ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.10.2020м. ДніпроСправа № 904/4526/20
Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Петренко І. В.

розглянувши у порядку письмового провадження без виклику учасників, справу

за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "АГРОПРОМОБОРУДОВАНИЕ"

до ДЕРЖАВНОГО ПІДПРИЄМСТВА "НАЦІОНАЛЬНА АТОМНА ЕНЕРГОГЕНЕРУЮЧА КОМПАНІЯ "ЕНЕРГОАТОМ" в особі ВІДОКРЕМЛЕНОГО ПІДРОЗДІЛУ "АВТОМАТИКА ТА МАШИНОБУДУВАННЯ" ДЕРЖАВНОГО ПІДПРИЄМСТВА "НАЦІОНАЛЬНА АТОМНА ЕНЕРГОГЕНЕРУЮЧА КОМПАНІЯ "ЕНЕРГОАТОМ"

про стягнення 331533,78грн., з яких 321030,00грн. основної заборгованості; 8027,03грн. пені; 1895,09грн. трьох процентів річних; 581,66грн. інфляційних втрат (договір №12с/09/53-142-08-20-01161 від 21.02.2020 (поставка)

Представники: справу розглянуто без виклику представниківучасників справи

РУХ СПРАВИ У СУДІ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ.

ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "АГРОПРОМОБОРУДОВАНИЕ" (далі - позивач) звернулося до господарського суду з позовною заявою до ДЕРЖАВНОГО ПІДПРИЄМСТВА "НАЦІОНАЛЬНА АТОМНА ЕНЕРГОГЕНЕРУЮЧА КОМПАНІЯ "ЕНЕРГОАТОМ" в особі ВІДОКРЕМЛЕНОГО ПІДРОЗДІЛУ "АВТОМАТИКА ТА МАШИНОБУДУВАННЯ" ДЕРЖАВНОГО ПІДПРИЄМСТВА "НАЦІОНАЛЬНА АТОМНА ЕНЕРГОГЕНЕРУЮЧА КОМПАНІЯ "ЕНЕРГОАТОМ" (далі - відповідач) про стягнення 331533,78грн., з яких 321030,00грн. основної заборгованості; 8027,03грн. пені; 1895,09грн. трьох процентів річних; 581,66грн. інфляційних втрат (договір №12с/09/53-142-08-20-01161 від 21.02.2020 (поставка).

Судові витрати по сплаті судового збору позивач просить суд покласти на відповідача.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №904/4426/20 визначено суддю Петренка Ігоря Васильовича, що підтверджується витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.08.2020.

Ухвалою від 25.08.2020, з урахуванням виправлень внесених ухвалою від 26.08.2020, позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження. Учасників процесу повідомлено, що розгляд справи буде здійснюватися за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами. Сторін повідомлено, що процесуальні дії вчиняються протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі, а саме по 24.09.2020.

27.08.2020 через відділ документального забезпечення від позивача надійшла заява від 27.08.2020 за вих.№27/08-63 про долучення документів позивача, зокрема його установчі документи. Заява від 27.08.2020 за вих.№27/08-63 задоволена; документи долучено до матеріалів справи.

02.09.2020 через відділ документального забезпечення від позивача надійшла заява від 02.09.2020 за вих.№02/09-65 про долучення документів позивача, зокрема, акту звіряння між сторонами. Заява від 02.09.2020 за вих.№02/09-65 задоволена; документи долучено до матеріалів справи.

16.09.2020 через відділ документального забезпечення від відповідача надійшов відзив від 14.09.2020 за вих.№12-07/2170 у якому просить суд позовні вимоги задовольнити частково - у розмірі 321030,00грн. В задоволенні вимог про стягнення пені, трьох процентів річних та інфляційних втрат відмовити. Відзив від 14.09.2020 за вих.№12-07/2170 прийнято до розгляду.

24.09.2020 через відділ документального забезпечення від позивача надійшла відповідь на відзив від 24.09.2020 за вих.№24/09-68 у якій позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити. Відповідь на відзив від 24.09.2020 за вих.№24/09-68 прийнято до розгляду.

