ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.10.2020м. ДніпроСправа № 904/2803/20

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "КЕРАМЕТ-УКРАЇНА", м.Дніпро

до Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг", м.Кривий Ріг

про сплату заборгованості та штрафних санкцій в розмірі 10 974 546,04 грн.

Суддя Красота О.І.

За участю секретаря судового засідання Сліпченко С.В.

Представники

від Позивача: Татьков В.А., Ордер серія ДП №2622/044 від 15.07.2020 року, адвокат

від Відповідача: Лисенко П.П., Довіреність №14-419юр. від 15.11.2019 року, представник

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Керамет-Україна" звернулося до Господарського суду з позовом до Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг" і просить суд стягнути заборгованість в розмірі 10 629 066,26 грн., 296 660,21 грн. - пені, 48 819,57 грн. - 3% річних, 300 000,00 грн. - витрат на правничу допомогу та судовий збір.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням Відповідачем зобов`язань за Договором №3554 від 29.12.2017р. в частині оплати поставленого товару.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 09.06.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на 02.07.2020 о 12:00 год.

01.07.2020 року на адресу суду від Відповідача надійшла заява про відкладення розгляду справи, оскільки необхідний додатковий час для подання відзиву на позовну заяву та зустрічного позову.

Представники Позивача в підготовчому судовому засіданні 02.07.2020 року позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили суд їх задовольнити.

Представник Відповідача в підготовчому засіданні підтримав свою заяву про відкладення розгляду справи.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 02.07.2020 року відкладено підготовче засідання на 28.07.2020 о 14:00 год.

28.07.2020 року Відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому проти позовних вимог заперечує та в позові просив відмовити в повному обсязі, посилаючись на те, що згідно п.4.1. Договору, обов`язок Відповідача з оплати товару виникає протягом 10 днів з дати закінчення декади у якій оформлені акти форми 69, оскільки Позивач не надав акти ф.69, то неможливо визначити яку суму має сплатити Відповідач та у які строки.

Помилковим є розрахунок пені та 3% річних по платежу (доплати) 2 173 608,51 грн., оскільки такий платіж вважається простроченим по пені та 3% тільки з 23.03.2020 (оскільки 21.03.20 є суботою вихідним днем, що має значення для ч.5 ст.254 ЦК України), суми складають 37058,33 грн. та 10155,38 грн. відповідно.

Помилковим є розрахунок пені за платіж 3 130 237,6 з 21.03.2020р., відповідно до п.8.2 Договору пеня може становити 55421,65 грн.

Крім того, у випадку задоволення позовних вимог просив зменшити адвокатські витрати до 3 000,00 грн.

Також, 28.07.2020 року Відповідач надав заяву, в якій просить враховуючи наявність у сторін взаємних майнових вимог розпочати проведення процедури врегулювання спору за участю судді.

28.07.2020 року від Позивача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи доказів витрат Позивача на правничу допомогу.

Представники Позивача в підготовчому судовому засіданні 28.07.2020 року позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили суд їх задовольнити.

Представник Відповідача в підготовчому судовому засіданні проти позовних вимог заперечував та в позові просив відмовити в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовна заява не відповідає вимогам Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою Господарського суду від 28.07.2020р. позовну заяву залишено без руху.

Позивачу протягом п`яти днів з дня вручення ухвали господарського суду про залишення позовної заяви без руху, необхідно усунути недоліки позовної заяви, а саме надати: направити позовну заяву та заяву про усунення недоліків №20/68 від 03.06.2020 року з додатками на адресу відповідача, надати до суду належні докази направлення.

14.08.2020р. Позивач подав заяву про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 19.08.2020р. продовжено розгляд справи з 01.09.2020р. Призначено підготовче засідання на 01.09.2020р. о 14:00год.

Позивач в підготовчому засіданні 01.09.2020р. позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Відповідач в підготовчому засіданні подав заяву і просить суд позовну заяву залишити без розгляду, посилаючись на те, що Позивач не усунув недоліки позовної заяви, про які зазначено в ухвалі Господарського суду від 01.06.2020р. у встановлені ухвалою строки, а повторне залишення позовної заяви без руху з мотивів ненадання належним чином засвідчених доказів є неможливим оскільки наслідком не усунення недоліків є залишення позовної заяви без розгляду згідно п.8 ч.1 ст.226 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідач вказує, що Позивачем надані до позовної заяви документи не засвідчені належним чином, а саме: не містять: назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію (натомість, наявне факсиміле), її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії. У додатках (т.1 а.с.133, т.2 а.с.61) проставлено факсиміле відтиску підпису директора ТОВ "Керамет-Україна" Бублей В.В., а оригінал підпису наявний в т.1 а.с.6, 132 та не відповідає, тому який міститься на факсиміле.

