ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" листопада 2020 р.м. ХарківСправа № 922/2059/20

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Лавровой Л.С.

при секретарі судового засідання Пунтус Д.А.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Харківської міської ради, м. Харків
до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕСКАЛЬ", м. Харків
про стягнення безпідставно збережених коштів
за участю представників:

позивача Міхно Л.О.

відповідача Скриннік І.А.

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Харківської області звернулася Харківська міська рада з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕСКАЛЬ" та просила суд стягнути з ТОВ «ЕСКАЛЬ» (вул. Пащенківська, 11, м. Харків, 61166, ) на користь Харківської міської ради (м-н ; за реквізитами: код класифікації доходів бюджету - 24062200, номер рахунку (IBAN) UA1020002, код отримувача (ЄДРПОУ) - 37999649, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), отримувач - УК м. Харкова) безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати у сумі 2783387,42 грн. Витрати по сплаті судового збору позивач просив покласти на відповідача.

В обґрунтування позову позивач вказував, що право власності на нежитлову будівлю літ. «АБ» загальною площею 371,6 кв.м по вул. Беркоса, 7 у м. Харкові з 19.02.2016 зареєстроване за ТОВ «ЕСКАЛЬ» () на підставі договору купівлі-продажу від 23.07.2015 № 2425. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 19.06.2020 № 213184636 право оренди земельної ділянки площею 2,0680 га (кадастровий номер :09:022:0002) припинене 18.05.2017. Відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 28.03.2019 № НВ-019 земельна ділянка з кадастровим номером :09:022:0002 по вул. Беркоса, 7 у м. Харкові знаходиться у комунальній власності. Враховуючи відсутність зареєстрованих за будь-якими юридичними або фізичними особами у період з 01.06.2017 по 30.09.2019 прав на земельну ділянку по вул. Беркоса, 7 у м. Харкові з кадастровим номером :09:022:0002, та з урахуванням ст. ст. 12, 80, 83 Земельного кодексу України земельна ділянка площею 2,0680 га по вул. Беркоса, 7 у м. Харкові перебуває у власності територіальної громади міста Харкова в особі Харківської міської ради, що також підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 28.03.2019 № НВ-019. Враховуючи вищенаведене, позивач стверджує, що ТОВ «ЕСКАЛЬ» у період з 01.06.2017 по 30.09.2019 не сплачувало за користування земельною ділянкою по вул. Беркоса, 7 у м. Харкові плату за землю у встановленому законодавчими актами розмірі, внаслідок чого зберегло за рахунок Харківської міської ради як власника земельної ділянки за вказаною адресою майно - грошові кошти у розмірі орендної плати.

Ухвалою суду від 01.07.2020 року було прийнято позовну заяву до розгляду в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання по справі.

Підготовче засідання неодноразово відкладалося з метою виконання завдання підготовчого провадження та забезпечення процесуальних прав сторін.

Ухвалою від 17.09.2020 р. було відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про призначення судової експертизи по справі (вх. 20338 від 04.09.2020 р.).

Ухвалою від 17.09.2020 р. було закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 12.10.2020 р. о 09:30. В судовому засіданні оголошувалася перерва з метою забезпечення процесуальних прав учасників справи.

У призначеному на 03.11.2020 р. судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача проти позовних вимог заперечував з підстав, викладених у заявах по суті справи.

Розглянувши надані учасниками судового процесу докази і заяви по суті справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Відповідно до ст. 189 Земельного кодексу України Харківською міською радою було здійснено заходи самоврядного контролю з питань використання та охорони земель територіальної громади міста Харкова, додержання вимог земельного законодавства. Департаментом територіального контролю Харківської міської ради 19.06.2020 здійснено обстеження земельної ділянки з урахуванням витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 28.03.2019 № НВ-019, за результатами якого складено акт і встановлено, що на сформованій земельній ділянці площею 2,0680 га (кадастровий номер :09:022:0002) по вул. Беркоса, 7 у м. Харкові розташовані нежитлові будівлі літ. «АБ» та літ. «Т-1», право власності на які зареєстроване за ТОВ «ЕСКАЛЬ». Вказана земельна ділянка використовується ТОВ «ЕСКАЛЬ» для експлуатації та обслуговування нежитлових будівель літ. «АБ» та літ. «Т-1».

