ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2020 року Справа № 923/617/20

Господарський суд Херсонської області у складі судді Павленко Н.А., при секретарі судового засідання Короткій Ю.А. за участю представників судового процесу:

від позивача - Котенко Т.В., адвокат,

від відповідача - не прибув,

розглянувши у судовому засіданні справу

за позовом: Фізичної особи- підприємця Баєва Георгія Вільямовича, АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1

до відповідача: Херсонської міської ради Херсонської області, м. Херсон, просп. Ушакова, 37, код ЄДР 26347681

про поновлення договору оренди землі, визнання додаткової угоди укладеною, визнання недійсним і скасування рішення Херсонської міської ради.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача, заяви, клопотання, процесуальні дії суду.

Фізична особа -підприємець Баєв Георгій Вільямович (надалі по тексту рішення -позивач, ФОП Баєв Г.В.) звернувся до господарського суду Херсонської області з позовними вимогами до Херсонськкої міської ради Херсонської області :

- визнати поновленим укладений між Херсонською міською радою та Фізичною особою-підприємцем Баєвим Георгієм Вільямовичем договір оренди земельної ділянки, зареєстрований 01.08.2007 року за № 71, поновлений додатковими угодами від 27.04.2010, від 16.08.2011 року, від 01.04.2013 року, від 01.07.2015 року (право оренди земельної ділянки зареєстроване 01.07.2015, за № 02150227), площею 0,0016 га під торгівельним кіоском по просп. Святих Кирила і Мефодія (раніше пр. Димитрова), кадастровий номер :04:004:0063, на тих самих умовах і на той самий строк, тобто з 26.03.2017 року до 26.03.2019 року.

- визнати поновленим укладений між Херсонською міською радою та Фізичною особою-підприємцем Баєвим Георгієм Вільямовичем договір оренди земельної ділянки, зареєстрований 01.08.2007 року за № 71, поновлений додатковими угодами від 27.04.2010, від 16.08.2011 року, від 01.04.2013 року, від 01.07.2015 року (право оренди земельної ділянки зареєстроване 01.07.2015, за № 02150227), площею 0,00І6 га під торгівельним кіоском по просп. Святих Кирила і Мефодія (раніше пр. Димитрова), кадастровий номер :04:004:0063, на тих самих умовах і на той самий строк, тобто з 26.03.2019 року до 26.03.2021 року;

- визнати додаткову угоду до Договору оренди земельної ділянки від 24.01.2017 №71 укладеною у запропонованій у позовній заяві редакції;

- визнати додаткову угоду до Договору оренди земельної ділянки від 24.01.2019 №71 укладеною у запропонованій у позовній заяві редакції;

- визнати недійсним та скасувати рішення Херсонської міської ради від 10.11.2017 року №1012 "Про відмову ФОП Баєву Г.В. у поновленні договору оренди земельної ділянки по просп. Святих Кирила і Мефодія (раніше пр. Димитрова), під торгівельним кіоском, площею 0,0016 га".

- визнати недійсним та скасувати рішення Херсонської міської ради від 03.09.2019 року №2123 "Про відмову ФОП Баєву Г.В. у поновленні договору оренди земельної ділянки по просп. Святих Кирила і Мефодія (раніше пр. Димитрова), під торгівельним кіоском, площею 0,0016 га".

Позовні вимоги ФОП Баєв Г.В. обґрунтовує положеннями ч.6 ст.33 ЗУ "Про оренду землі".

В обгрунтування позовних вимог ФОП Баєв Г.В. зазначає, що 24.01.2017 та 24.01.2019 звертався до відповідача із заявами про поновлення договору оренди земельної ділянки від 05.12.2007, в яких просив поновити договір строком на п`ять років. Але, як стверджує позивач, відповідач ані поновив договір оренди земельної ділянки та ані відмовив у поновленні договору оренди земельної ділянки. Позивач наголошує, що сплачував орендну плату вчасно та у повному обсязі.

Позивач вказує, що ФОП Баєв Г. В. після закінчення строку оренди 26.03.2017 продовжував користуватися наданою йому в оренду земельною ділянкою, належно виконував свої обов`язки та має намір в подальшому використовувати земельну ділянку за цільовим призначенням, що свідчить, на думку позивача, про використання ФОП Баєвим Г.В. права на поновлення договору оренди землі. А відсутність протягом місяця після закінчення строку дії договору оренди заперечень Херсонської міської ради стосовно поновлення договору оренди землі на той самий строк і на тих самих умовах, порушує право відповідача на укладання додаткової угоди до договору на той самий строк і на тих самих умовах.

На думку позивача, рішення Херсонської міської ради №1012 від 10.11.2017, №2123 від 03.09.2019 суперечать положенням ст.33 ЗУ "Про оренду землі", оскільки прийняті після спливу місяця з моменту закінчення строку дії договору.

14.07.2020 за вх.№5255/20 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву. Так відповідач зазначає, що згідно із проєктом додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки, від 04.01.2020, позивач хоче внести зміни до п.8 договору оренди та укласти договір оренди на п`ять років до 26.03.2022, однак відповідним пунктом 8 договору оренди, визначено строк дії на 6 місяців. Тож, клопотання про поновлення строку договору, яке надсилалося Херсонській міській раді, необхідно розцінювати, як поновлення договору оренди на новий строк, який регламентується ч. 1-5 ст.33 ЗУ "Про оренду землі".

Відповідач наголошує, що позовні вимоги не збігаються із підставою позову та доказами, які надані до матеріалів справи. За твердженнями відповідача, ФОП Баєв Г.В. не вірно посилається на частини, які визначені ст.33 ЗУ "Про оренду землі", оскільки названа правова норма містить дві різні правові конструкції, а зміст права, підстави та обставини для захисту переважного права орендаря, яке виникає відповідно до ч. 1-5 зазначеної статті, не є тотожними змісту і підставам захисту його права, яке виникає за ч.6 цієї норми.

За твердженнями відповідача рішення міської ради від 10.11.2017 не підлягає скасуванню, оскільки відповідно до листа Департаменту містобудування та землекористування міської ради від 22.06.2020 №02-36-78 позивачу було відмовлено у поновленні договору оренди земельної ділянки на підставі ст. ст. 31, 33 Закону України "Про оренду землі" у зв`язку з припиненням строку, на який було укладено договір.