Щодо строку на подачу заперечень.

Відповідь на відзив відповідач отримав 29.09.2020, що підтверджується витягом з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв`язку "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень.

Відповідачу в ухвалі від 18.08.2020 роз`яснено, що відповідно до статті 184 Господарського процесуального кодексу України він має право надати заперечення, в яких викладає свої пояснення, міркування та аргументи щодо наведених позивачем у відповіді на відзив пояснень, міркувань та аргументів і мотиви їх визнання або відхилення. Вказані заперечення мають відповідати вимогам статті 167 Господарського процесуального кодексу України.

В ухвалі від 18.08.2020 визначено строк для подачі заперечень до суду, а саме протягом трьох днів від дати отримання відповіді на відзив.

Відповідно до строків, встановлених Нормативами і нормативними строками пересилання поштових відправлень та поштових переказів, затвердженими наказом Міністерства інфраструктури України від 28.11.2013 № 958 та зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 28.01.2014 за № 173/24950, нормативні строки пересилання простої письмової кореспонденції операторами поштового зв`язку (без урахування вихідних днів об`єктів поштового зв`язку) місцевої Д+2, пріоритетної Д+1; у межах області та між обласними центрами України (у тому числі для міст Києва, Сімферополя. Севастополя) Д+3, пріоритетної Д+2; між районними центрами різних областей України (у тому числі для міст обласного підпорядкування) Д+4, пріоритетної - Д+3; між іншими населеними пунктами різних областей України - Д+5, пріоритетної Д+4, де Д - день подання поштового відправлення до пересилання в об`єкті поштового зв`язку або опускання простого листа чи поштової картки до поштової скриньки до початку останнього виймання; 3, 4, 5 - кількість днів, протягом яких пересилається поштове відправлення. При пересиланні рекомендованої письмової кореспонденції зазначені в пункті 1 цього розділу нормативні строки пересилання збільшуються на один день.

Таким чином, строк для подачі заперечень по 02.10.2020, з урахуванням положень частини 5 статті 254 Цивільного кодексу України (+3 дня поштового перебігу - по 05.10.2020).

Станом на 30.10.2020 заперечення відповідачем до господарського суду не надано.

Відповідно до частини 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Подання заяв по суті справи є правом учасників справи (частина 4 статті 161 Господарського процесуального кодексу України).

У відповідності до частини 2 статті 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Отже, строк для розгляду справи по суті розпочато.

Приписами статті 248 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до частини 1 статті 9 Конституції України частиною національного законодавства України є Конвенція про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікована Верховною Радою України (Закон України від 17.07.1997 №475/97-ВР). Юрисдикція Європейського суду з прав людини є обов`язковою в усіх питаннях, що стосуються тлумачення та застосування Конвенції.

Господарським судом враховано, що в силу вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнова проти України»).

Беручи до уваги, що у період з 20.10.2020 по 29.10.2020 суддя Петренко І.В. перебував у раптовій відпустці, розгляд справи по суті здійснено 30.10.2020.

Господарський суд констатує, що сторони мали реальну можливість надати всі існуючі докази в обґрунтування своїх позовних вимог та заперечень суду першої інстанції.

Частиною 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Судові дебати не проводяться.

30.10.2020 здійснено розгляд справи по суті.

Відповідно до статті 233 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

Враховуючи приписи частини 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ ПРОЦЕСУ.

Короткий зміст позовної заяви та узагальнення її доводів.

21.02.2020 між сторонами укладено договір №12с/09/53-142-08-20-01161 (далі - договір).

У відповідності до умов укладеного договору, між сторонами підписано додаток №1 до договору - Специфікацію №1 в якій сторони узгодили найменування продукції, її кількість, ціну та загальну вартість у розмірі 321030,00грн.

У період з 28.02.2020 по 05.05.2020 позивач поставив, а відповідач прийняв продукцію, передбачену умовами договору та додатками до нього, на загальну суму 321030,00грн., що підтверджуються видатковими накладними.

Досудовий порядок врегулювання спору не дав бажаного результату.