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності нерухоме майно від 19.06.2020 № 213186591 право власності на нежитлову будівлю літ. «Т-1» загальною площею 2849,9 кв.м по вул. Беркоса, 7 у м. Харкові з 01.06.2012 зареєстроване за ТОВ «ЕСКАЛЬ» () на підставі договору купівлі-продажу від 24.04.2012 № 788 та додаткового договору від 28.05.2012 № 1037 до договору купівлі-продажу. Право власності на нежитлову будівлю літ. «АБ» загальною площею 371,6 кв.м по вул. Беркоса, 7 у м. Харкові з 19.02.2016 зареєстроване за ТОВ «ЕСКАЛЬ» () на підставі договору купівлі-продажу від 23.07.2015 № 2425. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 19.06.2020 № 213184636 право оренди земельної ділянки площею 2,0680 га (кадастровий номер :09:022:0002) припинене 18.05.2017. За інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 19.06.2020 № 213186050 право оренди земельної ділянки площею 2,0680 га (кадастровий номер :09:022:0002) по вул. Беркоса, 7 у м. Харкові з 11.10.2019 зареєстроване за ТОВ «ЕСКАЛЬ» на підставі договору оренди землі від 27.09.2019.

Відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 28.03.2019 № НВ-019 земельна ділянка з кадастровим номером :09:022:0002 по вул. Беркоса, 7 у м. Харкові знаходиться у комунальній власності. Категорія земель - землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення; вид використання - для експлуатації та обслуговування виробничих будівель, допоміжної споруди (естакади) та під`їзної внутрішньозаводської колії. Датою держаної реєстрації вказаної земельної ділянки є 22.02.2012.

Позивач вказував, що враховуючи відсутність зареєстрованих за будь-якими юридичними або фізичними особами у період з 01.06.2017 по 30.09.2019 прав на земельну ділянку по вул. Беркоса, 7 у м. Харкові з кадастровим номером :09:022:0002, та з урахуванням ст. ст. 12, 80, 83 Земельного кодексу України земельна ділянка площею 2,0680 га по вул. Беркоса, 7 у м. Харкові перебуває у власності територіальної громади міста Харкова в особі Харківської міської ради, що також підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 28.03.2019 № НВ-019.

ТОВ «ЕСКАЛЬ» набувши право власності на об`єкт нерухомого майна, розташований на земельній ділянці комунальної форми власності, належним чином у встановленому законодавством порядку не оформило речового права на вказану земельну ділянку. З 18.05.2017 по 11.10.2019 ТОВ «ЕСКАЛЬ» використовувала земельну ділянку площею 2,0680 га (кадастровий номер :09:022:0002) для експлуатації та обслуговування нежитлових будівель літ. «АБ» та літ. «Т-1» по вул. Беркоса, 7 у м. Харкові без виникнення права власності/користування та без державної реєстрації цих прав у відповідності до ст.ст. 125, 126 Земельного кодексу України.

Враховуючи викладене, позивач стверджував, що ТОВ «ЕСКАЛЬ» у період з 01.06.2017 по 30.09.2019 не сплачувало за користування земельною ділянкою по вул. Беркоса, 7 у м. Харкові плату за землю у встановленому законодавчими актами розмірі, внаслідок чого зберегло за рахунок Харківської міської ради як власника земельної ділянки за вказаною адресою майно - грошові кошти у розмірі орендної плати. Зазначені законодавчі приписи та встановлені міською радою фактичні обставини стали підставою для звернення до суду із позовом до ТОВ «ЕСКАЛЬ» про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за використання земельної ділянки комунальної власності по вул. Беркоса, 7 у м. Харкові.

На підставі витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки по вул. Беркоса, 7 у м. Харкові (кадастровий номер :09:022:0002) від 26.07.2017 № 301, виданий Відділом у м. Харкові Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, позивачем було здійснено розрахунок розміру безпідставно збережених ТОВ «ЕСКАЛЬ» коштів у розмірі орендної плати.