Ухвалою суду 21.07.2020 було відкладено підготовче засідання до 27.08.2020.

26.08.2020 за вх.№6380/20 від позивача надійшла відповідь на відзив Херсонської міської ради, за якою позивач зазначає, що оскільки перший договір оренди від 09.02.2005, останні додаткові угоди від 16.08.2011, 01.04.2013, 01.07.2015 були укладені строком на два роки, позивач правомірно, керуючись ст.33 ЗУ "Про оренду землі", більше ніж за 60 днів до закінчення дії договору оренди (26.03.2017), звернувся до відповідача з клопотанням про поновлення договору оренди земельної ділянки в січні 2017. Про відмову в продовжені договору оренди земельної ділянки позивачу, в листопаді 2017 відомо не було.

Позивач зазначає, рішення Херсонської міської ради, про відмову в поновлені строку дії договору оренди земельної ділянки підлягають скасуванню так як не містять підстав відмови в пролонгації договору оренди та прийнятті з пропуском строку.

Ухвалою суду від 27.08.2020 було про було продовжено строк проведення підготовчого провадження на 30 днів, до 30.09.2020 включно, цією ж ухвалою було відкладено підготовче засідання до 15.09.2020.

У підготовчому засіданні представником позивача подано клопотання про уточнення до позовних вимог (вх.№2/1888/20 від 15.09.2020).

Відповідач не заперечував проти задоволення означеного клопотання позивача, так, позовні вимоги по даній справі є вимоги в редакції клопотання позивача (вх.№2/1888/20 від 15.09.2020), а саме:

- визнати поновленим укладений між Херсонською міською радою та Фізичною особою-підприємцем Баєвим Георгієм Вільямовичем договір оренди земельної ділянки, зареєстрований 01.08.2007 року за № 71, поновлений додатковими угодами від 27.04.2010, від 16.08.2011 року, від 01.04.2013 року, від 01.07.2015 року (право оренди земельної ділянки зареєстроване 01.07.2015, за № 02150227), площею 0,0016 га під торгівельним кіоском по просп. Святих Кирила і Мефодія (раніше пр. Димитрова), кадастровий номер :04:004:0063, на тих самих умовах і на той самий строк, тобто з 26.03.2017 року до 26.03.2019 року.

- визнати поновленим укладений між Херсонською міською радою та Фізичною особою-підприємцем Баєвим Георгієм Вільямовичем договір оренди земельної ділянки, зареєстрований 01.08.2007 року за № 71, поновлений додатковими угодами від 27.04.2010, від 16.08.2011 року, від 01.04.2013 року, від 01.07.2015 року (право оренди земельної ділянки зареєстроване 01.07.2015, за № 02150227), площею 0,00І6 га під торгівельним кіоском по просп. Святих Кирила і Мефодія (раніше пр. Димитрова), кадастровий номер :04:004:0063, на тих самих умовах і на той самий строк, тобто з 26.03.2019 року до 26.03.2021 року;

- визнати додаткову угоду до Договору оренди земельної ділянки від 24.01.2017 №71 укладеною у запропонованій у позовній заяві редакції;

- визнати додаткову угоду до Договору оренди земельної ділянки від 24.01.2019 №71 укладеною у запропонованій у позовній заяві редакції;

- визнати недійсним та скасувати п.1.21 рішення Херсонської міської ради від 10.11.2017 року №1012 "Про відмову ФОП Баєву Г.В. у поновленні договору оренди земельної ділянки по просп. Святих Кирила і Мефодія (раніше пр. Димитрова), під торгівельним кіоском, площею 0,0016 га".

- визнати недійсним та скасувати п.1.1 рішення Херсонської міської ради від 03.09.2019 року №2123 "Про відмову ФОП Баєву Г.В. у поновленні договору оренди земельної ділянки по просп. Святих Кирила і Мефодія (раніше пр. Димитрова), під торгівельним кіоском, площею 0,0016 га".

Ухвалою суду від 15.09.2020 підготовче засідання по справі було закрито. А розгляд справи по суті було призначено в судовому засіданні на 15.10.2020.

В судовому засіданні 15.10.2020 оголошувалась перерва до 23.10.2020.

Ухвалою суду від 23.10.2020 з підстав викладених в ухвалі суду, судове засідання було відкладено до 03.11.2020.

В судовому засіданні 03.11.2020 представник позивача підтримав позовні вимоги і на полягав на їх задоволенні в повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві і відповіді на відзив.

Представник відповідача в судове засіданні 03.11.2020 не з`явився,02.11.2020 за вх.№8307/20 подав клопотання про розгляд справи за відсутності представника відповідача і зазначив, що заперечує проти задоволення позовних вимог з підстав викладених у відзиві на позовну заяву.

На підставі ст. 240 ГПК України в судовому засіданні було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Обставини, які встановленні судом та мотиви визнання доказів більш вірогідними щодо кожної обставини, яка є предметом доказування у справі, мотивована оцінка аргументів наведених учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову.

03.07.2007 між Херсонською міською радою (орендодавець) та ПП Баєвим Г.В. було укладено договір оренди земельної ділянки (а.с. 9-11) за яким орендодавець на підставі рішення міської ради від 28.02.2007 №301 надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку несільськогосподарського призначення під торговельним кіоском, яка знаходиться у м.Херсоні по пр.Дмитрова,9, із земель, раніше наданих в оренду (п.1 договору).

Відповідно до п.2 договору в оренду передається земельна ділянка, загальною площею 0,0016га, у тому числі, ділянка площею 0,009га - під тимчасовою забудовою; ділянка, площею 0,0007га - під проїздами, проходами та площадками.

Сторони у п.8 договору узгодили, що договір укладено на 6 місяців, строком до 28.08.2007. Після закінчення строку договору орендар має переважне право на поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 60 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Договір набуває чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації (п.43 договору)

Договір було зареєстровано у Херсонській міській філії Державного підприємства "Херсонський регіональний центр державного земельного кадастру" 01.08.2007, про що в книзі 4АА001969 записів державної реєстрації договорів оренди вчинено запис №71.

Таким чином строк дії договору встановлено до 01.02.2008 включно.

02.08.2007 між позивачем та відповідачем було складено акт про передачу та прийом земельної ділянки (а.с.20), за яким Херсонська міська рада передала ПП Баєву Г.В., земельну ділянку в натурі, яка знаходиться у м.Херсоні по пр..Димитрова, 9, площею 0,0016га, під торговельним кіоском.

