ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"30" жовтня 2020 р. м. Київ Справа № 911/2413/20

Суддя Господарського суду Київської області Подоляк Ю.В., розглянувши матеріали справи

за позовом Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», м. Київ
до Комунального підприємства теплових мереж «Бориспільтепломережа», Київська обл., м. Бориспіль
про стягнення 2195,28 грн.
без повідомлення (виклику) сторін

встановив:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (далі позивач) до Комунального підприємства теплових мереж «Бориспільтепломережа» (далі відповідач) про стягнення 2195,28 грн., з яких 359,88 грн. 3% річних, 1835,40 грн. пеня.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором постачання природного газу від 05.10.2018 № 2585/18-БО-17 щодо здійснення повного розрахунку за поставлений природний газ у строк визначений договором.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 27.08.2020 у даній справі прийнято вказану позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження та встановлено відповідачу строк до 17.09.2020 для подачі відзиву на позовну заяву та інших документів, що підтверджують заперечення проти позову. Встановлено позивачу строк для подачі відповіді на відзив до 29.09.2020 та встановлено відповідачу строк до 09.10.2020 для подачі заперечень на відповідь на відзив. Запропоновано відповідачу надати до суду у строк встановлений для подання відзиву, докази належного виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором постачання природного газу від 05.10.2018 № 2585/18-БО-17 щодо здійснення повного розрахунку за поставлений природний газ у строк визначений договором, контррозрахунок заявлених до стягнення сум 3% річних та пені.

У встановлений судом строк від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач проти задоволення позову заперечував, мотивуючи, зокрема, тим, що між відповідачем та Публічним акціонерним товариством «Ощадбанк» на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 18.06.2014 № 217 «Про затвердження Порядку розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків з постачальником природного газу, на якого покладено спеціальні обов`язки» укладено договір банківського рахунку (у національній валюті) від 24.07.2014 № 18, для зарахування коштів, що надходять за спожиту теплову енергію від категорії споживачів «бюджетні організації». Відповідно до умов вказаного договору банк кожного банківського дня, здійснює розподіл коштів з рахунку «бюджетні організації» на поточний рахунок із спеціальним режимом використання гарантованого постачальника АТ НАК «Нафтогаз України». Таким чином, на переконання відповідача з жовтня 2014 року відповідач самостійно не міг впливати на порядок, строки та розміри розрахунків з позивачем за поставлений природний газ, а відтак за твердженням відповідача відсутні підстави для нарахування відповідачу заявлених до стягнення сум 3% річних та пені.

На час розгляду даної справи об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду відбувається перегляд судового рішення у справі Господарського суду Волинської області від 28.01.2020 у справі № 903/918/19 за позовом Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» до Підприємства теплових мереж «Ковельтепло» у подібних даній справі правовідносинах, зокрема, щодо застосування положень Порядку розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків з постачальником природного газу, на якого покладено спеціальні обов`язки, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 18.06.2014 № 217 «Про затвердження Порядку розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків з постачальником природного газу, на якого покладено спеціальні обов`язки» та встановлення наявності можливості чи навпаки відсутність можливості теплопостачальних організацій впливати на порядок, строки та розмір розрахунків за поставлений природний газ, а відтак і застосування до відповідача відповідальності за прострочення виконання грошового зобов`язання у вигляді нарахування пені, 3% річних та інфляційних втрат.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 228 Господарського процесуального кодексу України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Згідно з п. 11 ч. 1. ст. 229 Господарського процесуального кодексу України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому п. 7 ч. 1 ст. 228 Господарського процесуального кодексу України до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Враховуючи викладене, суд зупиняє провадження у справі до закінчення перегляду в касаційному порядку об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду судового рішення у подібних правовідносинах у справі № 903/918/19.

Керуючись п. 7 ч. 1 ст. 228, п. 11 ч. 1. ст. 229, ст. 232-234 Господарського процесуального кодексу України, суд

постановив:

Зупинити провадження у справі № 911/2413/20 до закінчення перегляду в касаційному порядку об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду судового рішення у подібних правовідносинах у справі № 903/918/19.

Дана ухвала набирає законної сили у строк та в порядку передбачених ч. 1 ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена у строк визначений ст. 256 Господарського процесуального кодексу України в порядку передбаченому ст. 257 Господарського процесуального кодексу України з врахуванням пп. 17.5 п. 17 ч. 1 розділу ХІ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Ю.В. Подоляк