Розглянувши клопотання Відповідача про залишення позовної заяви без розгляду, суд не вбачає підстав для його задоволення, так як Позивач усунув недоліки у встановлений судом строк, у зв`язку з чим, ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 19.08.2020р. продовжено розгляд справи з 01.09.2020р. Призначено підготовче засідання на 01.09.2020р. о 14:00год.

Згідно п.8 ч.1 ст.226 Господарського процесуального кодексу України, суд залишає позовну заяву без розгляду якщо, провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172, 173 цього Кодексу, і позивач не усунув цих недоліків у встановлений судом строк.

З огляду на те, що всі вказані недоліки Позивачем усунуто, ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 19.08.2020р. продовжено розгляд справи. Призначено підготовче засідання на 01.09.2020р. о 14:00год.

Відповідач в заяві про залишення позовної заяви без розгляду вказує на те, що документи, які додані до позовної заяви містять підпис особи з використанням факсиміле.

Так як справа порушена та призначено судове засідання на 14:00 01.09.2020 року та не можливістю суду встановити який саме підпис міститься у додатках до позову "оригінал" чи "факсиміле", з метою доступу до правосуддя передбаченого пунктом 1 статті 6 § 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд вбачає підстави для залишення позовної заяви без руху, надавши Позивачу строк для усунення недоліків.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 01.09.2020р. в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг" про залишення позовної заяви без розгляду - відмовлено.

Позовну заяву залишено без руху. Позивачу протягом п`яти днів з дня вручення ухвали господарського суду про залишення позовної заяви без руху, необхідно усунути недоліки позовної заяви, а саме надати: належним чином засвідчені документи, які долучено до позовної заяви ("Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії, відмітки повинні бути на усіх аркушах доданих документів, які містять текст).

01.09.2020р. після підготовчого засідання представник Відповідача подав заяву про призначення судової експертизи і просить суд призначити почеркознавчу експертизу з поставленням на вирішення експерта наступних питань:

- чи виконано підпис на додаткових до позовної заяви (т.1 а.с.133, т.2 а.с.61) директором ТОВ "Керамет" ОСОБА_1 .?

- чи проставлено факсиміле у якості підпису директора ТОВ "Керамет" Бублей В.В. на додатках до позовної заяви (т.1 а.с.133, т.2 а.с.61)?

Проведення експертизи доручити Дніпропетровському науково-дослідному інституту судових експертиз. Витрати по проведенню експертизи покласти на позивача по справі, оскільки позивач є особою яка подала такий доказ, однак разом з тим, виключно суд має визначати особу на яку покладаються витрати з проведення експертиз.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 01.09.2020р. в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг" про призначення судової почеркознавчої експертизи у справі - відмовлено.

08.09.2020р. Позивач на адресу суду направив заяву та надав належним чином звірені копії документів.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 08.09.2020 року продовжено розгляд справи з 24.09.2020р. Призначено підготовче засідання на 24.09.2020 о 14:00 год.

24.09.2020 року на адресу суду від Позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог, в якій він просить суд стягнути заборгованість в розмірі 10 629 066,26 грн., 453 725,70 грн. - пені, 158 247,69 грн. - 3% річних, 300 000,00 грн. - витрат на правничу допомогу та судовий збір.

Представники Позивача в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги з урахуванням збільшення позовних вимог підтримали в повному обсязі та просили суд їх задовольнити.

Представник Відповідача в підготовчому засіданні проти позовних вимог заперечував та в позові просив відмовити в повному обсязі. Подав заяву про залишення позовної заяви без руху. Заява мотивована тим, що Позивачем не дотримано вимог господарського процесуального кодексу України, а саме: не надано належних доказів направлення копії позовної заяви Відповідачу; процесуальні документи Позивача підписано не уповноваженою особою; до позовної заяви не надано всіх додатків до договору; фактична кількість сторінок, зазначена в описі не відповідає фактичній кількості сторінок; копії доданих до позовної заяви документів посвідчено не у встановленому порядку.

Розглянувши заяву Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг" про залишення позовної заяви без руху, розглянувши матеріали позовної заяви, проаналізувавши додаткові документи, господарський суд дійшов висновку про достатність поданих матеріалів для прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 24.09.2020 в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг" про залишення позовної заяви без руху - відмовлено. Відкладено підготовче засідання на 15.10.2020 року о 10 год. 00 хв.

