ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" жовтня 2020 р. Справа№ 910/5966/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Владимиренко С.В.

суддів: Демидової А.М.

Ходаківської І.П.

за участю представників сторін: не викликались

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 26.08.2020 про зупинення провадження (повна ухвала складена 11.09.2020)

у справі №910/5966/20 (суддя Джарти В.В.)

за позовом за позовом ОСОБА_1

до Міністерства юстиції України

третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Товариство з обмеженою відповідальністю «Плисецький гранітний кар`єр»

третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Приватний виконавець виконавчого округу Київської області Говоров Павло Володимирович

про визнання незаконним та скасування наказу

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до Господарського суду міста Києва із позовом до Міністерства юстиції України (далі - відповідач), за участю третьої особи, яка не заявляює самостійних вимог - Товариство з обмеженою відповідальністю «Плисецький гранітний кар`єр», на стороні позивача (далі - третя особа 1) про визнання незаконним та скасування наказу від 18.03.2020 №1008/5 Міністерства юстиції України, яким скасовано реєстраційну дію в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб - підприємців та громадських формувань від 21.01.2020 №8003028 «Внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах», проведену державним реєстратором Васильківської районної державної адміністрації Київської області Дехтяренком Олегом Івановичем щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «Плисецький гранітний кар`єр». Зобов`язання Міністерства юстиції України відновити реєстраційну дію в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб - підприємців та громадських формувань від 21.10.2020 №8003028 «Внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах», проведену державним реєстратором Васильківської районної державної адміністрації Київської області Дехтяренком Олегом Івановичем щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «Плисецький гранітний кар`єр».

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що Міністерство юстиції України своїм наказом від 18.03.2020 №1008/5 порушило права та інтереси позивача щодо офіційного визнання та засвідчення права на частку у статутному капіталі ТОВ «Плисецький гранітний кар`єр».

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.07.2020 у справі №910/5966/20 залучено до участі у справі третьою особою 2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Приватного виконавця виконавчого округу Київської області Горова Павла Володимировича (далі - третя особа 2).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.08.2020 у справі №910/5966/20 клопотання Приватного виконавця виконавчого округу Київської області Говорова Павла Володимировича про зупинення провадження в справі задоволено. Зупинено провадження у справі № 910/5966/20 за позовом ОСОБА_1 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Товариство з обмеженою відповідальністю «Плисецький гранітний кар`єр», до Міністерства юстиції України, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Приватний виконавець виконавчого округу Київської області Говоров Павло Володимирович до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 910/5971/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Плисецький гранітний кар`єр» до Міністерства юстиції України про визнання незаконним та скасування наказу.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, ОСОБА_1 звернулася до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 26.08.2020 у справі №910/5966/20 та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні клопотання Приватного виконавця виконавчого округу Київської області Говорова Павла Володимировича про зупинення провадження в справі №910/5966/20 до набрання законної сили судовим рішенням у справі №910/5971/20.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач посилається на те, що підстави прийняття реєстраційних дій, скасованих наказами є відмінними, тому встановлені обставини у справі №910/5971/20 не вплинуть на збирання та оцінку доказів у даній справі у зв`язку з чим відсутня необхідність встановлювати обставини, які мають значення для даної справи у справі №910/5971/20. Факти, які підлягають дослідженню в межах справи №910/5971/20, не є такими, що унеможливлюють розгляд даної справи. Встановлення законності чи незаконності наказу від 31.01.2020 №330/5 Міністерства юстиції України ніяким чином не може впливати на розгляд даної справи, а тим більше на реєстраційну дію.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.09.2020 апеляційну скаргу ОСОБА_1 у справі №910/5966/20 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді Владимиренко С.В. (суддя-доповідач), суддів Демидової А.М., Ходаківської І.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.10.2020 поновлено ОСОБА_1 пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 26.08.2020 у справі №910/5966/20. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 26.08.2020 у справі №910/5966/20. Розгляд апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 26.08.2020 у справі №910/5966/20 вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження та без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання). Учасникам справи надано право подати відзив на апеляційну скаргу, заперечення, пояснення, заяви до - 20.10.2020.

Відповідач та треті особи відзиви на апеляційну скаргу у встановлений апеляційним господарським судом не надали, про розгляд справи повідомлені належним чином, про що свідчать відмітки про отриманні на поштових повідомленнях, поштові повідомлення містяться в матеріалах справи.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів встановила наступне.

Наказом Міністерства юстиції України від 18.03.2020 №1008/5 «Про скасування реєстраційної дії у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» скасовано реєстраційну дію в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб - підприємців та громадських формувань від 21.01.2020 №8003028 «Внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах», проведену державним реєстратором Васильківської районної державної адміністрації Київської області Дехтяренком Олегом Івановичем щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «Плисецький гранітний кар`єр».

21.01.2020 державним реєстратором Васильківської районної державної адміністрації Київської області Дехтяренком Олегом Івановичем здійснено реєстрацію змін щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «Плисецький гранітний кар`єр» за №8003028, внаслідок вказаної дії було змінено склад учасників Товариства у зв`язку із спадкуванням ОСОБА_1 частки у Статутному капіталі Товариства.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 227 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадку об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Згідно ч. 4 ч. 1 ст. 229 ГПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 5 частини першої статті 227 цього Кодексу - до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.

Отже, для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарський суд у кожному конкретному випадку зобов`язаний з`ясовувати: 1) як пов`язана справа, яка розглядається господарським судом, зі справою, що розглядається іншим судом; 2) чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

Вказані правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 10.09.2019 у справі №922/1962/17, від 17.12.2019 у справі №917/131/19, від 10.09.2019 у справі № 922/1962/17, від 23.01.2020 у справі № 917/130/19.