Позивач стверджує, що строк оплати є таким, що настав.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань позивач нарахував відповідачу:

- пеню за загальний період прострочення з 07.05.2020 по 18.08.2020 на загальну суму 8027,03грн.;

- три проценти річних за загальний період прострочення з 07.05.2020 по 18.08.2020 на загальну суму 1895,09грн.;

- інфляційні втрати за загальний період прострочення з травня 2020 року по червень 2020 року на загальну суму 581,66грн.

Короткий зміст заперечень відповідача та узагальнення його доводів.

Відповідач визнає отримання від позивача товару на загальну суму 321030,00грн., проте непогашення заборгованості пояснює прийняттям Міністерством енергетики та Урядом ряду заходів щодо роботи енергетичного сектору України, які відобразилися на фінансових можливостях компанії відповідача.

Крім того, відповідач не погоджується із розрахунком інфляційних втрат, який здійснено позивачем посилаючись на практику Верховного Суду та постанову пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013.

Доводи позивача на відзив.

Позивач не погоджується із запереченнями відповідача та вважає свої розрахунки обґрунтованими.

Доводи відповідача щодо незгоди з аргументами позивача викладеними у відповіді на відзив.

Заперечення не надано.

ОБСТАВИНИ, ЯКІ Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ У СПРАВІ.

Доказами, відповідно до статті 73 Господарського процесуального кодексу України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

Стаття 74 Господарського процесуального кодексу України визначає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відтак, предметом доказування у господарській справі є лише ті факти, які мають матеріально-правове значення, тобто факти без з`ясування яких не можна правильно вирішити справу по суті.

Отже, обставинами, які входять до предмету доказування у даній справі такі:

1. Обставини укладання договору.

2. Природа договору.

3. Факт поставки товару.

4. Строк оплати. Наявність часткової оплати. Існування заборгованості.

5. Правомірність нарахування пені.

6. Правомірність нарахування трьох процентів річних та інфляційних втрат.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ.

1. Обставини укладання договору.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Господарське зобов`язання виникає, зокрема із господарського договору (стаття 174 Господарського кодексу України).

При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору (частина 3 статті 180 Господарського кодексу України).

Між позивачем (далі - позивач, постачальник) та відповідачем (далі - відповідач, покупець) (разом іменовані - сторони) укладено договір №12с/09/53-142-08-20-01161 від 21.02.2020 (далі - договір).

Предмет договору. Постачальник зобов`язується в порядку та на умовах, визначених в договорі, поставити покупцеві "Різальні інструменти" (далі - продукція, код ДК 021:2015:3920000-6 - Різальні інструменти), а покупець - прийняти і оплатити продукцію на умовах, визначених договором (пункт 1.1 договору). Найменування, одиниця виміру і загальна кількість продукції, її номенклатура, ціна визначені у Специфікації (додаток №1), яка є невід`ємною частиною даного договору (пункт 1.2 договору).

Ціна договору. Сума договору є твердою та становить 321030,00грн., у тому числі ПДВ - 53505,00грн. (пункт 3.2 договору).

Строк. Цей договір набуває чинності з моменту його підписання та скріплення печатками сторонами та реєстрації в ДП "НАЕК "Енергоатом" та діє до 28.12.2020, а в частині виконання зобов`язань - до їх повного виконання (пункт 7.1 договору).

Відтак, сторонами погоджено істотні умови договору.

В якості додатку №1 до договору між сторонами складено Специфікацію на загальну суму 321030,00грн.

Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (стаття 204 Цивільного кодексу України).

Статтею 628 Цивільного кодексу України визначено зміст договору, який становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Договір у встановленому порядку не оспорений, не визнаний недійсним.

Таким чином, укладений між сторонами договір є дійсним, укладеним належним чином та є обов`язковим для виконання сторонами.

2. Природа договору.

За договором поставки одна сторона постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму (частина 1 статті 265 Господарського кодексу України).

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором поставки.

