РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

21.10.2020Справа № 910/9755/20
Суддя Господарського суду міста Києва Данилова М.В., секретарі судового засідання Бордуновій К.Е., розглянувши матеріали справи в порядку загального позовного провадження

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ростагросвіт» (37606, м. Миргород, Полтавська обл., вул. Київська. 42А, )

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агротолока» (03143, м. Київ, вул. академіка Заболотного, 152, )

про стягнення заборгованості

Представники сторін:

від позивача - Кривобок В.В.;

від відповідача - не з`явилися;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

07 липня 2020 року до Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю «Ростагросвіт» (позивач) надійшла позовна заява № 26/06 від 26.06.2020 року до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агротолока» (відповідач), в якій викладені позовні вимоги, щоб в судовому порядку стягнути заборгованість на суму в розмірі 2 516 657, 53 грн. за договором поставки № К/2019/РС/03 від 05.03.2019 року.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем його зобов`язань за договором поставки № К/2019/РС/03 від 05.03.2019 року, зокрема, відповідач не здійснив в повному обсязі свої грошові зобов`язання, внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 08.07.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи № 910/9755/19 ухвалено здійснювати у порядку загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на 05.08.2020 року.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 05.08.2020 року підготовче засідання у справі № 910/9755/20 було відкладено на 19.08.2020 року.

В підготовчому засіданні 19.08.2020 року було оголошено перерву на 09.09.2020 року.

В підготовчому засіданні 09.09.2020 року було оголошено перерву на 16.09.2020 року.

В підготовчому засіданні 16.09.2020 року було оголошено перерву на 23.09.2020 року.

23.09.2020 року було закрито підготовче провадження та призначено судовий розгляд справи по суті на 15.10.2020 року.

В судовому засіданні 15.10.2020 року було оголошено перерву на 21.10.2020 року.

В судове засідання 21.10.2020 року з`явився представник позивача, який позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав клопотання про відкладення судового засідання, яке обґрунтував відрядженням на навчання, однак жодних доказів на підтвердження того, що він є студентом другого курсу Навчально - наукового інституту заочної та післядипломної освіти. Тому суд відмовив у задоволенні вказаного клопотання.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

05.03.2019 р. між позивачем та відповідачем укладено договір поставки № К/2019/РС/03. Відповідно до положень вказаного Договору позивач зобов`язувався передати (поставити) у зумовлений строк відповідачеві продукцію для сільгоспвиробництва, а відповідач зобов`язувався прийняти вказаний товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Позивач свої зобов`язання за договором виконав передавши відповідачеві товар на суму 2992500,00 грн., що підтверджується видатковою накладною №121 від 17.04.2019 року.

Умови оплати визначено сторонами у договорі та специфікації до нього: оплата в розмірі 100% від загальної вартості товару у строк до 01 листопада 2019 року.

Відповідач свої зобов`язання по оплаті виконав частково, сплативши 60 000,00 грн. 17.02.2020 року.

Також, згідно з накладними на повернення № 6 від 12.02.2020 р. та № 7 від 17.03 2020 р., відповідач повернув позивачу частину товару на загальну суму 1 101 000,00 грн.

Таким чином сума основного боргу за поставлений товар складає 1 831 500,00 гри., що підтверджується укладеним сторонами Актом звірки взаємних розрахунків за період: 01.03.2019 -18.05.2020.

Відповідач в свою чергу проти позову заперечував повністю та стверджував, що поставлений товар був неналежної якості, у зв`язку з чим ним було здійснено повернення частини товару, а стосовно іншої частини товару, то відповідач зазначив, що протягом зазначеного строку сторони намагались узгодити питання з якості поставленої продукції та наступної оплати за Договором.

Суд не погоджується з позицією відповідача з огляду на те, що останній прийняв товар без будь-яких зауважень, хоча відповідно до умов Договору поставки існував чіткий алгоритм дій у разі поставки неякісної продукції.

Відповідно до п. 3.1. Договору якість та кількість товару, що поставляється, повинна відповідати вимогам, які зазначаються в специфікації.

Відповідно до п. 3.2. Договору підтвердженням якості товару з боку постачальника є Сертифікат на насіння України.