Позивач вказував, що листом від 26.09.2017 № 22 ТОВ «ЕСКАЛЬ» просило надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для експлуатації та обслуговування нежитлової будівлі літ. «Т-1» та літ. «АБ» виробничо-складського призначення, площею 2,0680 га (кадастровий номер 09:022:0002) зі зміною цільового призначення з «іншої комерційної діяльності» (старий код УКВЦПЗ - 1.11.6) на «Для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості (код КВЦПЗ 11.02). Рішенням Харківської міської ради від 28.11.2018 № 1305/18 ТОВ «ЕСКАЛЬ» затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки комунальної власності площею 2,0680 га (кадастровий номер :09:022:0002) зі зміною цільового призначення з іншої комерційної діяльності» на «для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості» для експлуатації та обслуговування виробничих будівель, допоміжної споруди (естакади) та під`їзної внутрішньозаводської колії по вул. Беркоса, 7 у м. Харкові.

Відповідно до Витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 26.07.2017 № 301 в відомостях щодо цільового призначення земельної ділянки зазначено, що «у відомостях Державного земельного кадастру відсутній код Класифікації видів цільового призначення. У витязі з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 28.03.2019 № НВ - 019 внесені відомості до Державного земельного кадастру, цільове призначення вказаної земельної ділянки - 11.02. для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості. Таким чином, коефіцієнт функціонального використання земельної ділянки (Кф) за період з 01.06.2017 по 31.07.2018 рік рахувався на підставі Наказу Мінагрополітики № 489 від 25.11.2016 «Про затвердження порядку нормативної грошової оцінки земель населених пунктів» відповідно до якого до примітки 2 до Додатку 1 зазначено, що у разі якщо у відомостях Державного земельного кадастру відсутній код Класифікації видів цільового призначення земель для земельної ділянки, коефіцієнт, який характеризує функціональне використання земельної ділянки (Кф), застосовується із значенням 2,0. За період з 01.08.2018 по 31.11.2018 коефіцієнт функціонального використання земельної ділянки (Кф) рахувався на підставі Наказу Мінагрополітики № 489 від 25.11.2016 (зі змінами від 17.07.2018) «Про затвердження порядку нормативної грошової оцінки земель населених пунктів» відповідно до якого до примітки 2 до Додатку 1 зазначено, що у разі якщо у відомостях Державного земельного кадастру відсутній код Класифікації видів цільового призначення земель для земельної ділянки, коефіцієнт, який характеризує функціональне використання земельної ділянки (Кф), застосовується із значенням 3,0. Після затвердження зміни коду КВЦПЗ коефіцієнт функціонального використання за період з 01.12.2018 по 30.09.2019 застосовувався 1,2. (для коду КВЦПЗ 11.02).

У відзиві на позовну заяву (вх. 16436 від 17.07.2020) відповідач вказував, що загальна площа нежитлових будівель відповідача складає 3221,5 кв.м, тому нежитлові будівлі мають загальну площу 3221,5 кв.м. і не займають всю площу земельної ділянки. ТОВ «ЕСКАЛЬ» не користувалося земельною ділянкою площею 20680 кв.м. Таким чином, відповідач стверджував, що позивачем не надано доказів, що земельна ділянка за адресою м. Харків, вул. Беркоса, 7 в період, за який позивачем нараховується орендна плата, була сформована як об`єкт цивільних прав безпосередньо під об`єктами нерухомого майна, власником якого є відповідач, позивачем не надано Витягу з нормативно-грошової оцінки земельної ділянки безпосередньо під об`єктами нерухомого майна, в якому б була вказана площа та вартість земельної ділянки у 2017, 2018 році, тобто у період, за який позивач намагається стягнути безпідставно збережені кошти.

Також, відповідачем було викладено заперечення щодо визначення позивачем у розрахунках розмірів нормативної грошової оцінки та суми безпідставно збережених коштів. За твердженням відповідача, здійснені позивачем розрахунки нормативної грошової оцінки не містять показників витрат на освоєння та облаштування території в розрахунку на квадратний метр; норм прибутку, норм капіталізації. У Витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки (дата формування 25.07.2017 р.) не обчислений коефіцієнт Км за формулою, зазначеною в п. 6 Порядку, йде посилання лише на коефіцієнт Км2 та сукупний коефіцієнт Км3. Регіональний коефіцієнт (Км1), який характеризує залежність рентного доходу від місцеположення населеного пункту у загальнодержавній, регіональній і місцевій системах виробництва і розселення, відсутній та не визначений, що є обов`язковим для обчислення коефіцієнту Км згідно формули, наведеній в п. 6 Порядку. Відповідачем було надано контррозрахунок нормативної грошової оцінки за період з 01.06.2017 р. по 31.07.2018 р., з 01.08.2018 р. по 30.11.2018 р. та з 01.12.2018 р. по 30.09.2019 р.