27.04.2010 сторони уклали додаткову угоду до договору оренди землі (а.с.13) за якою узгодили, зокрема, на підставі рішення міської ради від 26.03.2010 №1492 поновити строк дії договору оренди земельної ділянки, площею 0,0016га, за адресою: м.Херсон, просп.Димитрова,9, під торговельним кіоском, строком до 26.03.2011. Додаткову угоду до договору було зареєстровано 05.07.2010.

05.10.2012 сторони уклали додаткову угоду до договору оренди землі (а.с.14) за якою узгодили, зокрема, що на підставі рішення міської ради від 29.04.2011 №200 строк дії договору оренди земельної ділянки, площею 0,0016га, за адресою: м.Херсон, просп.Димитрова,9, під торговельним кіоском поновлено на два роки. Термін дії додаткової угоди з 26.03.2011 (момент закінчення строку дії договору оренди) до 26.03.2013. Додаткову угоду було зареєстровано 05.10.2012.

01.04.2013 сторони уклали додаткову угоду до договору оренди землі (а.с.15) за якою узгодили, серед іншого, що на підставі рішення міської ради від 29.02.2013 №1052 строк дії договору оренди земельної ділянки, площею 0,0016га, за адресою: м.Херсон, просп.Димитрова,9, під торговельним кіоском поновлено на два роки. Термін дії додаткової угоди з 26.03.2013 (момент закінчення строку дії договору оренди) до 26.03.2015. Додаткову угоду було зареєстровано 23.05.2013.

01.07.2015 між сторонами було укладено додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки від 01.08.2007 №71 (а.с.12) за якою серед іншого, сторони узгодили, що на підставі п.1.7 рішення міської ради від 15.05.2015 №1860 строк дії договору оренди земельної ділянки, площею 0,0016га, по просп.Георгія Дмитрова,9, під торговельним кіоском, поновлено на два роки. Термін дії додаткової угоди з 26.03.2015 (момент закінчення строку дії договору оренди) до 26.03.2017.Додаткову угоду зареєстровано 01.07.2015.

24.01.2017 та 24.01.2019 позивач на адресу відповідача направив заяви про поновлення строку дії договору оренди земельної ділянки несільськогосподарського призначення площею 0,0016га, яка знаходиться у м.Херсоні по пр.Димитрова,9, під тримання торгівельного кіоску.

Докази направлення означених заяв на адресу відповідача містяться у матеріалах справи на арк.28-29.

Відповідно до витягу з рішення (зворотній бік а.с.33), рішенням від 10.11.2017 №1012 позачергової сесії Херсонської міської ради VII скликання "Про відмову в поновленні договорів оренди та внесенні змін до договорів оренди земельних ділянок" було відмовлено ФОП Баєву Г.В. у поновленні договору оренди земельної ділянки площею 0,0016 га, по просп.Святих Кирила та Мефодія (Георгія Димитрова), 9, під торговельним кіоском, на підставі ст. 31,33 Закону України "Про оренду землі".

Рішенням від 03.09.2019 №2123 ХХХ сесії Херсонської міської ради VII скликання "Про відмову в поновленні договорів оренди земельних ділянок" (а.с.34) було серед іншого відмовлено ФОП Баєву Г.В. у поновленні договору оренди земельної ділянки площею 0,0016 га, по просп.Святих Кирила та Мефодія (Георгія Димитрова), 9, під торговельним кіоском, на підставі ст.31, 33 Закону України "Про оренду землі".

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Відповідно до частин першої, другої статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочин.

Господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (стаття 174 Господарського кодексу України).

Відповідно до частини сьомої статті 179 Господарського кодексу України господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Статтею 792 Цивільного кодексу України визначено, що за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Умови укладення, зміни, поновлення і припинення договору оренди землі визначаються Законом України "Про оренду землі".

Відповідно до статті 1 Закону України "Про оренду землі" оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно зі статтею 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

За умовами статті 15 Закону України "Про оренду землі" (в редакції, чинній на час спливу строку дії договору б/н від 03.07.2007; далі - Закон України "Про оренду землі") істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови.

Правові підстави поновлення договору оренди землі визначені у статті 33 Закону України "Про оренду землі", яка фактично об`єднує два випадки продовження дії (пролонгації) договору оренду землі, зокрема, продовження дії договору на новий строк як у випадку реалізації переважного права орендаря за умови дотримання порядку, визначеного частинами першою-п`ятою цієї статті, так і у випадку, коли орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди (частина шоста вказаної статті).

Так, відповідно до частин першої - п`ятої статті 33 цього Закону по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, установлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проєкт додаткової угоди. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проєктом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Тобто наведені у частинах першій - п`ятій статті 33 Закону № 161-XIV правила стосуються реалізації переважного права орендаря на укладення договору оренди землі на новий строк. Таке укладення договору є можливим лише після закінчення строку, на який було укладено договір оренди землі. Саме після закінчення цього строку орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, може скористатися своїм переважним (перед іншими особами) правом на укладення договору оренди землі на новий строк. З метою ініціювання виникнення такого переважного права орендар має, серед іншого, листом-повідомлення у визначений строку довести орендодавцю про свій намір продовжувати орендні договірні відносини.

Натомість частиною шостою статті 33 Закону № 161-XIV передбачено іншу підставу поновлення договору оренди землі: у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Сутність поновлення договору оренди землі полягає в тому, що договір автоматично поновлюється на той самий строк за умови, що: орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди; відсутні заперечення орендодавця протягом одного місяця після закінчення такого строку.

Очевидно, що переважне право на укладення договору оренди землі на новий строк (частини перша-п`ята статті 33 Закону № 161-XIV) потрібно відрізняти від поновлення договору оренди землі (частина шоста статті 33 Закону № 161-XIV).

Так, при поновленні договору відбувається продовження договірних відносин після закінчення строку договору оренди землі, коли орендар продовжує користуватися земельною ділянкою і відсутні заперечення орендодавця протягом одного місяця. Цей договір поновлюється на той же строк та з умовами, що були передбачені у договорі оренди землі.

Сутністю ж переважного права є укладення договору оренди землі на новий строк зі встановленням умов за домовленістю сторін, а не його автоматичне поновлення. Тобто переважне право орендаря стосується укладення нового договору оренди землі на новий строк і з новими умовами.