Позивач вказав, що ним було передано відповідачу оригінал Сертифікату якості насіння та що при отриманні товару та документів на нього у відповідача не було жодних претензій з комплектності документів. Також позивач надав Протокол вимірювань №44 від 18.02.2019 року, Протокол вимірювань №67 від 28.02.209 року та Протокол вимірювань №106 від 18.03.2019 року, які підтвердили належну якість продукції.

Відповідно до п.3.3. Договору претензії покупця по кількості та якості приймаються постачальником протягом 14 (чотирнадцяти) календарних днів з моменту поставки.

Згідно з п.3.4. Договору покупець зобов`язаний протягом 2 (двох) календарних днів з моменту отримання товару від постачальника, перевірити товар на дефекти.

Відповідно до п.3.5. Договору покупець протягом 3 (трьох) робочих днів після поставки зобов`язаний повідомити постачальника у письмовому вигляді про видимі недоліки товару. Про невидимі недоліки товару покупець також повинен негайно повідомити постачальника у письмовому вигляді протягом максимум 2 (двох) робочих днів після їх виявлення. Вирішальною є дата надходження повідомлення постачальнику.

Згідно з п. 3.6. договору для пред`явлення претензії з якості товару, покупець повинен провести аналіз з якості в сертифікованій лабораторії, яка має ліцензію на проведення такого аналізу. Якщо у відношенні претензії за якістю згода сторін не досягнута, то вирішальним буде досвід обробітку, виконаний в цьому ж або наступному році за допомогою засвідченого зразка за правилами «ISTA» (Міжнародна асоціація тестування насіння) або однієї зі станцій«ISTA».

Відповідач не надав жодних доказів на підтвердження того, що він у відповідності до умов Договору поставки №К/2019/РС/03 від 05.03.2019 року звертався до позивача.

Отже, суд розцінює заперечення відповідача з приводу якості продукції як спосіб уникнення відповідальності за вищевказаним Договором.

Посилання відповідача на Договір зберігання суд не бере до уваги, оскільки він не є предметом розгляду справи № 910/9755/20.

Також суд не бере до уваги посилання відповідача на порушення позивачем строків поставки, оскільки відповідач товар прийняв без жодних зауважень та не звертався за судових захистом своїх прав.

У відповідності до ст. 265 ГК України до відносин поставки, не врегульованих цим кодексом, застосовуються відповідні положення ЦКУ про договори купівлі-продажу. Згідно ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором не встановлено інший строк оплати товару. У випадку прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами.

За ст. 175 ГК України майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону та договору. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦКУ з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. За ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За ст. 216, ст. 217, ст. 230 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій, зокрема штрафних санкцій (неустойка, штраф, пеня).

За ст. 536 ЦК України та ст. 198 ГК України відсотки за грошовими зобов`язаннями учасників господарських відносин застосовуються у випадках, розмірах та порядку, визначених законом або договором. Відповідно до ст. 231 ГК України штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою НБУ, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором. Законом України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" розмір пені обмежений подвійною обліковою ставкою НБУ.

Відповідно до п. 8.3.1. Договору за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань по оплаті ціни товару відповідач має нести відповідальність у вигляді пені за кожен день прострочення в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми боргу. Також п. 8.5. передбачено нарахування пені на весь строк прострочення.

Також відповідно до п.8.3.2. Договору за порушення грошових зобов`язань по оплаті ціни товару, відповідач має сплатити на користь позивача відсотки за неправомірне користування чужими коштами у розмірі 20% річних від суми боргу. В іншому згідно п.8.1. Договору відповідач несе відповідальність за законом.

Згідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи вищенаведене відповідач має сплатити на користь позивача загальну суму грошових коштів.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Частиною 1 статті 78 ГПК України визначено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З системного аналізу вищевикладеного, приймаючи до уваги, що відповідачем не надано суду належних доказів на спростування, викладених у позові обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 693, 610, 530, 625 Цивільного кодексу України, ст.ст. 2, 4, 5, 19, 56, 73, 74, 76, 86, 80, 162, 164, 171, 231, 232, 233, 238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агротолока» (03143, м. Київ, вул. академіка Заболотного, 152, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Ростагросвіт» (37606, м. Миргород, Полтавська обл., вул. Київська. 42А, ) 1 831 500, 00 грн. основного боргу, 353 040, 62 грн. пені, 33 346, 50 інфляційних втрат, 298 770, 41 грн. відсотків за користування чужими коштами та 37 749, 86 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 02.11.2020 року

Суддя М.В. Данилова