У відповіді на відзив на позовну заяву (вх. 16722 від 21.07.2020) позивач вказував, що згідно з витягу з державного земельного кадастру від 28.03.2019 № НВ-019 та від 20.06.2020 № НВ-020 земельна ділянка загальною площею 2,0680 га з кадастровим номером :09:022:0002 є сформованою як об`єкт цивільних прав. Датою державної реєстрації вказаної земельної ділянки є 22.02.2012. З чого можливо зробити висновок, що ця земельна ділянка сформована, визначено її площу та межі.

Позивач наголошував, що в матеріалах справи міститься інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 19.06.2020 № 213184636 та акт обстеження земельної ділянки з кадастровим номером :09:022:0002 по вул. Беркоса, 7 у м. Харкові. Листом від 26.09.2017 № 22 ТОВ «ЕСКАЛЬ» просило надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для експлуатації та обслуговування нежитлової будівлі літ. «Т-1» та літ. «АБ» виробничо-складського призначення, площею 2,0680 га (кадастровий номер 09:022:0002) зі зміною цільового призначення з «іншої комерційної діяльності» (старий код УКВЦПЗ - 1.11.6) на «Для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості (код КВЦПЗ 11.02). При здійсненні розрахунків безпідставно збережених коштів Харківська міська рада керувалася чергу рішенням 25 сесії Харківської міської ради 6 скликання від 03.07.2013 р. № 1209/13 була затверджена Технічна документація з нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2013, яка застосовується з 01.01.2014 року і по теперішній час. Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України № 489 від 25.11.2016 р. затверджено новий Порядок нормативної грошової оцінки земель населених пунктів (далі Порядок), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.12.2016 року за № 1647/29777, який застосовується з 01 січня 2017 року. Відповідно до цього Порядку коефіцієнт, який характеризує функціональне використання земельної ділянки (Кф), встановлюється на підставі класифікації видів цільового призначення земель, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 23 липня 2010 року № 548, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 01 листопада 2010 року за № 1011/18306 (додаток 1 Порядку). Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України № 162 від 27.03.2018 р, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10.04.2018 року за № 432/31884, що набрав чинності з 17.07.2018 року, було внесено зміни до Порядку нормативної грошової оцінки земель населених пунктів, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 25 листопада 2016 року № 489, а саме: в примітках 1 додатку Порядку цифри «2,0» замінити цифрами «3,0». В примітках Додатку 1 цього Порядку визначено застосування коефіцієнту функціонального використання земельної ділянки (Кф) із значенням 3.0, у разі: якщо інформація про земельні ділянки не внесена до відомостей Державного земельного кадастру (земельні ділянки, на які обліковуються правовстановлюючі документи до 2004 року, але не пройшли державну реєстрацію в державному земельному кадастрі) та якщо у відомостях Державного земельного кадастру відсутній код Класифікації видів цільового призначення земель (згідно наказу Державного комітету України із земельних ресурсів від 23.07.2010 р. № 548, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01 листопада 2010 р. за № 1011/18306).