Представники Позивача в підготовчому судовому засіданні 15.10.2020 позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили суд їх задовольнити.

Представник Відповідача в підготовчому засіданні проти позовних вимог заперечував та в позові просив відмовити в повному обсязі.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 15.10.2020р. закрито підготовче провадження. Призначено справу до судового розгляду по суті на 29.10.2020 об 11:00 год.

28.10.2020р. Відповідач подав до суду пояснення про неможливість стягнення витрат на правничу допомогу і просив суд в задоволенні вимог Позивача про стягнення витрат на правничу допомогу у сумі 300 000,00 грн. відмовити.

Представник Позивача у судовому засіданні 29.10.2020 року підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити.

29.10.2020р. представник Відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечував та в позові просив відмовити.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

29.12.2017р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "КЕРАМЕТ-УКРАЇНА" (далі-Позивач, Постачальник) та Публічним акціонерним товариством "АрселорМіттал Кривий Ріг" (далі-Відповідач, Покупець) укладено Договір №3554 (далі Договір, а.с.18-44).

За умовами пункту 1.1. Договору, Покупець доручає, а Постачальник зобов`язується на умовах цього Договору своєчасно (у відповідності зі специфікаціями і замовленнями Покупця) здійснювати поставку металобрухту, а саме - шихтової суміші №4 (див. Додаток №2 до даного Договору), переробленого в порядку і на умовах даного договору, підготовленого відповідно до вимог. зазначеним в Додатку №2, технологічної інструкції ТІ 189-КП-02 до: 2016 «Завантаження спецкоробов ємністю 40 м3 металевим ломом в копровому і конвертерному цехах» (Додаток №6), технологічним вимогам 189-32 діє до: 2013 «Лом конвертерний» (Додаток №7), 189-33 діє до: 2015 «Пакети з металевих відходів та брухту для сталеплавильних цехів підприємства »(Додаток №8) в технологічну тару Покупця (далі ракета або спецкороб) із залученням власної техніки, обладнання інструментів і трудових ресурсів (далі - Продукція).

Згідно п.2.2. Договору, Постачальник здійснює поставку Продукції в строки, встановлені згідно із затвержденим планом-графіком (приклад наведено в Додаток №1).

Відповідно до п.3.3. Договору, Оплата поставленої Продукції проводиться за ціною, сформованою відповідно до п. 3.8. даного Договору. Кожен такий розрахунок ціни буде включений Сторонами в Специфікації до цього Договору.

В п.3.8. Договору, формування фактичної ціни на продукцію, що поставляється на адресу Покупця Продукцію здійснюється наступним чином:

3.8.1. Фактична закупівельна ціна для розрахунків між Постачальником і Покупцем на Продукцію, що поставляється Постачальником на адресу Покупця, розраховується за такою формулою:

Р = Pi + X

де:

Р - фактична ціна Покупця на Продукцію (грн. без ПДВ/Т);

Pi - середня вартість (грн. без ПДВ/Т) закупівлі металобрухту, визначається шляхом переговорів Сторін, яка вказується Сторонами Договору у відповідних специфікаціях.

X - доплата Постачальнику в розмірі 145 грн без ПДВ/Т (вартість доведення Постачальником якісних показників поставляється металобрухту до рівня встановленого цим Договором).

Приписами п.4.1. Договору визначено, оплата здійснюється по факту поставки Продукції протягом 7 (семи) банківських днів з моменту оформлення відповідного Акту ф. 69, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Постачальника зазначеними в ІЗ розділі даного Договору за умови отримання Покупцем відповідного оригіналу рахунку Постачальника, оформленого відповідно до п.4.1.1. Договору. Форма взаєморозрахунку визначається Покупцем.

Позивач виконав свої зобов`язання згідно Договору в повному обсязі, що підтверджується оформленими та підписаними первинними документами, а саме:

- Акт по доплаті за лютий № КМ000004821-АМКР від 29.02.2020р. на суму 2 173 608,51 грн. (а.с.105 т.1);

- Акт приймання-передачі № КУ0000483 від 10.03.2020 р. на суму 3 130 237,60 грн. (а.с.106 т.1);

- Акт по доплаті за березень № КМ000004841-АМКР від 18.03.2020р. на суму 393 806,25 грн. (а.с.108 т.1);

- Акт приймання-передачі № КУ0000484 від 18.03.2020р. на суму 4 931 413,90 грн. (а.с.109 т.1), а також направив на адресу Відповідача відповідні рахунки на сплату заборгованості.

Відповідно до умов Договору, зобов`язання Відповідача по сплаті заборгованості повинно бути виконано в період з 21.03.2020 р. по 31.03.2020р.