Згідно частини 6 статті 265 Господарського кодексу України та частиною 2 статті 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відносини, що виникли між сторонами по справі на підставі договору поставки, є господарськими зобов`язаннями і згідно з приписами статті 193 Господарського кодексу України, статей 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

3. Факт поставки товару.

Частиною 1 статті 656 Цивільного кодексу України визначено, що предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому.

Статтею 662 Цивільного кодексу України визначено, що продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу (стаття 663 Цивільного кодексу України).

На виконання умов укладеного між сторонами договору позивач передав відповідачу товар на загальну суму 321030,00грн., що підтверджується:

1. Видатковою накладною №21 від 28.02.2020 на суму 23684,40грн.;

2. Видатковою накладною №22 від 11.03.2020 на суму 29305,08грн.;

3. Видатковою накладною №23 від 19.03.2020 на суму 158198,21грн.;

4. Видатковою накладною №26 від 15.04.2020 на суму 14460,91грн.;

5. Видатковою накладною №28 від 28.04.2020 на суму 40796,40грн.;

6. Видатковою накладною №29 від 28.04.2020 на суму 2832,66грн.;

7. Видатковою накладною №31 від 29.04.2020 на суму 4929,00грн.;

8. Видатковою накладною №33 від 05.05.2020 на суму 46823,34грн.

Видаткові накладні підписані представниками обох сторін та скріплені відповідними печатками підприємств.

Доказів щодо наявності заперечень стосовно кількості або вартості поставленого позивачем товару матеріали справи не містять.

Крім того, матеріали справи містять Акт звіряння взаємних розрахунків за період з січня 2020 року по липень 2020 року, який підписано повноважними представниками позивача та відповідача і який є свідченням того, що відповідач заборгованість перед позивачем у розмірі 321030,00грн. визнає.

У відзиві відповідач також визнає існування заборгованості перед позивачем у розмірі 321030,00грн.

Отже, факт поставки товару визнається підтвердженим.

4. Строк оплати. Наявність часткової оплати. Існування заборгованості.

Частиною 1 статті 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Пунктом 6.1 договору визначено, що розрахунок за продукцію здійснюється по узгодженим цінам в національній валюті України протягом 45 (сорока п`яти) банківських днів з моменту проходження вхідного контролю продукції (не більше 5 днів) за кількістю та якістю, відповідно до виробничих документів покупця, в безготівковій формі шляхом перерахування коштів на поточний рахунок постачальника зазначений в договорі, згідно рахунку-фактури наданого постачальником.

Дата проходження вхідного контролю (ВК) продукції за кількістю та якістю продукції, відповідно до пункту 4.2 договору, зазначається на видатковій накладній або акті приймання-передачі продукції (штамп ВТК про проходження ВК, дата, підпис відповідальної особи ВТК).

1. За видатковою накладною №21 від 28.02.2020 на суму 23684,40грн. строк оплати настав 06.05.2020;

2. За видатковою накладною №22 від 11.03.2020 на суму 29305,08грн. строк оплати настав 15.05.2020;

3. За видатковою накладною №23 від 19.03.2020 на суму 158198,21грн. строк оплати настав 26.05.2020;

4. За видатковою накладною №26 від 15.04.2020 на суму 14460,91грн. строк оплати настав 23.06.2020;

5. За видатковою накладною №28 від 28.04.2020 на суму 40796,40грн. строк оплати настав 06.07.2020;

6. За видатковою накладною №29 від 28.04.2020 на суму 2832,66грн. строк оплати настав 06.07.2020;

7. За видатковою накладною №31 від 29.04.2020 на суму 4929,00грн. строк оплати настав 07.07.2020;

8. За видатковою накладною №33 від 05.05.2020 на суму 46823,34грн. строк оплати настав 10.07.2020.

Враховуючи зазначений вид договорів, вбачається, що він є оплатним, і обов`язку постачальника за договором поставити товар відповідає обов`язок покупця оплатити його вартість.

Строк оплати є таким, що настав.

Доказів оплати товару в сумі 321030,00грн. відповідач не надав.

Доводи позивача, наведені в обґрунтування позову, належними доказами не спростував.