Рішенням Харківської міської ради від 28.11.2018 № 1305/18 ТОВ «ЕСКАЛЬ» затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки комунальної власності площею 2,0680 га (кадастровий номер :09:022:0002) зі зміною цільового призначення з іншої комерційної діяльності» на «для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості» для експлуатації та обслуговування виробничих будівель, допоміжної споруди (естакади) та під`їзної внутрішньозаводської колії по вул. Беркоса, 7 у м. Харкові. Відповідно до Витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 26.07.2017 № 301 в відомостях щодо цільового призначення земельної ділянки зазначено, що «у відомостях Державного земельного кадастру відсутній код Класифікації видів цільового призначення. У витязі з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 28.03.2019 № НВ - 019 внесені відомості до Державного земельного кадастру, цільове призначення вказаної земельної ділянки -11.02. для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості. Отже, коефіцієнт функціонального використання земельної ділянки (Кф) за період з 01.06.2017 по 31.07.2018 рік рахувався на підставі Наказу Мінагрополітики № 489 від 25.11.2016 «Про затвердження порядку нормативної грошової оцінки земель населених пунктів» відповідно до якого до примітки 2 до Додатку 1 зазначено, що у разі якщо у відомостях Державного земельного кадастру відсутній код Класифікації видів цільового призначення земель для земельної ділянки, коефіцієнт, який характеризує функціональне використання земельної ділянки (Кф), застосовується із значенням 2,0. За період з 01.08.2018 по 31.11.2018 коефіцієнт функціонального використання земельної ділянки (Кф) рахувався на підставі Наказу Мінагрополітики № 489 від 25.11.2016 (зі змінами від 17.07.2018) «Про затвердження порядку нормативної грошової оцінки земель населених пунктів» відповідно до якого до примітки 2 до Додатку 1 зазначено, що у разі якщо у відомостях Державного земельного кадастру відсутній код Класифікації видів цільового призначення земель для земельної ділянки, коефіцієнт, який характеризує функціональне використання земельної ділянки (Кф), застосовується із значенням 3,0. Після затвердження зміни коду КВЦПЗ коефіцієнт функціонального використання за період з 01.12.2018 по 30.09.2019 застосовувався 1,2 (для коду КВЦПЗ 11.02).

Щодо коефіцієнту Км2 із значенням 1,20, позивач вказував, що відповідно до рішення Харківської міської ради № 1209/13 для економіко планувальної зони із значенням 7231 застосовується Км2 із значенням 1,20. З урахуванням витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 25.07.2017 був застосований сукупний коефіцієнт Км3 із значенням 1,17134.

В письмових запереченнях (вх. 20339 від 04.09.2020) відповідачем було заявлено про застосування строку позовної давності до вимог позивача про стягнення з відповідача безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати у сумі 107053,47 грн (за червень 2017 року). Також, відповідач наголошував, що безпідставним є застосування позивачем при здійсненні розрахунків суми безпідставно збережених коштів коефіцієнту Кф - 2 (за період з 01.06.2017 р. по 31.07.2018 р.) та Кф - 3 (за період з 01.08.2018 р. по 30.11.2018 р.) з посиланням на невнесення інформації до Державного земельного кадастру в частині відсутності коду Кваліфікації видів цільового використання земель. Відповідач вважає, що Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 25.07.2017 р., який наданий позивачем, не відображає дійсної інформації, яка міститься у даних державного земельного кадастру.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав позовних вимог і викладених сторонами доводів та заперечень, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 80 ЗК України суб`єктами права на землі комунальної власності є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування.

Відповідно до статей 122, 123, 124 ЗК України міські ради передають земельні ділянки у власність або користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі - продажу права оренди земельної ділянки.

В силу статті 206 ЗК України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону. Плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності (підпункт 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Земельним податком є обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів, а орендною платою за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (підпункти 14.1.72, 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 ПК України у вказаній редакції).

Відповідач не є власником або постійним землекористувачем спірної земельної ділянки, а тому не є суб`єктом плати за землю у формі земельного податку, при цьому, єдино можливою формою здійснення плати за землю для нього як землекористувача є орендна плата (підпункт 14.1.72 пункту 14.1 статті 14 ПК України).

У разі надання земельної ділянки в оренду укладається договір оренди земельної ділянки, яким за положенням частини першої статті 21 Закону України "Про оренду землі" визначається орендна плата за землю як платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати для земель державної і комунальної власності, а зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати, який в будь-якому разі не може бути меншим, ніж встановлено положеннями пункту 288.5.1 статті 288 ПК України (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду від 10.09.2018 по справі №920/739/17).

Відповідно до частини другої статті 152 ЗК України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. При цьому згідно з пунктом "д" частини першої статті 156 цього Кодексу власникам землі відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки.