Слід наголосити на тому, що послідовно проводячи відмінність між поновленням договору оренди землі та переважним правом на його укладення, законодавець встановив різні строки заперечення орендодавця проти існування подальших договірних відносин. Так, у випадку поновлення договору таке заперечення має бути висунуте орендодавцем протягом одного місяця після закінчення строку дії договору оренди землі. Натомість переважне право на укладення договору оренди землі на новий строк припиняється у разі заперечень орендодавця, про що він має повідомити орендарю ще під час дії договору, до закінчення строку останнього.

Звідси ототожнення цих двох відмінних правових конструкцій (переважного права орендаря на укладення договору оренди землі та поновлення такого договору) є безпідставним.

Таким чином, суд зауважує, що для продовження договірних відносин на нових умовах (зміна строку дії договору) необхідно волевиявлення на це сторін договору, досягнення ними згоди щодо продовження договору із застосуванням переважного права орендаря на продовження договору оренди, у тому числі на змінених умовах (частини перша-п`ята статті 33 Закону України "Про оренду землі") або мовчазна згода сторін договору стосовно поновлення договору на тих самих умовах на той самий строк (частина шоста статті 33 Закону України "Про оренду землі").

У розумінні наведених положень законодавства основними відмінностями у застосуванні положень частин першої-п`ятої та частини шостої статті 33 Закону України "Про оренду землі" є умови додаткової угоди (відмінні від попередніх, або ті самі чи тотожні (частини перша-п`ята статті 33 цього Закону) та наявність погодження обох сторін щодо істотних умов договору, або ті самі (частина шоста статті 33 цього Закону) та строк, в який орендодавець повинен повідомити орендаря про відсутність наміру продовжувати або поновлювати договір оренди (у місячний строк після повідомлення орендаря про намір продовжувати договір оренди земельної ділянки (частини перша-п`ята статті 33 цього Закону) чи у місячний строк після закінчення строку дії договору (частина шоста статті 33 цього Закону).

У контексті поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі", необхідно зауважити, що такий договір може бути поновлено виключно на тих самих умовах і на той самий строк. Щодо прав і обов`язків орендодавця слід акцентувати, що він має право заперечити стосовно поновлення згідно із цією частиною статті 33 Закону України "Про оренду землі", і таке заперечення має бути заявлено саме протягом одного місяця після закінчення дії договору оренди землі, що безпосередньо випливає зі змісту частини 6 зазначеної статті.

У подальшому, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення дії договору оренди і орендодавець не надав заперечень стосовно поновлення цього договору протягом одного місяця після його закінчення, орендар має право звернутися із вимогою про визнання укладеною угоди про поновлення договору на тих самих умовах і на той самий строк. Орендодавець, у свою чергу, в будь-який час до укладення додаткової угоди стосовно поновлення договору на той самий строк і на тих самих умовах може звернутися із вимогою про звільнення земельної ділянки. Тобто договір оренди землі вважатиметься поновленим лише у разі укладення додаткової угоди, про що безпосередньо зазначено у частині 8 статті 33 Закону України "Про оренду землі". При цьому відмову або зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено у суді.

Ураховуючи викладене, слід дійти висновку, що порушення прав орендаря на поновлення договору оренди землі в порядку, передбаченому частиною 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі", може мати місце, а відповідно і право на захист цього права орендаря може виникнути лише після закінчення дії договору оренди землі - після спливу одного місяця після закінчення дії договору оренди землі, упродовж якого орендодавець, у разі якщо він заперечує стосовно поновлення цього договору, має право заявити таке заперечення, однак не заявляє його, водночас орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення дії договору оренди, однак при цьому орендодавець відмовляє або зволікає у задоволенні вимоги орендаря укласти додаткову угоду до договору оренди землі на той самий строк і на тих самих умовах, обов`язковість якої передбачена положеннями частин 6, 8 статті 33 Закону України "Про оренду землі".

Зі змісту позовної заяви вбачається, що в якості підстави звернення з даним позовом ФОП Баєвим Г.В. визначено порушенням Херсонською міською радою приписів частин шостої статті 33 Закону України "Про оренду землі".

Про обґрунтування заявлених позовних вимог порушенням відповідачем саме частини шостої статті 33 Закону України "Про оренду землі", позивач також зазначив при розгляді справи по суті.

Стаття 15 Цивільного кодексу України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Під порушенням слід розуміти такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке, порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Захист, відновлення порушеного або оспорюваного права чи охоронюваного законом інтересу відбувається, в тому числі, шляхом звернення з позовом до суду (частина перша статті 16 Цивільного кодексу України).

Наведена позиція ґрунтується на тому, що під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною, внаслідок чого реально відбудеться припинення порушення (чи оспорювання) прав цього суб`єкта, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Позивачем є особа, яка подала позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Водночас позивач самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві у чому саме полягає порушення його прав та інтересів, а суд перевіряє ці доводи, і в залежності від встановленого вирішує питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту, при цьому застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права.

Отже, виходячи із приписів статті 4 Господарського процесуального кодексу України, статей 15, 16 Цивільного кодексу України, можливість задоволення позовних вимог перебуває у залежності від наявності (доведеності) наступної сукупності умов: наявність у позивача певного суб`єктивного права або інтересу, порушення такого суб`єктивного права (інтересу) з боку відповідача та належність (адекватність встановленому порушенню) обраного способу судового захисту. Відсутність (недоведеність) будь-якого з означених елементів унеможливлює задоволення позовних вимог.

Так, сторони у п.8 договору оренди земельної ділянки від 03.07.2007 узгодили, що договір укладено на 6 місяців, строком до 28.08.2007. Після закінчення строку договору орендар має переважне право на поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 60 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Договір набуває чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації (п.43 договору).

Договір було зареєстровано у Херсонській міській філії Державного підприємства "Херсонський регіональний центр державного земельного кадастру" 01.08.2007, про що в книзі 4АА001969 записів державної реєстрації договорів оренди вчинено запис №71.

Стосовно строку дії договору оренди землі суд зазначає про таке.

Відповідно до частини 1 статті 638 ЦК договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації (частина 1 статті 210 ЦК).

За змістом статей 18, 20 Закону України "Про оренду землі" (у редакції, чинній як на час укладення договору оренди, так і на час його державної реєстрації) договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації. Укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації.