Станом на 18 травня 2020 року дебіторська заборгованість Відповідача перед Позивачем складає 10 629 066,26 грн.

06 квітня 2020 року за номером КУ-20/52 Позивач на адресу Відповідача направив вимогу про сплату заборгованості (а.с.59-62 т.3).

Відповідач заборгованість в розмірі 10 629 066,26 грн. не оплатив, що і стало причиною виникнення спору.

Приймаючи рішення господарський суд виходив з наступного.

Частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частиною 1 статті 265 Господарського кодексу України передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 1 статті 712 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Господарське зобов`язання виникає, зокрема із господарського договору (стаття 174 Господарського кодексу України).

Статтями 525 та 526 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова вiд зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином вiдповiдно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (стаття 530 Цивільного кодексу України).

Станом на час розгляду справи доказів сплати заборгованості у повному обсязі від представників сторін не надійшло. Крім того, представником Відповідача у судових засіданнях підтверджувалась вказана заборгованість перед Позивачем та намагання Відповідача здійснити дії стосовно врегулювання спору.

З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги Позивача в частині стягнення з Відповідача основного боргу в сумі 10 629 066,26 грн. підлягають задоволенню.

Відповідно до положень ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно з ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання. У разі, якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність.

Відповідно до ч. 1. ст. 216 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

У сфері господарювання, згідно з ч. 2 ст. 217 та ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, застосовуються господарські санкції, зокрема, штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п.8.2. Договору, за порушення строків виконання фінансових зобов`язань винна сторона сплачує іншій стороні пеню в розмірі 120% облікової ставки НБУ, яка діяла на момент прострочення від суми невиконаного зобов`язання за кожен день прострочення.

У зв`язку з несвоєчасним виконанням Відповідачем своїх зобов`язань щодо оплати поставленого товару, Позивачем з урахуванням збільшення позовних вимог останньому нараховано пеню у розмірі 453 725,70 грн. за загальний період з 21.03.2020р. по 22.09.2020р.

Так, відповідно до частини 6 статті 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення будь-яких зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час прострочення.

Згідно з частиною 2 статті 343 Господарського кодексу України платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Договірні правовідносини між кредитором і боржником щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань врегульовано Законом України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", статтею 3 якого передбачено, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Отже, яким би способом не визначався в договорі розмір пені, він не може перевищувати той розмір, який установлено законом як граничний, тобто за прострочення зобов`язань за договором може бути стягнуто лише пеню, сума якої не перевищує ту, що обчислено на підставі подвійної облікової ставки Національного банку України.

Перевіривши правильність розрахунку пені, яка розрахована Позивачем на підставі подвійної облікової ставки Національного банку України суд зазначає, що вказаний розрахунок Позивачем зроблено не вірно, однак він є меншим ніж сума, яка розрахована судом, таким чином вимоги щодо стягнення пені у сумі 453 725,70 грн. підлягають задоволенню в сумі розрахованої Позивачем.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У зв`язку з несвоєчасним виконанням Відповідачем своїх зобов`язань щодо оплати поставленого товару, Позивачем з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог останньому нараховано 3% річних у розмірі 158 247,69 грн. за період з 21.03.2020р. по 22.09.2020р.

Суд, перевіривши правильність розрахунку 3% річних у сумі 158 247,69 грн. зазначає, що вказаний розрахунок Позивачем зроблено не вірно, здійснивши власний розрахунок, суд доходить до висновку, що сума 3% річних підлягає задоволенню в розмірі 157 815,33 грн. В решті позовних вимог щодо стягнення 3% в сумі 432,36 грн. відмовити.

Відповідно до ст.126 Господарського процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Поняття особи, котра є адвокатом, наводиться в статті 6 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність», котра зазначає, що адвокатом може бути фізична особа, яка має повну вищу юридичну освіту, володіє державною мовою, має стаж роботи в галузі права не менше двох років, склала кваліфікаційний іспит, пройшла стажування (крім випадків, встановлених цим Законом), склала присягу адвоката України та отримала свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст.1 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до ч. 3 ст. 30 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Вирішуючи питання про такий розподіл, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути неспіврозмірним, тобто явно завищеним порівняно з ціною позову.

У зв`язку з цим, суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи.

Докази, які підтверджують розумність витрат на оплату послуг адвоката, повинна подавати сторона, що вимагає відшкодування таких витрат.