Доказів повернення вказаного товару позивачу відповідачем не надано.

Отже, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 321030,00грн. є доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

5. Правомірність нарахування пені.

У відповідності до статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Одним із наслідків порушення зобов`язання є оплата неустойки (штрафу, пені).

Згідно статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до статті 1 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань, платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Згідно статті 3 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань, розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Частиною 6 статті 232 Господарського кодексу України, передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Пунктом 5.2 договору визначено, що у разі порушення покупцем більш ніж на 30 календарних днів строку оплати продукції, покупець сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період прострочення, за кожен день прострочки оплати.

Щодо розрахунку пені.

Позивач нарахував пеню за загальний період прострочення з 07.05.2020 по 18.08.2020 на загальну суму 8027,03грн.

Відповідач контррозрахунку не надав; вимогу заперечив.

Господарський суд перевірив розрахунок пені здійснений позивачем та визнав його арифметично та методологічно правильним, а вимогу такою, що підлягає задоволенню.

6. Правомірність нарахування трьох процентів річних та інфляційних втрат.

Відповідно до частин 1, 7 статті 193 Господарського кодексу України (статті 525, 526 Цивільного кодексу України), суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язання, крім випадків, передбачених законом.

За відсутності інших підстав припинення зобов`язання, передбачених договором або законом, зобов`язання, в тому числі й грошове, припиняється його виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 Цивільного кодексу України).

Статтею 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Щодо розрахунку трьох процентів річних.

Позивач нарахував три проценти річних за загальний період прострочення з 07.05.2020 по 18.08.2020 на загальну суму 1895,09грн.

Відповідач контррозрахунок трьох процентів річних не надав; вимоги заперечив.

Господарський суд перевірив розрахунок трьох процентів річних та визнав його арифметично та методологічно правильним, а вимогу обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Щодо розрахунку інфляційних втрат.

Позивач нарахував інфляційні втрати за загальний період прострочення з травня 2020 року по червень 2020 року на загальну суму 581,66грн.

Відповідач контррозрахунок інфляційних втрат не надав; вимоги заперечив.

Господарський суд перевірив розрахунок інфляційних втрат та встановив, що позивачем не враховано, що розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Відтак, заперечення відповідача визнаються обґрунтованими, а вимога позивача такою, що підлягає частковому задоволенню у розмірі 422,38грн.

СУДОВІ ВИТРАТИ.

За змістом статті 129 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду справи здійснюється розподіл судових витрат.

З урахуванням положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покласти на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме у розмірі 4970,52грн., з урахуванням того, що 99,95% позовних вимог позивача судом задоволено.

Керуючись статтями 2-5, 7-15, 18, 20, 24, 27, 73, 74, 76-80, 86, 91, 123, 129, 232-233, 236-242, 247-248, 252, 253-254, 256-259, пунктом 17.5 Розділу ХІ Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ.

Позовні вимоги ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "АГРОПРОМОБОРУДОВАНИЕ" (Місцезнаходження юридичної особи: Україна, 49061, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, ВУЛИЦЯ ЛЕОНІДА СТРОМЦОВА, будинок 5А, квартира 32; Ідентифікаційний код юридичної особи: 23942532) до ДЕРЖАВНОГО ПІДПРИЄМСТВА "НАЦІОНАЛЬНА АТОМНА ЕНЕРГОГЕНЕРУЮЧА КОМПАНІЯ "ЕНЕРГОАТОМ" (Місцезнаходження юридичної особи: 01032, м.Київ, ВУЛИЦЯ НАЗАРІВСЬКА, будинок 3; Ідентифікаційний код юридичної особи 24584661) в особі ВІДОКРЕМЛЕНОГО ПІДРОЗДІЛУ "АВТОМАТИКА ТА МАШИНОБУДУВАННЯ" ДЕРЖАВНОГО ПІДПРИЄМСТВА "НАЦІОНАЛЬНА АТОМНА ЕНЕРГОГЕНЕРУЮЧА КОМПАНІЯ "ЕНЕРГОАТОМ" (Місцезнаходження: Україна, 52210, Дніпропетровська обл., місто Жовті Води, ВУЛИЦЯ ГАГАРІНА, будинок 4; Код ЄДРПОУ ВП:39688675) про стягнення 331533,78грн., з яких 321030,00грн. основної заборгованості; 8027,03грн. пені; 1895,09грн. трьох процентів річних; 581,66грн. інфляційних втрат (договір №12с/09/53-142-08-20-01161 від 21.02.2020 (поставка) задовольнити частково.