Набрання договором чинності є моментом у часі, коли починають діяти права та обов`язки за договором, тобто коли договір (як підстава виникнення правовідносин та письмова форма, в якій зафіксовані умови договору) стає правовідносинами, на виникнення яких було спрямоване волевиявлення сторін.

Отже, перебіг строку дії договору оренди землі починається з моменту його державної реєстрації.

Таким чином строк дії договору оренди земельної ділянки від 03.07.2007 встановлено до 01.02.2008 включно (відповідно до п.8 договору його укладено на 6 місяців).

Відповідно до п.37 договору дія договору припиняється, зокрема, у разі закінчення строку, на який його було укладено.

Таким чином дія договору оренди земельної ділянки від 03.07.2007 припинилася 01.02.2008, у зв`язку із закінченням строку на який його було укладено.

Майже через два роки після закінчення дії договору оренди земельної ділянки від 03.07.2007, а саме 27.04.2010 сторони уклали додаткову угоду до договору, якою на підставі рішення міської ради від 26.03.2010 №1492 вирішили поновити строк дії договору оренди земельної ділянки, площею 0,0016га, за адресою: м.Херсон, просп.Димитрова,9, під торговельним кіоском, строком до 26.03.2011.

Поряд з цим, означеною додатковою угоди сторони не вносили зміни в п.8 договору оренди земельної ділянки від 03.07.2007, яким урегульовано питання строку на який укладено договір, який складає 6 місяців.

05.10.2012 сторони уклали додаткову угоду до договору оренди землі (а.с.14) за якою узгодили, зокрема, на підставі рішення міської ради від 29.04.2011 №200 строк дії договору оренди земельної ділянки, площею 0,0016га, за адресою: м.Херсон, просп.Димитрова,9, під торговельним кіоском поновити на два роки. Термін дії додаткової угоди з 26.03.2011 (момент закінчення строку дії договору оренди) до 26.03.2013. Додаткову угоду було зареєстровано 05.10.2012.

01.04.2013 сторони уклали додаткову угоду до договору оренди землі (а.с.15) за якою узгодили, серед іншого, що на підставі рішення міської ради від 29.02.2013 №1052 строк дії договору оренди земельної ділянки, площею 0,0016га, за адресою: м.Херсон, просп.Димитрова,9, під торговельним кіоском поновлено на два роки. Термін дії додаткової угоди з 26.03.2013 (момент закінчення строку дії договору оренди) до 26.03.2015.

01.07.2015 між сторонами було укладено додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки від 01.08.2007 №71 (а.с.12) за якою серед іншого, сторони узгодили, що на підставі п.1.7 рішення міської ради від 15.05.2015 №1860 строк дії договору оренди земельної ділянки, площею 0,0016га, по просп.Георгія Дмитрова,9, під торговельним кіоском, поновлено на два роки. Термін дії додаткової угоди з 26.03.2015 (момент закінчення строку дії договору оренди) до 26.03.2017.

У позовній заяві позивачем заявлено, зокрема, дві вимоги:

- визнати додаткову угоду до Договору оренди земельної ділянки від 24.01.2017 №71 укладеною у запропонованій у позовній заяві редакції;

- визнати додаткову угоду до Договору оренди земельної ділянки від 24.01.2019 №71 укладеною у запропонованій у позовній заяві редакції;

Щодо вимоги визнати додаткову угоду до Договору оренди земельної ділянки від 24.01.2017 №71 укладеною у запропонованій у позовній заяві редакції, суд не вбачає підстав для її задоволення виходячи з наступних підстав.

Як зазначалося вище, 24.01.2017 ФОП Баєв Г.В. звернувся до відповідача з заявою (клопотанням), в якій просив поновити строк дії договору оренди земельної ділянки несільськогосподарського призначення площею 0,0016га, яка знаходиться у м.Херсоні по пр.Димитрова,9 під утримання торгівельного кіоску. До вказаного листа позивачем додано, зокрема, проєкт додаткової угоди про поновлення договору.

В проєкті Додаткової угоди від 24.01.2017 (а.с.16), екземпляр якої за твердженням позивача додавався до заяви (клопотання) від 24.01.2017 про поновлення дії договору, зазначається наступне:

- Поновити строк дії договору оренди земельної ділянки, площею 0,0016га, яка знаходиться у м.Херсоні по пр.Димитрова, 9 під торговельним кіоском, з моменту закінчення строку дії договору оренди від 01.08.2007 №71 (26.03.2017);

- Змінити п.8 договору оренди земельної ділянки №71 і прийняти у наступній редакції: "Договір оренди укладено на 5 років, до 26.03.2022. Після закінчення строку договору орендар має переважне право на поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 60 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію".

Суд звертає увагу, що зміст додаткової угоди до Договору оренди земельної ділянки від 03.71.2007, яку просить визнати укладеною позивач у запропонованій у позовній заяві редакції (у п.3 прохальної частини позовної заяви) відрізняється від змісту додаткової угоди, яка надсилалися ФОП Баєвим В.Г. на адресу відповідача 24.01.2017 разом з клопотаннями про поновлення строку дії договору.

Так, серед іншого, у редакції додаткової угоди від 24.01.2017 зміст якої наведений у позовній заяві і яку просить визнати укладеною позивач, строк дії договору поновлюється на два роки. Термін дії додатково угоди з 26.03.2017 до 26.03.2019. У проєкті додаткової угоди, яка за твердженнями позивача, надсилалася відповідачу разом з заявою (клопотанням) 24.01.2017 пропонується погодити, що договір оренди укладено на 5 років, до 26.03.2022.

Окрім того позивач у позовній заяві вказує, що в заяві (клопотанні) від 24.01.2017 надісланому на адресу відповідача, просив поновити договір на 5 років.

За таких обставин, суд вбачає, що з пропозицією від 24.01.2017 про поновлення договору від 03.07.2007 ФОП Баєв В.Г. звернувся до закінчення строку дії вказаного договору, як це передбачено його умовами та положеннями законодавства, між тим у наданому відповідачу проєкті додаткової угоди про поновлення договору від 03.07.2007 та внесення змін до нього ФОП Баєв Г.В. фактично запропонував змінені істотні умови договору оренду землі, зокрема строк дії договору.

