ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.11.2020 справа № 914/2216/20

Господарський суд Львівської області у складі судді Березяк Н.Є.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін

справу №916/2216/20

за позовом: Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна», м. Київ,

до відповідача: Приватного акціонерного товариства Акціонерної страхової компанії «Скарбниця», м.Львів,

про: стягнення суми страхового відшкодування в розмірі 74 985, 51 грн,

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду Львівської області подано позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» до Приватного акціонерного товариства Акціонерної страхової компанії «Скарбниця» про стягнення суми страхового відшкодування в розмірі 74 985, 51 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з моменту виплати страхового відшкодування у Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» виникло право вимоги до Приватного акціонерного товариства» «Акціонерна страхова компанія «Скарбниця» по відшкодуванню спричиненого збитку в розмірі 74 985,51 грн. Однак, вимога про відшкодування завданої майнової шкоди відповідачем залишена без відповіді та без задоволення. Відтак, позивач звернувся з позовом до суду про стягнення з Приватного акціонерного товариства» «Акціонерна страхова компанія «Скарбниця» суми страхового відшкодування в розмірі 74 985, 51 грн.

Ухвалою суду 02.09.2020 прийнято позовну заяву до розгляду і відкрито провадження у справі №914/2216/20, розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику представників сторін.

Ухвала суду від 02.09.2020р. надіслана позивачу на визначену у позовній заяві адресу 08.09.2020. Відповідачу у справі ухвала про відкриття провадження у справі від 02.09.2020р. надіслана на його юридичну адресу, та отримана останнім 11.09.2020.

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін від учасників справи до суду не надходило.

Відповідач в поданому відзиві на позовну заяву щодо задоволення позовних вимог заперечив і зазначив, що Приватним акціонерним товариством «Акціонерна страхова компанія «Скарбниця» здійснено на рахунок позивача суму страхового відшкодування в розмірі 73985,51 грн. Дана сума була розрахована відповідачем відповідно до Страхового акту №210/цв/18 і розрахунок суми страхового відшкодування складався згідно Полісу №АМ/2144460, за яким було застраховано цивільно-правову відповідальність винуватця ДТП. Згідно даного Полісу франшиза становила 1000 грн, тому виплата становила 73985,51 грн, а не 74985,51 грн.

Частиною 2 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення (частина 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Як встановлено судом, між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ПЗУ Україна» (надалі Позивач) і ОСОБА_1 було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № АМ 133409 від 13.07.2018 року, за яким страховик зобов`язався відшкодовувати шкоду заподіяну страхувальником життю здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації забезпеченого транспортного засобу, а саме: автомобіля Toyota RAV 4, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

11.09.2018 року в місті Львові сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП), за участю застрахованого автомобіля Toyota RAV 4, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 під управлінням ОСОБА_1 (надалі - Відповідач), та автомобіля ВАЗ 2107, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 .

В результаті дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено застрахований автомобіль Toyota Rav 4, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Відповідно до постанови Пустомитівського раііонного суду Львівської області від 12.10.2018 року по справі № 450/3011/18, особою винною в настанні ДТП визнано ОСОБА_2 та притягнено останнього до адміністративної відповідальності за ст. 124КУпАП.

Відповідно до акту виконаних робіт № 66765 від 10.12.2018 року та рахунку №ДМ00009273 від 25.09.2018 року вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля становить 74 985 грн. 51 коп.

Згідно умов договору страхування, ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» сплатило на користь Страхувальника (на рахунок СТО) 74 985,51 грн. Виплата страхового відшкодування була здійснена ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» на підставі заяви про настання страхового випадку від 12.09.2018 року та страхових актів № UА065/L02/04 від 13.12.2018 року та UА065/L02/03 від 13.11.2018 року. Факт зазначеної виплати підтверджується платіжними дорученнями № 22981 від 14.11.2018 року, № 24083 від 18.12.2018 року.

Після виплати страхового відшкодування у ПрАТ СК «ПЗУ Україна» виникло право вимоги до ОСОБА_2 про відшкодування завданої шкоди.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 на момент настання страхової події була забезпечена в Приватному акціонерному товаристві «Акціонерна страхова компанія «Скарбниця» за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ/2144460, (надалі - Поліс).

З моменту виплати страхового відшкодування у Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» виникло право вимоги до Приватного акціонерного товариства» «Акціонерна страхова компанія «Скарбниця» по відшкодуванню спричиненого збитку в розмірі 74 985,51 грн.

02.09.2019 року з метою досудового врегулювання спору до ПрАТ«АСК «Скарбниця» було направлено вимогу про відшкодування завданої майнової шкоди.

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення суми страхового відшкодування в розмірі 74 985, 51 грн.

Розглянувши дану вимогу, ПрАТ «АСК «Скарбниця» звернулась до ПрАТ СК «ПЗУ Україна» із листом від 12.09.2019 про надання фото пошкодженого автомобіля, оскільки таких не було надано у вимозі.