Стягнути з ДЕРЖАВНОГО ПІДПРИЄМСТВА "НАЦІОНАЛЬНА АТОМНА ЕНЕРГОГЕНЕРУЮЧА КОМПАНІЯ "ЕНЕРГОАТОМ" (Місцезнаходження юридичної особи: 01032, м.Київ, ВУЛИЦЯ НАЗАРІВСЬКА, будинок 3; Ідентифікаційний код юридичної особи 24584661) в особі ВІДОКРЕМЛЕНОГО ПІДРОЗДІЛУ "АВТОМАТИКА ТА МАШИНОБУДУВАННЯ" ДЕРЖАВНОГО ПІДПРИЄМСТВА "НАЦІОНАЛЬНА АТОМНА ЕНЕРГОГЕНЕРУЮЧА КОМПАНІЯ "ЕНЕРГОАТОМ" (Місцезнаходження: Україна, 52210, Дніпропетровська обл., місто Жовті Води, ВУЛИЦЯ ГАГАРІНА, будинок 4; Код ЄДРПОУ ВП:39688675) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "АГРОПРОМОБОРУДОВАНИЕ" (Місцезнаходження юридичної особи: Україна, 49061, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, ВУЛИЦЯ ЛЕОНІДА СТРОМЦОВА, будинок 5А, квартира 32; Ідентифікаційний код юридичної особи: 23942532) 321030,00грн. (триста двадцять одна тисяча тридцять грн. 00 коп.) основної заборгованості; 8027,03грн. (вісім тисяч двадцять сім грн. 03 коп.) пені; 1895,09грн. (одна тисяча вісімсот дев`яносто п`ять грн. 09 коп.) трьох процентів річних; 422,38грн. (чотириста двадцять дві грн. 38 коп.) інфляційних втрат; 4970,52грн. (чотири тисячі дев`ятсот сімдесят грн. 52 коп.) судового збору.

В частині стягнення з ДЕРЖАВНОГО ПІДПРИЄМСТВА "НАЦІОНАЛЬНА АТОМНА ЕНЕРГОГЕНЕРУЮЧА КОМПАНІЯ "ЕНЕРГОАТОМ" (Місцезнаходження юридичної особи: 01032, м.Київ, ВУЛИЦЯ НАЗАРІВСЬКА, будинок 3; Ідентифікаційний код юридичної особи 24584661) в особі ВІДОКРЕМЛЕНОГО ПІДРОЗДІЛУ "АВТОМАТИКА ТА МАШИНОБУДУВАННЯ" ДЕРЖАВНОГО ПІДПРИЄМСТВА "НАЦІОНАЛЬНА АТОМНА ЕНЕРГОГЕНЕРУЮЧА КОМПАНІЯ "ЕНЕРГОАТОМ" (Місцезнаходження: Україна, 52210, Дніпропетровська обл., місто Жовті Води, ВУЛИЦЯ ГАГАРІНА, будинок 4; Код ЄДРПОУ ВП:39688675) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "АГРОПРОМОБОРУДОВАНИЕ" (Місцезнаходження юридичної особи: Україна, 49061, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, ВУЛИЦЯ ЛЕОНІДА СТРОМЦОВА, будинок 5А, квартира 32; Ідентифікаційний код юридичної особи: 23942532) 159,28грн. інфляційних втрат відмовити.

Видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (частини 1,2 статті 241 Господарського процесуального кодексу України).

Рішення суду може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до пункту 17.5 Розділу ХІ Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Дата підписання та складення повного судового рішення - 30.10.2020.

Суддя І.В. Петренко