Клопотання про поновлення строку договору, яке надсилалося Херсонській міській раді, необхідно розцінювати, як поновлення договору оренди на новий строк, який регламентується ч. 1-5 ст.33 ЗУ "Про оренду землі".

Пропозиція на укладання договору на нових підставах, виключає можливість застосування ч.6 ст.33 ЗУ "Про оренду землі", яка визначена позивачем, як підстава позову, та за якою поновлення договору оренди землі з підстав, можливе виключно на тих самих умовах і на той строк.

Окрім того, як зазначалося вище сторони у п.8 договору оренди земельної ділянки від 03.07.2007 узгодили, що договір укладено на 6 місяців, строком до 28.08.2007.

Так, відповідно до ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Додатковими угодами від 27.04.10, 16.08.2011, 01.04.2013, 01.07.2015 лише поновлювалась дія договору на два роки, але не вносилися зміни до умов договору в частині визначення строку його дії.

Укладання договору на той самий строк відповідно до п.6 ст. 33 ЗУ «Про оренду землі» та з урахуванням п.8 договору оренди земельної ділянки від 03.07.2007, є укладання договору на 6 місяців, а не два чи п`ять років, як вказано у редакції додаткової угоди 24.01.2017 наданої до позовної заяви, та додаткової угоди , яка надсилалася відповідачу разом з заявою (клопотанням) 24.01.2017 про поновлення строку дії договору.

За наведених обставин, застосування до названої вимоги позовної заяви ч.6 ст.33 ЗУ «Про оренду землі» є також безпідставним.

Суд також звертає увагу, що в проєкті додаткової угоди від 24.01.2017, яку просить визнати укладеною позивач, зазначається, що строк дії договору оренди земельної ділянки, площею 0,0016га, яка знаходиться у м.Херсоні по пр.Димитрова, 9 під торговельним кіоском, поновлюється на два роки. Термін дії додаткової угоди з 26.03.2017 до 26.03.2019.

Тобто тим самим, позивач пропонує поновити строк дії договору земельної ділянки від 03.07.2007 на минуле.

Відповідно до ч.1 та 3 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення.

Тобто ч.3 ст.631 передбачає право сторін надати зворотну силу договору, тобто поширити дію його умов до відносин, що виникли до моменту його укладання. Але виключно у разі погодження між сторонами договору такої умови.

Відповідно до змісту статей 6, 627 Цивільного кодексу України свобода договору полягає в праві сторін вільно вирішувати питання при укладенні договору, виборі контрагентів та погодженні умов договору.

Окрім того, відповідно до ч. 2 ст. 187 Господарського кодексу України день набрання чинності рішенням суду, яким вирішено питання щодо переддоговірного спору, вважається днем укладення відповідного господарського договору, якщо рішенням суду не визначено інше

Суд зазначає, що у матеріалах справи відсутні та учасниками справи до суду не подано жодного доказу на підтвердження досягнення сторонами згоди щодо запропонованих позивачем змінених істотних умов договору, а саме: щодо строку його дії (поновлення на два роки). А також не надано доказів погодження між сторонами того, що дія додаткової угоди від 24.01.2017 поширюється на відносини, що виникли до моменту її укладання, а також підставності визнавати в судовому порядку додаткової угоди до Договору оренди земельної ділянки від 24.01.2017 №71 укладеною у запропонованій у позовній заяві редакції.

Вимога позивача вказана у п.4 прохальної частини позовної заяви визнати додаткову угоду до Договору оренди земельної ділянки від 24.01.2019 №71 укладеною у запропонованій у позовній заяві редакції, також не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Додатковою угодою від 01.07.2015 до договору оренди земельної ділянки від 01.08.2007 №71 (а.с.12) серед іншого, сторони узгодили, що на підставі п.1.7 рішення міської ради від 15.05.2015 №1860 строк дії договору оренди земельної ділянки, площею 0,0016га, по просп.Георгія Дмитрова,9, під торговельним кіоском, поновлено на два роки. Термін дії додаткової угоди з 26.03.2015 (момент закінчення строку дії договору оренди) до 26.03.2017.

Тобто підставою за якою було поновлено строк дії договору оренди земельної ділянки від 03.07.2007 на два роки була додаткова угода від 01.07.2015, термін дії якої закінчився 26.03.2017, а отже закінчилося поновлення строку дії договору оренди земельної ділянки від 03.07.2007 на два роки, передбачене вказаною додатковою угодою.

Після закінчення строку дії додаткової угоди, строк дії договору оренди земельної ділянки від 03.07.2020 не було поновлено на новий строк. Матеріали справи не містять доказів укладення сторонами ані договору оренди на новий строк, ані додаткової угоди до договору оренди землі про його поновлення.

Окрім того, відповідно до п.1 рішенням від 10.11.2017 №1012 позачергової сесії Херсонської міської ради VII скликання "Про відмову в поновленні договорів оренди та внесенні змін до договорів оренди земельних ділянок» було відмовлено ФОП Баєву Г.В. у поновленні договору оренди земельної ділянки площею 0,0016 га, по просп.Святих Кирила та Мефодія (Георгія Димитрова), 9, під торговельним кіоском, на підставі ст. 31,33 Закону України "Про оренду землі".

Означене рішення відповідача на час його прийняття не оскаржувалось позивачем.

Як зазначалося вище, відповідно до п.37 договору дія договору припиняється у разі,зокрема, закінчення строку, на який його було укладено.

В свою чергу, навіть, якщо орендар продовжував користуватися земельною ділянкою після спливу строку дії договору, а орендодавець не висловив заперечень щодо такого користування, то все одно договір оренди землі вважатиметься поновленим лише у разі укладення додаткової угоди, про що безпосередньо зазначено у частині 8 статті 33 Закону України "Про оренду землі".

Тобто після 26.03.2017 у позивача були відсутні правові підстави користуватися земельною ділянкою площею 0,0016га, по просп.Георгія Дмитрова,9, під торговельним кіоском, а договірних відносин у ФОП Баєва Г.В. та відповідача після 26.03.2017 не існувало.

Позивач користується земельною ділянкою після закінчення строку договору за наявності заперечень орендодавця (рішенням від 10.11.2017 №1012 позачергової сесії Херсонської міської ради VII скликання "Про відмову в поновленні договорів оренди та внесенні змін до договорів оренди земельних ділянок") проти поновлення договору. Отже, належне виконання обов`язків за договором та користування земельною ділянкою після закінчення строку дії договору не може свідчити про автоматичне поновлення договору оренди землі.