Згідно платіжного доручення №5792 від 15.07.2020 ПрАТ «АСК «Скарбниця» було здійснено на рахунок позивача суму страхового відшкодування в розмірі 73 985,51 грн.

Проаналізувавши всі обставини та матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтовані.

При ухваленні рішення, суд виходив з наступного.

Правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються нормами Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України та інших нормативно-правових актів. Відповідно до частин 1, 2 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Як установлено судом, між сторонами у справі виникли взаємні права та обов`язки на підставі укладеного усного Договору поставки.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 988 Цивільного кодексу України у разі настання страхового випадку страховик зобов`язаний здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. При цьому, страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладення договору, і не може перевищувати розміру реальних збитків (втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права). Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

Відповідно до статей 512, 514 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою у випадках, встановлених законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Такими законами, зокрема, є норми статті 993 Цивільного кодексу України та статті 27 Закону України «Про страхування», відповідно до яких до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Аналіз наведених норм законодавства свідчить, що до страховика за договором майнового страхування (позивача у справі) після виплати страхового відшкодування потерпілій особі у межах фактичних витрат, які не можуть перевищувати розміру реальних збитків, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки.

За загальним правилом майнова шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (частина 2 статті 1187 Цивільного кодексу України). Тобто, відповідальність за шкоду несе безпосередньо боржник - особа, яка завдала шкоди. Така особа відповідно до статті 1192 Цивільного кодексу України має відшкодувати завдані збитки у повному обсязі, розмір яких визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Разом з тим правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок.

Так, відповідно до статті 999 Цивільного кодексу України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування).

У Законі України «Про страхування» встановлено види обов`язкового страхування, одним із яких є страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (пункт 9 частини 1 статті 7 Закону). Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» є спеціальним законом, що регулює правовідносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

За змістом цього Закону (статті 9, 22 - 31, 35, 36) настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми.

Отже, страховик (відповідач) за договором страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів також є відповідальною особою за завдані збитки. Водночас, на відміну від особи, яка завдала шкоди, обсяг відповідальності страховика за договором страхування відповідальності обмежений нормами Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Зокрема, правила відшкодування шкоди заподіяної третій особі встановлені статтею 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», згідно пункту 22.1 якої у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до статті 990 Цивільного кодексу України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися аварійні комісари, експерти або юридичні особи, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти (пункт 34.4 статті 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Відповідно до акту виконаних робіт № 66765 від 10.12.2018 року та рахунку №ДМ00009273 від 25.09.2018 року вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля становить 74 985, 51 грн.

Згідно умов договору страхування, ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» сплатило на користь Страхувальника (на рахунок СТО) 74 9850,51грн. Виплата страхового відшкодування була здійснена ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» на підставі заяви про настання страхового випадку від 12.09.2018 року та страхових актів № UА065/L02/04 від 13.12.2018 року та UА065/L02/03 від 13.11.2018 року. Факт зазначеної виплати підтверджується платіжними дорученнями № 22981 від 14.11.2018 року, № 24083 від 18.12.2018 року.

Після виплати страхового відшкодування у ПрАТ СК «ПЗУ Україна» виникло право вимоги до ОСОБА_2 про відшкодування завданої шкоди.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 на момент настання страхової події була забезпечена в Приватному акціонерному товаристві «Акціонерна страхова компанія «Скарбниця» за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ/2144460.

Відповідно до ст. 12.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Розмір франшизи, тобто суми, на яку зменшується страхове відшкодування за шкоду, заподіяну майну потерпілих, встановленої полісом № АМ/2144460 становить 1000,00 грн.

Отже, належна відповідачем до сплати позивачу сума страхового відшкодування становить 73985,51 грн (74 985,51 грн 1 000,00 грн).

Відповідачем платіжним дорученням №5792 від 15.07.2020 сплачено позивачу 73 985,51 грн.

Означене позивачем не заперечено і не спростовано.

Одночасно, господарським судом встановлено, що позивач звернувся до суду з розглядуваним позовом 18.08.2020 шляхом направлення позовної заяви засобами поштового зв`язку.

Провадження у справі було відкрито судом ухвалою від 02.09.2020.

Отже, з огляду на те, що відповідачем було сплачено 73985,51 грн заборгованості до моменту відкриття провадження у справі (з врхуванням франшизи - 1000,00 грн), позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» про стягнення 74985,51 грн страхового відшкодування задоволенню не підлягають.

Частиною 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до статті 76 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Судові витрати на підставі статей 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відтак судовий збір залишається за позивачем.

З огляду на викладене, виходячи з положень чинного законодавства України, матеріалів та обставин справи, враховуючи практику застосування законодавства вищими судовими інстанціями, керуючись статтями 10, 12, 20, 73, 74, 75, 76, 79, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1.В задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строки передбачені розділом ІV Господарського процесуального кодексу України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 05.11.2020

Суддя Н.Є. Березяк