ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2020 року м.Харків Справа № 913/567/19(913/241/20)
Провадження №13/913/241/20
Господарський суд Луганської області у складі судді Яресько Б.В., розглянувши в судовому засіданні позов
Товариства з обмеженою відповідальністю «Луганське енергетичне об`єднання»
до Лисичанського комунального спеціалізованого підприємства по видобутку, обробці, реалізації води та очищенню стоків «Лисичанськводоканал»
про стягнення 1724051 грн 78 коп.
Секретар судового засідання Пата А.С.
Представники сторін не прибули.
СУТЬ СПОРУ: Товариства з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об`єднання" звернулось до Господарського суду Луганської області з позовною заявою до Лисичанського комунального спеціалізованого підприємства по видобутку, обробці, реалізації води та очищенню стоків «Лисичанськводоканал» про стягнення 3% річних та інфляційних нарахувань в сумі 1724051 грн. 78 коп. за договором № 29 від 01.12.2007 р.
Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.04.2020 р. позовну заяву в межах справи про банкрутство передано на розгляд судді Яресько Б.В., в провадженні якого перебуває справа №913/567/19 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об`єднання".
Ухвалою від 24.04.2020 р. суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження, дату призначення справи до судового розгляду в підготовчому засіданні буде визначено окремою ухвалою Господарського суду Луганської області після закінчення карантину встановленого Постановою Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 11.03.2020 №211(зі наступними змінами).
Ухвалою від 25.08.2020 р. суд призначив розгляд справи до судового засідання на 21.09.2020 р.
21.09.2020 р. в судовому засіданні був присутній представник позивача.
Ухвалою від 21.09.2020 р. суд відклав розгляд справи на 12.10.2020 р.
12.10.2020 р. в судове засідання представники сторін не прибули. Суд ухвалив закрити підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 26.10.2020 р.
26.10.2020 р. від позивача надійшло клопотання про відкладення слухання справи на іншу дату в зв`язку з неможливістю прибуття представника через стан здоров`я.
Відповідно до ч.1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Згідно з п.1 ч.3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.
Оскільки неявка у судове засідання представників сторін не перешкоджає розгляду справи по суті, суд вважає за необхідне розглядати справу за відсутності останніх, за наявними в матеріалах справи документами, як це передбачено ст. 202 ГПК України.
Розглянувши поданий на розгляд господарського суду спір по суті, суд встановив наступне.
Між сторонами по справі 01.12.2007 р. був укладений договір № 29 на постачання електричної енергії відповідно до умов якого позивач зобов`язався постачати електричну енергію, а відповідач своєчасно та в повному обсязі сплачувати за використану електричну енергію.
За умовами Договору Споживач зобов`язаний, зокрема, оплачувати Постачальнику вартість електричної енергії за діючими роздрібними тарифами, встановленими відповідно до Умов та ПКЕЕ здійснення підприємницької діяльності з постачання електричної енергії за регульованим тарифом, та здійснювати інші платежі згідно з умовами додатку «Порядок розрахунків» (пункт 2.3.4).
Згідно з пунктом 7.9 Договору, розрахунки за електричну енергію та інші платежі здійснюються Споживачем у порядку, передбаченому додатком «Порядок розрахунків».
У відповідності з пунктом 9 додатку до Договору «Порядок розрахунків» передбачено, що остаточний розрахунок за спожиту у розрахунковому періоді активну електроенергію, за перевищення договірних величин споживання електричної енергії та потужності, за перетікання реактивної електричної енергії, оплату сум на відшкодування збитків, оплату пені, 3% річних та інфляційних нарахувань за порушення строків розрахунків споживач здійснює на підставі наданих постачальником рахунків протягом 5 операційних днів, починаючи з наступного дня після їх отримання.
Відповідачем умови Договору з оплати спожитої активної електричної енергії у встановлені строки не виконано, внаслідок чого за ним утворилась заборгованість за активну електричну енергію у лютому - вересні 2018 року в сумі 14401588,73 грн, яку відповідач не погасив у строк, зазначений у п. 9 Додатку «Порядок розрахунків» до Договору.
Рішенням Господарського суду Луганської області від 20.05.2019 р. у справі № 913/611/18 було стягнуто з відповідача на користь позивача суму заборгованості за спожиту на підставі договору № 29 про постачання електричної енергії від 01.12.2007 року в лютому-вересні 2018 року активну електроенергію у розмірі 14401588,73 грн., 3 % річних в розмірі 117217,69 грн. за період з 10.03.2018 року по 02.11.2018 року, інфляційні нарахування за період з квітня 2018 р. по жовтень 2018 р. в сумі 354623,52 грн.