Предметом регулювання глави 83 ЦК України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Відповідно до частин першої та другої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала. У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень глави 83 ЦК України.

Частина перша статті 93 ЗК України встановлює, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Предметом позову в цій справі є стягнення з власника приміщень об`єкта нерухомого майна безпідставно збережених коштів орендної плати на підставі статей 1212, 1214 ЦК України за фактичне користування без належних на те правових підстав, земельною ділянкою, на якій, як стверджує позивач, цей об`єкт розміщений.

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності нерухоме майно від 19.06.2020 № 213186591 право власності на нежитлову будівлю літ. «Т-1» загальною площею 2849,9 кв.м по вул. Беркоса, 7 у м. Харкові з 01.06.2012 зареєстроване за ТОВ «ЕСКАЛЬ» () на підставі договору купівлі-продажу від 24.04.2012 № 788 та додаткового договору від 28.05.2012 № 1037 до договору купівлі-продажу. Право власності на нежитлову будівлю літ. «АБ» загальною площею 371,6 кв.м по вул. Беркоса, 7 у м. Харкові з 19.02.2016 зареєстроване за ТОВ «ЕСКАЛЬ» () на підставі договору купівлі-продажу від 23.07.2015 № 2425. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 19.06.2020 № 213184636 право оренди земельної ділянки площею 2,0680 га (кадастровий номер :09:022:0002) припинене 18.05.2017.

Проте матеріали справи не містять доказів належного оформлення відповідачем як власником нерухомого майна права користування земельною ділянкою (за спірний період) на якій воно розташовано, зокрема укладення відповідних договорів оренди з Харківською міською радою та державної реєстрації такого права.

Таким чином, ТОВ «ЕСКАЛЬ» набувши право власності на об`єкт нерухомого майна, розташований на земельній ділянці комунальної форми власності, належним чином у встановленому законодавством порядку не оформило речового права на вказану земельну ділянку.

За інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 19.06.2020 № 213186050 право оренди земельної ділянки площею 2,0680 га (кадастровий номер :09:022:0002) по вул. Беркоса, 7 у м. Харкові зареєстроване за ТОВ «ЕСКАЛЬ» лише з 11.10.2019 на підставі договору оренди землі від 27.09.2019.

Враховуючи викладене, суд вважає помилковим посилання відповідача на те, що для обслуговування належного йому нерухомого майна мала використовуватися лише земельна ділянка з площею безпосередньо під будівлями.

У позовній заяві підставами позову позивач зазначив, що відповідач за відсутності договору оренди земельної ділянки не сплачував за користування земельною ділянкою, а тому безпідставно зберіг кошти за рахунок позивача, які зобов`язаний повернути на підставі статей 1212 - 1214 Цивільного кодексу України.

Позивач надав докази існування протягом зазначеного в позові періоду земельної ділянки як об`єкта цивільних прав у розумінні та визначенні земельного законодавства, реальної можливості передачі позивачем цієї земельної ділянки в оренду відповідно до Закону України "Про оренду землі" у зазначений період, а також обґрунтований розрахунок стягуваної суми (збереженого відповідачем за рахунок позивача майна (коштів)) основою для визначення розміру якої для земель державної і комунальної власності є нормативна грошова оцінка земель, оформлена як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель.

Таким чином, ТОВ «ЕСКАЛЬ» у період з 01.06.2017 по 30.09.2019 не сплачувало за користування земельною ділянкою по вул. Беркоса, 7 у м. Харкові плату за землю у встановленому законодавчими актами розмірі, внаслідок чого зберегло за рахунок Харківської міської ради як власника земельної ділянки за вказаною адресою майно - грошові кошти у розмірі орендної плати.

Розглядаючи заперечення відповідача щодо наданих позивачем розрахунків безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати, суд виходить з такого.

Основою для визначення розміру орендної плати для земель державної і комунальної власності є нормативна грошова оцінка, оформлена як витяг із технічної документації з нормативної грошової оцінки земель.

