до суду позов з цивільно-правових питань.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 18.10.2005 у справі "МПП "Голуб" проти України", 6778/05, зауважив, що процедурні гарантії, закріплені статтею 6, гарантують кожному право подання скарги щодо його прав та обов`язків цивільного характеру до суду чи органу правосуддя. Таким чином, втілюється право на звернення до суду, одним із аспектів якого є право доступу, тобто право розпочати провадження у судах з цивільних питань (справа "Голдер проти Сполученого Королівства", рішення від 21 лютого 1975 року, Серія А 18, ст. 13-18, п. 28-36).

Суд наголосив, що право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги, оскільки за своєю природою це право вимагає регулювання з боку держави, яка щодо цього користується певними межами самостійного оцінювання.

Як зазначено вище, порядок сплати, відстрочення сплати судового збору визначає Закон України "Про судовий збір", яким встановлено ставку за подання апеляційної скарги на рішення суду, а також умови, за яких суд може, зокрема, відстрочити сплату судового збору.

У даному випадку скаржник, по-перше, не відноситься до категорії осіб, визначених пунктами 1, 2 частини 1 статті 8 Закону України "Про судовий збір", яким законом надано право, зокрема, на відстрочення сплати судового збору, а предметом даної справи не є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. По-друге, апелянтом не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про важке фінансове становище апелянта, як і не обґрунтовано, що станом на момент ухвалення судового рішення у справі 906/955/20 у скаржника будуть наявні кошти для сплати судового збору.

Відстрочення скаржнику сплати судового збору за відсутності визначених законом правових підстав та прийняття до розгляду апеляційної скарги, поданої без дотримання положень Господарського процесуального кодексу України, може бути витлумачено як надання переваги заявнику, що є неприпустимим.

Враховуючи вищевикладене, що відстрочення сплати судового збору є винятковим заходом, що суд має право його застосувати лише в окремих випадках за наявності певних обставин, підтверджених заявником належними та допустимими доказами, суд не вбачає правових підстав для задоволення клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Згідно п.п. 1 п.2 ч.2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру судовий збір справляється в розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно п.п.2 п.2 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру судовий збір справляється в 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч.4 ст. 6 Закону України "Про судовий збір", якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).

Матеріалами апеляційної скарги встановлено, що апелянт просить суд рішення Господарського суду Житомирської області від 02.10.2020 року у справі 906/955/20 в частині задоволених позовних вимог, а саме: 168120,00 грн. заборгованості, 10923,21 грн. пені, 3547,33 грн. інфляційних та 2738,86 грн. судового збору, 9289,82 грн. витрат на правничу допомогу скасувати та прийняти в цій частині нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в частині задоволених вимог.

Зокрема, пп.4 п.2 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" зазначено, що за подання до господарського суду апеляційної скарги на рішення суду ставки судового збору встановлюються у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Отже, з врахуванням ч.4 ст. 6 Закону України "Про судовий збір" за позовні вимоги щодо стягнення 182590,54 грн. (168120,00 грн. + 10923,21 грн., + 3547,33 грн. = 182590,54 грн.) на дату подання позову Приватному акціонерному товариству "Кордон Авіа Сервіс" необхідно було б сплатити судовий збір - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 2738,86 грн. (182590,54 грн. х 1,5% = 2738,86 грн.).

Таким чином, враховуючи дату подання апеляційної скарги, розмір ставки судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Житомирської області від 02.10.2020 року у справі 906/955/20 в частині задоволених позовних вимог, а саме: 168120,00 грн. заборгованості, 10923,21 грн. пені, 3547,33 грн. інфляційних, становить 4108,29 грн. (2738,86х150% = 4108,29 грн.).

Однак, скаржником до апеляційної скарги не додано жодних належних та допустимих доказів сплати судового збору, що не відповідає вищезгаданим положенням ст. 4 Закону України "Про судовий збір".

Отже, перевіркою матеріалів апеляційної скарги встановлено, що апеляційну скаргу подано з порушенням вимог п. 2 ч.3 ст. 258 Господарського процесуального кодексу України, а саме: до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Згідно частини другої статті 260 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

Відповідно до приписів частини першої статті 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно частини другої статті 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Зазначений недолік апеляційної скарги має бути усунений шляхом направлення до Північно-західного апеляційного господарського суду - оригіналу платіжного документа (квитанції, платіжного доручення, тощо) про сплату (доплату) судового збору на реквізити: отримувач коштів - УК у м.Рiвному/м.Рiвне/22030101, назва рахунка: Судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050) Північно-західний апеляційний господарський суд, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38012714, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО): 899998, рахунок отримувача - UA2017002, код класифікації доходів бюджету - 22030101, призначення платежу - *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Північно-західний апеляційний господарський суд (назва суду, де розглядається справа) - у розмірі 4108,29 грн.

Враховуючи вищевикладене та приписи Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Аріадна-Полісся" подана без додержання відповідних вимог процесуального законодавства та підлягає залишенню без руху на підставі статті 174, частини 2 статті 260 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з ч. 6 ст. 260 Господарського процесуального кодексу України питання про залишення апеляційної скарги без руху вирішується суддею-доповідачем, визначеним в порядку ч. 1 ст. 260 Господарського процесуального кодексу України протягом п`яти днів з дня надходження апеляційної скарги.

Керуючись статтями 174, 234, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

1. Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Аріадна-Полісся" у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору.

2. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Аріадна-Полісся" на рішення Господарського суду Житомирської області від 02.10.20р. у справі 906/955/20 - залишити без руху.

3. Запропонувати Товариству з обмеженою відповідальністю "Аріадна-Полісся" усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки, протягом 10 днів з дня вручення даної ухвали.

4. Роз`яснити Товариству з обмеженою відповідальністю "Аріадна-Полісся", що при невиконанні вимог даної ухвали, апеляційна скарга вважається неподаною та повертається апелянту.

5. Ухвалу направити скаржнику Товариству з обмеженою відповідальністю "Аріадна-Полісся" за поштовою адресою: 10001, Житомирська обл., місто Житомир, вул. Київська, будинок 79.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею-доповідачем та не підлягає оскарженню.

Суддя (суддя-доповідач у справі) Гудак А.В.