Сума заборгованості за спожиту активну електроенергію, стягнута за рішенням № 913/611/18 від 20.05.2019 р. була сплачена боржником частково за період з 07.11.2018 р. по 24.04.2019 р. в сумі 368486,15 грн.

Залишок несплаченої суми на день подання позовної заяви складає 14033102,58 грн.

У зв`язку із простроченням виконання грошового зобов`язання відповідача, з урахуванням умов договору № 29 про постачання електричної енергії від 01.12.2007 року, на суму заборгованості за спожиту в лютому-вересні 2018 року активну електроенергію, підтверджену рішенням Господарського суду Луганської області від 20.05.2019 року у справі № 913/611/18, здійснено донарахування 3% річних від простроченої суми за весь час прострочення за період з 03.11.2018 року по 10.04.2020 року на суму 617121,23 грн. та інфляційних нарахувань з простроченої суми боргу за період з листопада 2018 року по березень 2020 року на суму 1106930,55 грн., які позивач і просить стягнути з відповідача.

Відповідач належним чином повідомлений про розгляд спору судом відзиву на позовну заяву, або доказів оплати суду не надав.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини встановлені рішенням суду в господарській справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи.

Рішенням Господарського суду Луганської області від 20.05.2019 року у справі № 913/611/18 було встановлено факт наявності прострочення виконання зобовязання по оплаті спожитої електричної енергії відповідачем за договором № 29 про постачання електричної енергії від 01.12.2007 року в лютому-вересні 2018 року у розмірі 14401588,73 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 193 ГК України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідальність за порушення грошового зобов`язання передбачена статтею 625 ЦК України.

За приписами ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 625 ЦК України).

Відтак, враховуючи положення ч. 2 ст. 625 ЦК України, нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Вимагати сплати суми боргу з врахуванням індексу інфляції, а також 3 % річних є правом кредитора, яким останній наділений в силу нормативного закріплення зазначених способів захисту майнового права та інтересу.

Нарахування інфляційних втрат здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Державною службою статистики України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому до розрахунку мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (мала місце дефляція). Тобто, нарахування інфляційних втрат здійснюються за повний місяць.

За таких обставин, вимоги позивача щодо стягнення 3% річних від простроченої суми за весь час прострочення за період з 03.11.2018 року по 10.04.2020 року на суму 617121,23 грн. та інфляційних нарахувань з простроченої суми боргу за період з листопада 2018 року по березень 2020 року на суму 1106930,55 грн. є обґрунтованими, та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 130, 233, 237-238, 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Лисичанського комунального спеціалізованого підприємства по видобутку, обробці, реалізації води та очищенню стоків Лисичанськводоканал (93106 м. Лисичанськ, вул. ім.. В.Сосюри 168, ідентифікаційний код 03339851 ) на користь ТОВ «Луганське енергетичне об`єднання» (91021 м. Луганськ, кв. Гайового 35-А ідентифікаційний код 31443937) 617121,23 грн. - 3% річних, 1106930,55 грн. інфляційних нарахувань, 25860,78 грн. судового збору на п/р НОМЕР_1 AT «Ощадбанк» МФО 304665

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 28.10.2020.

Суддя Б.В.Яресько