ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

29.10.2020 Справа№ 914/2731/19

Суддя Господарського суду Львівської області Мазовіта А.Б., при секретарі Андрусику В. Д., розглянувши матеріали справи

за позовом:Приватного підприємства «Торгівельно-логістичний центр», м.Львів;
до відповідача-1:Приватного підприємства «Едель», м.Львів;
до відповідача-2: Акціонерного товариства «Міжнародний інвестиційний банк», м.Київ;
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача:Товариство з обмеженою відповідальністю «Львівська автоколона №2207», м.Львів;
про:визнання права власності, скасування державної реєстрації права власності та визнання недійсним договору іпотеки.

Представники сторін:

від позивача: не з`явився;

від відповідача-1: не з`явився;

від відповідача-2: не з`явився;

від третьої особи: Цукорник С. Г. - адвокат;

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Господарського суду Львівської області перебуває справа за позовною заявою Приватного підприємства «Торгівельно-логістичний центр», м.Львів до Приватного підприємства «Едель», м.Львів та Акціонерного товариства «Міжнародний інвестиційний банк», м.Київ, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Товариство з обмеженою відповідальністю «Львівська автоколона №2207», м.Львів, про визнання права власності, скасування державної реєстрації права власності та визнання недійсним договору іпотеки.

Хід розгляду справи відображено в попередніх ухвалах суду.

Ухвалою суду від 15.10.2020 підготовче засідання відкладено на 29.10.2020.

29.10.2020 до суду надійшла заява Товариство з обмеженою відповідальністю «Львівська автоколона №2207» про відвід судді Мазовіти А.Б. у справі №914/2731/19.

Заява обґрунтована тим, що заявнику стало відомо, що суддею Мазовітою А.Б. розглядалася справа №914/2455/17, рішенням у якій було визнано за ПАТ «Міжнародний інвестиційний банк» право власності на будівлі, позначені в плані під літерою Г'-1 та під літерою Г-1, що знаходяться за адресою: м. Львів, вул. Конюшинна, 28. Водночас, у даній справі позивачем оспорюється визнане суддею Мазовітою А.Б. у справі №914/2455/17 право власності на спірне приміщення. Таким чином, у даній справі суддею Мазовітою А.Б. здійснюватиметься оцінка власного судового рішення, ухваленого на користь АТ «Міжнародний інвестиційний банк», що ставить під сумнів безсторонність судді Мазовіти А.Б.

Розглянувши подану заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівська автоколона №2207», суд зазначає наступне.

Приписами ч. 1 ст. 35 ГПК України визначено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу (п. 2 ст. 35 ГПК України).

У відповідності до п. 4 ст. 35 ГПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу. До того ж, у разі ж незгоди з винесеним по справі рішенням, сторона по справі не позбавлена можливості оскаржити постановлене по справі рішення в порядку і строки, визначені чинним процесуальним законодавством.

Статтею 36 ГПК України визначено, що суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження в справі. Суддя, який брав участь у врегулюванні спору у справі за участю судді, не може брати участі в розгляді цієї справи по суті або перегляді будь-якого ухваленого в ній судового рішення. Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді апеляційної інстанції, не може брати участі у розгляді цієї самої справи в судах касаційної або першої інстанцій, а також у новому розгляді справи після скасування постанови суду апеляційної інстанції. Суддя, який брав участь у перегляді справи в суді касаційної інстанції, не може брати участі в розгляді цієї справи в суді першої чи апеляційної інстанцій, а також у новому її розгляді після скасування постанови суду касаційної інстанції. Суддя, який брав участь у вирішенні справи, рішення в якій було в подальшому скасоване судом вищої інстанції, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду у цій справі. Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої, апеляційної, касаційної інстанцій, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з виключними обставинами у цій справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 38 ГПК України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Суддею Мазовітою А.Б. розглядалася справа №914/2455/17 за позовом ПАТ «Міжнародний інвестиційний банк» до Приватного підприємства «Едель» про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття права власності. Рішенням від 29.01.2018 у справі №914/2455/17 стягнуто на користь ПАТ «Міжнародний інвестиційний банк» суму заборгованості згідно кредитного договору №00006.13-CBD.108 від 31.05.2013 в розмірі 1 200 000,00 доларів США, що за офіційним курсом НБУ становить 31 788 000,00 грн., звернувши стягнення на заставлене майно ПП «Едель» згідно іпотечного договору №00006.13-CBD/PL.108 від 31.05.2013, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Юзвою Н.Б. за реєстровим номером №1456, шляхом визнання за ПАТ «Міжнародний інвестиційний банк» права власності на предмет іпотеки, зокрема, на нежитлову будівлю (навіс з воротами), позначену в плані під літерою Г'-1, загальною площею 170,2 кв.м та нежитлове приміщення (контрольно-пропускний пункт), позначений в плані під літерою Г-1, загальною площею 151,8 кв.м, що знаходяться за адресою: м. Львів, вул. Конюшинна, 28.