Відповідно до Витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 26.07.2017 № 301 в відомостях щодо цільового призначення земельної ділянки зазначено, що «у відомостях Державного земельного кадастру відсутній код Класифікації видів цільового призначення. У витязі з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 28.03.2019 № НВ - 019 внесені відомості до Державного земельного кадастру, цільове призначення вказаної земельної ділянки - 11.02. для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості. Таким чином, коефіцієнт функціонального використання земельної ділянки (Кф) за період з 01.06.2017 по 31.07.2018 рік рахувався на підставі Наказу Мінагрополітики № 489 від 25.11.2016 «Про затвердження порядку нормативної грошової оцінки земель населених пунктів» відповідно до якого до примітки 2 до Додатку 1 зазначено, що у разі якщо у відомостях Державного земельного кадастру відсутній код Класифікації видів цільового призначення земель для земельної ділянки, коефіцієнт, який характеризує функціональне використання земельної ділянки (Кф), застосовується із значенням 2,0. За період з 01.08.2018 по 31.11.2018 коефіцієнт функціонального використання земельної ділянки (Кф) рахувався на підставі Наказу Мінагрополітики № 489 від 25.11.2016 (зі змінами від 17.07.2018) «Про затвердження порядку нормативної грошової оцінки земель населених пунктів» відповідно до якого до примітки 2 до Додатку 1 зазначено, що у разі якщо у відомостях Державного земельного кадастру відсутній код Класифікації видів цільового призначення земель для земельної ділянки, коефіцієнт, який характеризує функціональне використання земельної ділянки (Кф), застосовується із значенням 3,0. Після затвердження зміни коду КВЦПЗ коефіцієнт функціонального використання за період з 01.12.2018 по 30.09.2019 застосовувався 1,2 (для коду КВЦПЗ 11.02).

Враховуючи викладене, а також перевіривши надані позивачем розрахунки суми безпідставно збережених коштів за використання земельної ділянки комунальної форми власності за період з 01.06.2017 р. по 30.09.2019 р., судом встановлено обґрунтованість здійснених позивачем розрахунків.

Розглядаючи заявлене відповідачем клопотання про застосування до вимог позивача наслідків спливу строку позовної давності, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 256 Цивільного кодексу України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до п. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Пунктом 2.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 №10 "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів" передбачено, що за змістом ч.1 ст.261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Як було встановлено судом, позивачем заявлено позовні вимоги про стягнення з відповідача безпідставно збережених коштів, що нараховані у розмірі орендної плати за період з 01.06.2017 по 30.09.2019. Відповідно по відмітки Господарського суду Харківської області позивач звернувся до суду з позовом 30.06.2020 р.

Враховуючи зазначене, заявлення відповідачем про застосування наслідків спливу строку позовної давності (вх. 16437 від 14.07.2020), суд задовольняє вказану заяву відповідача та відмовляє у задоволенні вимоги позивача про стягнення з відповідача 107053,47 грн безпідставно збережених коштів, нарахованих за червень 2017 року в зв`язку зі спливом строку позовної давності для звернення до суду за вказаною вимогою.

Враховуючи зазначені положення діючого законодавства України, встановлені обставини, наявність в матеріалах справи належних та достатніх доказів на підтвердження часткової обґрунтованості позовних вимог (з урахуванням застосування позовної давності до частини вимог), суд задовольняє вимоги позивача частково.

З урахуванням приписів ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору по даній справі покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, статтями 1, 2, 5, 7, 11, 13, 14, 15, 73, 74, 80, 86, 129, 238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕСКАЛЬ" (61017, Харківська обл., місто Харків, Ленінський район, ВУЛИЦЯ ПАЩЕНКІВСЬКА, будинок 11, ідентифікаційний код особи 35247596) на користь Харківської міської ради (61003, Харківська обл., місто Харків, Шевченківський район, МАЙДАН КОНСТИТУЦІЇ, будинок 7, ідентифікаційний код особи 04059243; за реквізитами: код класифікації доходів бюджету - 24062200, номер рахунку (IBAN) UA1020002, код отримувача (ЄДРПОУ) - 37999649, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), отримувач - УК м. Харкова) безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати у сумі 2 676 333,95 грн та 40 145,01 грн судового збору.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складення його повного тексту. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається в строки та в порядку визначеному ст.ст. 256, 257 ГПК України з врахуванням п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Повне рішення складено "05" листопада 2020 р.

Суддя Л.С. Лаврова