Враховуючи вищенаведене, господарський суд не встановив правових підстав для поновлення Договору згідно з частиною 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі".

В свою чергу положення ст.33 ЗУ "Про оренду землі" передбачаються підстави для поновлення договору оренди землі у разі наявності договірних відносин між сторонами (наявність договору оренди землі).

Позивач при зверненні 24.01.2019 до відповідача з заявою (клопотання) від 24.01.2019 про поновлення дії договору оренди земельної ділянки, площею 0,0016га, яка знаходиться у м.Херсоні по пр.Димитрова, 9 під торговельним кіоском, не мав на те правових підстав, враховуючи, що договірні відносини з оренди землі з відповідачем припинили свою дію ще у 2017 році.

Окрім того, окремою підставою для відмови у задоволенні вимоги поивача визнати додаткову угоду до Договору оренди земельної ділянки від 24.01.2019 №71 укладеною у запропонованій у позовній заяві редакції, є також наведенні вище обставини, за якими застосування положення п.6 ст.33 ЗУ «Про оренду землі», який визначений позивачем в якості підстави позову, можливе лише при умові поновлення договору на той самий строк і на тих самих умовах, чому в свою чергу не відповідає редакція додаткової угоди від 24.01.2019, яку просить визнати укладено позивач.

Враховуючи, що судом встановлено, що 24.01.2019, на час звернення позивача до відповідача з заявою (клопотанням) про поновлення строку дії договору, між позивачем та відповідачем не існувало договірних відносин і були відсутні підстави для застосування положень ст.33 ЗУ "Про оренду землі" то і позовна вимога ФОП Баєва Г.В., з урахуванням клопотання про уточнення позовних вимог, визнати недійсним та скасувати рішення Херсонської міської ради від 03.09.2019 року №2123 "Про відмову ФОП Баєву Г.В. у поновленні договору оренди земельної ділянки по просп. Святих Кирила і Мефодія (раніше пр. Димитрова), під торгівельним кіоском, площею 0,0016 га", яка обґрунтована позивачем тим, що суперечить положенням ст.33 ЗУ "Про оренду землі", не підлягає задоволенню. Позивачем не доведено та не вказано, чим означене рішення відповідача порушує його законні права і інтереси.

Щодо позовної вимоги ФОП Баєва Г.В., з урахуванням клопотання про уточнення позовних вимог, визнати недійсним та скасувати п.1.21 рішення Херсонської міської ради від 10.11.2017 року №1012 "Про відмову ФОП Баєву Г.В. у поновленні договору оренди земельної ділянки по просп. Святих Кирила і Мефодія (раніше пр. Димитрова), під торгівельним кіоском, площею 0,0016 га", суд зазначає наступне.

Так, в обґрунтування вимоги про скасування означеного рішення відповідача, ФОП Баєв Г.В., зазначає, що означене рішення суперечить положенням ст.33 ЗУ "Про оренду землі", було прийнято з порушенням строку встановленого ст.33 ЗУ "Про оренду землі", а саме після спливу місяця з моменту закінчення строку дії договору, порушує право позивача на користування земельною ділянкою на умовах оренди.

Суд не погоджується з твердженнями позивача і відмовляє в задоволенні вимоги визнати недійсним та скасувати п.1.21 рішення Херсонської міської ради від 10.11.2017 року №1012 "Про відмову ФОП Баєву Г.В. у поновленні договору оренди земельної ділянки по просп. Святих Кирила і Мефодія (раніше пр. Димитрова), під торгівельним кіоском, площею 0,0016 га", з наступних підстав.

Так згідно із проєктом додаткової угоди яка надсилалася 24.01.2017 на адресу відповідача, позивач просив внести зміни до п.8 договору оренди та укласти договір оренди на п`ять років, однак відповідним пунктом 8 договору оренди, визначено строк дії на 6 місяців. Тож, клопотання про поновлення строку договору, яке надсилалося Херсонській міській раді, необхідно розцінювати, як поновлення договору оренди на новий строк, який регламентується ч. 1-5 ст.33 ЗУ "Про оренду землі", а не як стверджує позивач, як клопотання подане з урахуванням положень ч.6 ст.33 ЗУ "Про оренду землі".

Поряд з цим, суд вважає за необхідно зазначити, що звернувшись 24.01.2017 до відповідача з заявою про поновлення строку дії договору оренди земельної ділянки від 03.07.2007 до якої було надано проект додаткової угоди, яка вносить зміни до договору оренди земельної ділянки від 03.07.2007 в частині строку дії договору, позивач скористався переважним правом на укладання договору оренди на новий строк, яке передбачено ч.4 ст.33 ЗУ "Про оренду землі".

Статтею 33 Закону України "Про оренду землі" встановлено, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Таким чином для застосування положень ч. 1 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди необхідно встановити такі юридичні факти: орендар належним чином виконує свої обов`язки за договором; орендар до спливу строку договору повідомив орендодавця у встановлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень і своє рішення. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення із проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення (частина 5 статті 33 Закону України "Про оренду землі").

При цьому, в ч. 5 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" встановлено, що орендодавець після отримання листа-повідомлення орендаря має розглянути лист-повідомлення на відповідність вимогам закону; узгодити з орендарем (за необхідності) істотні умови договору; за відсутності заперечень прийняти рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності); укласти з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі; за наявності заперечень направити повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Зазначені положення слід розуміти таким чином: орендодавець у разі невідповідності змісту листа-повідомлення та умов проекту додаткової угоди вимогам закону повинен протягом місяця із дати його отримання повідомити орендареві про такі невідповідності, що, у свою чергу, може бути підставою для заперечення у задоволенні заяви орендаря; може запропонувати свою редакцію істотних умов договору оренди землі.

При цьому, заперечення орендодавця стосовно невідповідності листа-повідомлення із проєктом додаткової угоди вимогам закону не можуть бути відхилені без зазначення відповідних причин, а мають бути обґрунтованими і містити конкретні посилання на порушення закону, зазначені у листі-повідомленні або проекті додаткової угоди, або містити конкретні істотні умови договору, щодо яких орендодавець пропонує зміни тощо.

Наведені положення встановлюють порядок врегулювання розбіжностей щодо умов договору, при цьому прямо передбачають можливість усунути в межах встановленого терміну розбіжності, що виникли під час відповідного листування.