Водночас, у справі №914/2731/19 ПП «Торгівельно-логістичний центр» просить суд визнати за ним право власності на 49/100 частки об`єкту нерухомості реєстраційний номер 36404360 - будівлі автостоянки КАМАЗ, яка знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Конюшинна, 30 та складається з: 1) трансформаторної літ. «Д-1» площею 51,6 кв.м; 2) артскважини літ. «Є-1» площею 11,3 кв.м; 3) артскважини літ. «Ж-1» площею 8,3 кв.м, 4) естакади літ. « 3-1»; насосної літ. «І-1», площею 51,8 кв.м; 5) замощення літ. «І»; навісу з воротами літ. «Г'-1» площею 170,2 кв.м.; 6) нежитлового приміщення (контрольно-пропускний пункт) під літ. «Г-1» площею 151,8 кв.м - загальною площею 445,0 кв.м; скасувати запис про право власності ПП «Едель» на нежитлове приміщення, під літ. «Г-1» загальною площею 151,8 кв.м, яке розташоване за адресою: м. Львів, вул. Конюшинна, 28 від 30.07.2004; скасувати запис про право власності №1133957 від 31.05.2013, яким зареєстровано за ПП «Едель» право власності на нежитлове приміщення, реєстраційний номер майна 6842349, під літ. «Г-1», загальною площею 151,8 кв.м, яке розташоване за адресою: м. Львів, вул. Конюшинна, 28; скасувати запис про право власності ПП «Едель» на нежитлову будівлю, реєстраційний номер майна 6842945, під літ. «Г'-1» загальною площею 170,2 кв.м, яке розташоване за адресою: м. Львів, вул. Конюшинна, 28 від 30.07.2004; скасувати запис про право власності №1136888 від 31.05.2013, яким зареєстровано за ПП «Едель» право власності на нежитлову будівлю, реєстраційний номер майна 6842945, під літ. «Г'-1» загальною площею 170,2 кв.м, яке розташоване за адресою: м. Львів, вул. Конюшинна, 28; визнати недійсним іпотечний договір №00006.13-СВD/РL. 108 від 31.05.2013 в частині передачі ПП «Едель» в іпотеку ПАТ «Міжнародний інвестиційний банк» предмету іпотеки №2, а саме нежитлової будівлі (навіс з воротами), реєстраційний номер 6842945, позначену в плані під літерою «Г'-1» загальною площею 170,2 кв.м, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Конюшинна, 28 та предмету іпотеки №3, а саме нежитлового приміщення (контрольно-пропускний пункт), реєстраційний номер 6842349, позначену в плані під літ. «Г-1» загальною площею 151,8 кв.м, що знаходиться за адресою:м. Львів, вул. Конюшинна, буд, 28; скасувати запис про іпотеку №1140259 від 31.05.2013; скасувати запис про обтяження №1139027 від 31.05.2013; скасувати запис про іпотеку №1142202 від 31.05.2013; скасувати запис про обтяження №1142077.

Відтак, обставини, викладені в заяві про відвід, стосуються процесуальних дій судді, вчинених при розгляді та прийнятті рішення у справі №914/2455/17, котрі в силу вимог процесуального законодавства не можуть свідчити про упередженість чи необ`єктивність судді та слугувати підставою для його відводу.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні від 24.05.1989 у «Справі Гаусшильдта», найголовніше - це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості (Hauschildt Case, заява №11/1987/134/188, § 48).

Наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого легітимного сумніву з цього приводу (рішення від 24 травня 1989 року у «Справі Гаусшильдта» (Hauschildt Case), заява №11/1987/134/188, § 46).

Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), N 33958/96, пункт 43).

Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (рішення у справі «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria) від 24.02.1993 року, пп. 27, 28, 30; рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), N 33958/96, п. 42). Крім того, відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення.

Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі (рішення у справі «Бочан проти України» (Заява N 7577/02) від 3 травня 2007 року, п. 64). У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства» (Pullar v. United Kingdom) від 10 червня 1996 року, п. 38).

У контексті об`єктивного критерію окремо від поведінки суддів слід визначити, чи існували переконливі факти, які могли б викликати сумніви щодо їхньої безсторонності. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії», п. 44; рішення у справі «Ферантелі та Сантанжело проти Італії», від 7 серпня 1996 року, п. 58).

З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість або, іншими словами, «правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться» (рішення у справі «Де Куббер проти Бельгії» (De Cubber v. Belgium), від 26 жовтня 1984 року, п. 26).

Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві (рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), рішення у справі «КастіллоАльгар проти Іспанії» (CastilloAlgar v. Spain), від 28 жовтня 1998 року, п. 45).

Отже, для задоволення відводу за об`єктивним критерієм мають бути не щонайменші сумніви одного з учасників справи, а достатні підстави вважати, що суддя не є безстороннім або що йому бракує неупередженості під час розгляду справи.

Суд вважає, що поведінка судді Мазовіти А.Б. не дає жодних об`єктивних підстав вважати, що він не є безстороннім або що йому бракує неупередженості під час розгляду справи №914/2731/19.

Разом з тим, задля того, щоб за суб`єктивним критерієм з боку стороннього спостерігача не виникали сумніви у неупередженості судді під час вирішення справи №914/2731/19, враховуючи доводи третьої особи, наведені у заяві про відвід судді, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівська автоколона №2207» про відвід судді Мазовіти А.Б. від розгляду справи №914/2731/19.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 ГПК України у разі задоволення заяви про відвід судді, який розглядає справу одноособово, справа розглядається в тому самому суді іншим суддею, який визначається у порядку, встановленому статтею 32 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст. 35, 38, 39, 40, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Задовольнити заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівська автоколона №2207» про відвід судді Мазовіти А.Б.

2. Відвести суддю Мазовіту А.Б. від розгляду справи №914/2731/19.

3. Справу №914/2731/19 передати для проведення повторного автоматизованого розподілу та визначення складу суду у порядку, встановленому ст. 32 ГПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 03.11.2020.

Суддя А.Б. Мазовіта