Зупинення провадження у справі, на відміну від відкладення розгляду справи, здійснюється без зазначення строку, до усунення обставин (до вирішення іншої справи; до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі), які зумовили зупинення провадження, тому провадження у справі слід зупиняти лише за наявності беззаперечних підстав для цього.

Подібний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 15.05.2019 у справі № 904/3935/18.

При цьому пов`язаною є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення (ч.ч. 4-6 ст. 75 ГПК України).

Під неможливістю розгляду справи слід розуміти неможливість для господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв`язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов`язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

Отже, для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарський суд у кожному випадку повинен з`ясовувати, яким чином пов`язана справа, яка розглядається іншим судом, а також, чим саме обумовлюється неможливість розгляду цієї справи. Саме по собі твердження про неможливість розгляду даної справи до розгляду іншої справи не може бути підставою для застосування пункту 5 частини першої статті 227 ГПК України.

Вказаний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 20.06.2019 у справі №910/12694/18, від 17.04.2019 у справі № 924/645/18, від 20.12.2019 у справі № 910/13234/18, від 13.09.2019 у справі № 912/872/18, від 21.02.2019 у справі № 910/974/18.

Наразі на розгляді суду знаходиться справа №910/5971/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Плисецький гранітний кар`єр» до Міністерства юстиції України про визнання незаконним та скасування наказу від 31.01.2020 №330/5 Міністерства юстиції України, яким скасовано реєстраційну дію в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб - підприємців та громадських формувань від 15.10.2020 №7003028 «Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи», проведену державним реєстратором Глинської сільської ради Калинівського району Вінницької області Сімоником Ярославом Івановичем щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «Плисецький гранітний кар`єр». Вказане рішення Міністерства юстиції мотивоване тим, що державним реєстратором вчинено реєстраційні дії не за місцем регіону його робочого місця; державним реєстратором зменшено розмір частки, яка є під арештом, а також зменшено номінальну вартість частки учасника, який є в Єдиному реєстрі боржників.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 1 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» від 15.05.2003 №755-IV (далі - Закон №755-IV), державна реєстрація юридичних осіб, громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців (далі - державна реєстрація) - офіційне визнання шляхом засвідчення державою факту створення або припинення юридичної особи, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, засвідчення факту наявності відповідного статусу громадського об`єднання, професійної спілки, її організації або об`єднання, політичної партії, організації роботодавців, об`єднань організацій роботодавців та їхньої символіки, засвідчення факту набуття або позбавлення статусу підприємця фізичною особою, зміни відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, про юридичну особу та фізичну особу - підприємця, а також проведення інших реєстраційних дій, передбачених цим Законом.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 1 Закону №755-IV виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - виписка) - документ в електронній або у випадках, передбачених цим Законом, у паперовій формі, який формується за результатами проведення реєстраційних дій і містить відомості про юридичну особу або її відокремлений підрозділ, фізичну особу - підприємця (у тому числі про взяття на облік в органах державної статистики та податкових органах, видачу ліцензії та документів дозвільного характеру) або громадське формування, що не має статусу юридичної особи, а також про проведену реєстраційну дію.

Відповідно до ч.1 ст. 7 Закону №755-IV єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Отже, реєстраційна дія, вчинена 15.10.2019, якою здійснено перерозподіл часток ТОВ «Плисецький гранітний кар`єр» та є предметом розгляду у справі №910/5971/20, передувала вчиненню реєстраційної дії 21.01.2020, за якою зареєстроване успадковане право позивача на частку у Статутному капіталі ТОВ «Плисецький гранітний кар`єр». Таким чином, розгляд справи №910/5971/20 унеможливлює розгляд справи №910/5966/20, оскільки встановлення обставин щодо правомірності вчинення реєстраційних дій 15.10.2019 не входить в предмет доказування у справі №910/5966/20. Крім того, факти, встановлені під час розгляду справи №910/5971/20 матимуть преюдиційне значення у вирішенні справи №910/5966/20.

Статтею 234 ГПК України передбачено, що ухвала повинна містити мотиви, з яких суд дійшов висновків, і закону, яким керувався суд, постановляючи ухвалу.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. (ч. 4 ст. 236 ГПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Згідно з ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ч. 4 ст. 11 ГПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною, залежно від характеру рішення.

У справі «Трофимчук проти України» Європейський суд з прав людини також зазначив, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод.

В п. 53 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Федорченко та Лозенко проти України» від 20.09.2012 зазначено, що при оцінці доказів суд керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Тобто, аргументи сторони мають бути достатньо вагомими, чіткими та узгодженими.

Доводи позивача, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують правильних висновків суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. (ч. 1 ст. 271 ГПК України).

Згідно зі ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що ухвалу Господарського суду міста Києва від 26.08.2020 у справі №910/5966/20 прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, внаслідок чого апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Згідно ст. 129 ГПК України судові витрати за розгляд апеляційної скарги покладаються на ОСОБА_1 .

Окремо від рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про зупинення провадження у справі. (п. 12 ч. 1 ст. 255 ГПК України).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 287 ГПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати касаційну скаргу на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3, 6, 7, 13, 14, 21, 25, 26, 28, 30 частини першої статті 255 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Отже, ухвалу про зупинення провадження у справі після її перегляду в апеляційному порядку не може бути оскаржено в касаційному порядку.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 271, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду міста Києва від 26.08.2020 у справі № 910/5966/20 - без змін.

2. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покладаються на ОСОБА_1 .

3. Матеріали справи № 910/5966/20 повернути до Господарського суду міста Києва.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не може бути оскаржена до суду касаційної інстанції відповідно до ст. 287 ГПК України.

Повний текст постанови складено 29.10.2020.

Головуючий суддя С.В. Владимиренко

Судді А.М. Демидова

І.П. Ходаківська