Матеріалами справи підтверджується, що позивач завчасно, направив відповідачу заяву про поновлення договору оренди земельної ділянки на новий строк.

Але, відповідач, в порушення приписів ч. 5 ст. 33 Закону України "Про оренду землі", в місячний термін заяву позивача належним чином не розглянув, заперечення до проєкту угоди про поновлення договору оренди землі, запропонованого позивачем, не надіслав.

Наведеними вище положеннями Закону прямо передбачено механізм погодження умов, на яких він може бути продовжений. Вказаними положеннями врегульовано порядок узгодження розбіжностей, що виникли між сторонами чинного договору оренди стосовно майбутнього продовження відповідних правовідносин, та надає їм можливість до моменту закінчення строку дії договору врахувати та врегулювати всі зауваження, шляхом надсилання відповідних пропозицій один одному.

Однак встановлені судом обставини достеменно свідчать про те, що відповідач ухилився від участі у передбаченому Законом процесі врегулювання розбіжностей щодо умов продовження чинного договору оренди, чим безпідставно позбавив позивача, як добросовісного користувача, права на продовження договору оренди.

Але з наведених у позовній заяві підстав , а саме порушення п.6 ст.33 ЗУ "Про оренду землі" при прийнятті п.1.21 рішення Херсонської міської ради від 10.11.2017 року №1012 "Про відмову ФОП Баєву Г.В. у поновленні договору оренди земельної ділянки по просп. Святих Кирила і Мефодія (раніше пр. Димитрова), під торгівельним кіоском, площею 0,0016 га" не може бути визнано недійсним та не підлягає скасуванню оскаржуване рішення, оскільки позивач звернувся до відповідача з листом про поновлення дії договору до якого додано додаткову угоду до договору, якою вносяться зміни до умов договору, що в свою чергу виключає можливість застосування положень п.6 ст.33 ЗУ "Про оренду землі", за якою можливе поновлення договору лише на той самий строк і на тих самих умовах.

Відповідно до ч.1 ст.14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Таким чином ФОП Баєвим Г.В. з підстав зазначених у позові не доведено порушення його прав п.1.21 рішення Херсонської міської ради від 10.11.2017 року №1012 "Про відмову ФОП Баєву Г.В. у поновленні договору оренди земельної ділянки по просп. Святих Кирила і Мефодія (раніше пр. Димитрова), під торгівельним кіоском, площею 0,0016 га".

Щодо позовних вимог:

- визнати поновленим укладений між Херсонською міською радою та Фізичною особою-підприємцем Баєвим Георгієм Вільямовичем договір оренди земельної ділянки, зареєстрований 01.08.2007 року за № 71, поновлений додатковими угодами від 27.04.2010, від 16.08.2011 року, від 01.04.2013 року, від 01.07.2015 року (право оренди земельної ділянки зареєстроване 01.07.2015, за № 02150227), площею 0,0016 га під торгівельним кіоском по просп. Святих Кирила і Мефодія (раніше пр. Димитрова), кадастровий номер :04:004:0063, на тих самих умовах і на той самий строк, тобто з 26.03.2017 року до 26.03.2019 року.

- визнати поновленим укладений між Херсонською міською радою та Фізичною особою-підприємцем Баєвим Георгієм Вільямовичем договір оренди земельної ділянки, зареєстрований 01.08.2007 року за № 71, поновлений додатковими угодами від 27.04.2010, від 16.08.2011 року, від 01.04.2013 року, від 01.07.2015 року (право оренди земельної ділянки зареєстроване 01.07.2015, за № 02150227), площею 0,00І6 га під торгівельним кіоском по просп. Святих Кирила і Мефодія (раніше пр. Димитрова), кадастровий номер :04:004:0063, на тих самих умовах і на той самий строк, тобто з 26.03.2019 року до 26.03.2021 року; то означені вимоги не підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав.

Згідно з частиною 1 статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною. Спосіб захисту може бути визначено як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату.

Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинено порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Надаючи правову оцінку належності обраного зацікавленою особою способу захисту, судам належить зважати і на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція). Так, у рішенні від 15.11.1996 у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Суть цієї статті зводиться до вимоги надати людині такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави - учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань. Крім того, ЄСПЛ указав на те, що за деяких обставин вимоги статті 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом.

Стаття 13 Конвенції вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності "небезпідставної заяви" за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 Конвенції також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею, повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, зокрема у тому сенсі, щоб його застосування не було ускладнено діями або недоглядом органів влади відповідної держави (пункт 75 рішення ЄСПЛ у справі "Афанасьєв проти України" від 05.04.2005 (заява № 38722/02).

Оцінюючи належність обраного позивачем способу захисту та обґрунтовуючи відповідний висновок, судам слід виходити із його ефективності, і це означає, що вимога на захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права та характеру правопорушення, забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Таким чином, під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тому ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Поновлення договору оренди землі в судовому порядку, у передбачений статтею 33 Закону України "Про оренду землі" спосіб, вимагає укладення додаткової угоди між сторонами як єдиної підстави продовження орендних прав і обов`язків.

Суд зазначає, що належним і ефективним способом захисту порушеного права у цьому випадку є позов про визнання укладеною додаткової угоди із викладенням її змісту, оскільки сама по собі вимога про визнання договору оренди землі поновленим за своєю суттю є встановленням факту, який має юридичне значення, і не може забезпечити захисту порушеного права позивача в силу імперативного припису закону про обов`язковість оформлення поновлення договору оренди саме шляхом укладення додаткової угоди, що, власне, і може бути предметом розгляду в суді (аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 10.09.2018 у справі № 920/739/17, від 15.01.2019 у справі № 922/1464/18 та від 19.03.2019 у справі № 908/2484/17).

Означена правова позиція також зазначена в постанові Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 09.06.2020 по справі № 912/1860/19.

З урахуванням викладених обставин та дослідженню кожної з позовних вимог, надання висновку з кожної позовної вимоги, позовні вимоги не підлягають задоволенню в повному обсязі.

Розподіл судових витрат.

У зв`язку з відмовою у позові судові витрати відповідно до ст.129 ГПК України покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 123, 129, ст. 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 241 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня складання повного рішення.

Повне рішення складено та підписано 04.11.2020

Суддя Н.А. Павленко