Представником Позивача в обґрунтування понесення ним витрат на оплату послуг адвоката надано ордер серії ДН №095563 від 21.01.2020р., копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ДН №5524 від 13.06.2019р., ордер серії ДП №2622/037 від 27.05.2020р., ордер серії ДП №2622/042 від 02.07.2020р. (а.с.72-75 т.2), копію Акту наданих послуг (надання правової допомоги) від 02.07.2020р., рахунок-фактура №1 (копія), копію платіжного доручення №577 від 03.07.2020р. на суму 300 000,00 грн. (а.с.84-87 т.2).

В Акті наданих послуг (надання правової допомоги) від 02.07.2020р. зазначено, зокрема, дослідження первинних документів, зустріч з бухгалтером Клієнта, дослідження первинних документів, отримання в банку завіреного платіжного доручення про сплату судового збору, проведення зустрічей з керівництвом Клієнта для отримання необхідної інформації для підготовки позову, фактична участь у судових засіданнях, написання необхідних процесуальних документів, вчинення необхідних процесуальних дій в інтересах Клієнта, залучення адвокатів для участі в процесі.

В той же час, суд не має можливості встановити, що відомості, які відображені в Акту наданих послуг (надання правової допомоги) від 02.07.2020р. відповідають дійсності (оскільки представником Позивача не додано повний та детальний розрахунок щодо обсягу виконаної роботи (наданих послуг) згідно Акту наданих послуг (надання правової допомоги) від 02.07.2020р.

Крім того, представником Позивача не надано Договір про надання правової допомоги №КУ-20/06 від 27.05.2020 року.

Враховуючи вищезазначене, відсутність можливості встановлення судом відповідності даних, зазначених в Акті наданих послуг (надання правової допомоги) від 02.07.2020р. фактичним обставинам справи; незначну складність (з правової точки зору) справи, невірного розрахунку штрафних санкцій та відповідно часткове задоволення позовних вимог, численні помилки яких припустився Позивач при поданні позовної заяви (не поодиноке залишення позовної заяви без руху), відсутність договору про надання правової допомоги №КУ-20/06 від 27.05.2020 року, невідповідність даних щодо понесення витрат на правничу допомогу (в Акті наданих послуг від 02.07.2020 зазначено підставу надання послуг: договір про надання правової допомоги №КУ-20/06 від 27.05.2020 року, тоді як підставою рахунку-фактуру №1 та платіжного доручення №577 від 03.07.2020р. на суму 300 000,00 грн. являється договір №КУ-20/07 від 27.05.2020), а також клопотання Відповідача щодо не доведеності Позивачем витрат на правничу допомогу, суд вважає, що в задоволенні цих витрат слід відмовити у повному обсязі.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір» за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

В якості доказу сплати судового збору Позивач надав платіжне доручення №164 від 21.05.2020р. (а.с.11 т.1) відповідно до якого сплачено судовий збір в розмірі 169 118,20 грн.

24.09.2020 року Позивач подав заяву про збільшення позовних вимог, в якій просив суд стягнути заборгованість в розмірі 10 629 066,26 грн., 453 725,70 грн. - пені, 158 247,69 грн. - 3% річних, 300 000,00 грн. - витрат на правничу допомогу та судовий збір.

Отже, судовий збір з урахуванням збільшення позовних вимог повинен бути сплачений у розмірі 168 615,59 грн.

Враховуючи вищевикладені обставини, заявлені остаточні вимоги до стягнення з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, судовий збір в розмірі 502,61 грн. повинен бути повернутий Позивачу із Державного бюджету України, за відповідним клопотанням Позивача.

З огляду на викладене, позовні вимоги Позивача підлягають задоволенню частково зі стягненням з Відповідача 10 629 066,26 грн. основного боргу, 453 725,70 грн. - пені, 157 815,33 грн. - 3% річних та 3 000,00 грн. - витрат на правничу допомогу.

В решті позовних вимог щодо стягнення 3% в сумі 432,36 грн. відмовити.

Відповідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст.174, 193, 216-218, 230, 265 Господарського Кодексу України, ст.ст. 509, 525-526, 530, 549, 610-612, 712 Цивільного кодексу України, ст.ст.123, 129, 232, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг", (50095, м.Кривий Ріг, вул.Криворіжсталі (Орджонікідзе), 1, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "КЕРАМЕТ-УКРАЇНА", (41049, м.Дніпро, Запорізьке шосе, 28М, ) заборгованість в розмірі 10 629 066,26 грн., 453 725,70 грн. - пені, 157 815,33 грн. - 3% річних та судовий збір у сумі 168 609,10 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області протягом 20 днів з дня його оголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.І. Красота

Повне рішення складено

29.10.2020р.