ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.10.2020м. ДніпроСправа № 904/4516/20

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Панни С.П. за участю секретаря судового засідання Заєць Д. В.

за позовом Комунальне підприємство "КРИВБАСВОДОКАНАЛ", м.Кривий Ріг, Дніпропетровська область

до Об`єднання співласників багатоквартирного будинку "Рязанова 11", м.Кривий Ріг, Дніпропетровська область

про стягнення боргу за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, пені, 3% річних, втрат від інфляції

Представники:

від позивача: не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

Комунальне підприємство "КРИВБАСВОДОКАНАЛ" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Об`єднання співласників багатоквартирного будинку "Рязанова 11" про стягнення боргу за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, пені, 3% річних, втрат від інфляції в розмірі 108465,09 грн., яких: основна заборгованість - 104095,58 грн., пеня - 3190,50 грн., 3% річних - 488,37 грн., інфляційні втрати - 690,64 грн., та суми сплаченого судового збору.

Заявлені позовні вимоги позивач обґрунтовує неналежним виконанням відповідачем умов Договору №521 від 09.10.2013 р. про надання послуг з центратізованого водопостачання в частині здійснення розрахунків.

Ухвалою господарського суду від 21.08.2020р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, судове засідання для розгляду справи по суті призначене на 08.10.2020 р..

08.10.2020 р. від позивача надійшла заява про закриття провадження у справі. В поданій заяві позивач про те, що відповідачем під час розгляду справи господарським судом було частково сплачено основний борг на суму 31813,97 грн., що підтверджується бухгалтерською довідкою від 28.09.2020 р., а також випискою з реєстру платежів, що надійшли на розрахунковий рахунок КП «Кривбасводоканал». Позивач вказує, що згідно зазначеної бухгалтерської довідки, заборгованість відповідача з основного боргу за період з 01.11.2019 р. по 30.04.2020 р., станом на 28.09.2020 р., складає 72281,61 грн.. Враховуючи вищезазначене просить суд закрити провадження у даній справі на суму 31813,97 грн. основного боргу.

08.10.2020 р. в судовому засіданні представником відповідача було подано відзив на позовну заяву в якому відповідач зазначає, що акти приймання - передачі послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення на які спирається позивач у позовній заяві були отримані відповідачем, але це не означає що Споживач згоден з зазначеними сумами. Зазначає також, що станом на 01.10.20020 року ОСББ «Рязанова 11» сплатило КП «Кривбасводоканал» 48500,83 грн. на підтвердження чого долучає копії платіжних доручень. В поданому відзиві відповідач просить суд частково задовольнити позовну заяву КП «Кривбасводоконал та визнати основний борг ОСББ «Рязанова 11» в розмірі 55 594 грн 75 коп., а також зменшити на 80% розміри 3% річних, інфляційні витрати та пеню. Судовий збір відповідач просить поділити між позивачем та відповідачем.

Ухвалою господарського суду від 08.10.2020 р. відкладено судове засідання для розгляду справи по суті на 20.10.2020 о 16:00год..

16.10.2020 р. від позивача надійшла відповідь на відзив на позовну заяву в якій зазначив, що підпис голови ОСББ «Рязанова 11» в актах приймання-передачі послуг підтверджує отримання таких послуг, а часткова сплата наявної заборгованості є конклюдентною дією направленою на підтвердження споживачем здійснених нарахувань. Позивач також вважає, що прохання відповідача про зменшення нарахувань є безпідставним та таким, що не може бути задоволено, оскільки в даному випадку у відносинах між юридичними особами не діють обмеження встановлені всеукраїнським карантином, а тому нарахування пені, 3% річних та втрат від інфляції здійснено у відповідності до укладеного договору та законодавства України. У зв`язку із вищезазначеним просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В призначене судове засідання з`явився представник відповідача, представник позивача не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі.

У судовому засіданні 20.10.2020 р., на підставі ст. 240 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши наявні матеріали справи, дослідивши надані докази, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

Між комунальним підприємством «КРИВБАСВОДОКАНАЛ» (далі за текстом - КП «КРИВБАСВОДОКАНАЛ», Виробник) та Об`єднанням співласників багатоквартирного будинку "Рязанова 11" (далі за текстом «ГЛЕЮВАТСЬКЕ КРЕП», Споживач, Відповідач) укладено у письмовій формі Договір №521 від 09.10.2013 р. про надання послуг з центратізованого водопостачання» (даті за текстом - Договір).

Згідно п.п. 1.1. зазначеного Договору. Виробник зобов`язується своєчасно надавати Споживачеві відповідної якості послуги з централізованого водопостачання, а Споживач зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, що передбачені договором.

Згідно п.1.2. Договору загальний обсяг послуг з централізованого водопостачання орієнтовно складає: 15237,62 м3/рік.

Згідно з п. 9.1 договору, цей договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами у відповідності до ч. 3 ст. 631 Цивільного кодексу України і діє в частині надання послуг з водопостачання та водовідведення до 31.12.2016, а в частині здійснення розрахунків за надані послуги - до повного погашення заборгованості.

Відповідно до п. 9.2. договору, договір вважається пролонгованим на кожен наступний рік, якщо за місяць до закінчення його строку однією із сторін не буде письмово заявлено про розірвання або необхідність перегляду.

Так, жодною із сторін не заявлено про припинення дії договору, а отже, договір №521 від 09.10.2013 був чинним протягом спірного періоду, тобто 2019 2020 років.

Позивач зазначає, що свої обов`язки, передбачені укладеними з Відповідачем Договором виконав належним чином, оскільки постійно надавав та Відповідачу послуги з централізованого водопостачання, що підтверджується актами приймання-передачі послуг з централізованого водопостачання, які складались щомісячно та підписані Споживачем (Відповідачем) та скріплені печатками обох юридичних осіб, копії яких наявні в матеріалах справи.

Так, позивачем згідно умов Договору №521 від 09.10.2013 р. за період з 01.11.2019 року по 30.04.2020 року було виписано Відповідачу рахунки за послуги з централізованого водопостачання на загальну суму 104094,58 грн., а саме: № 49301/06/297н від 29.11.2019 р. на суму 16653,31 грн., №53901/06/297н від 30.12.2019р. на суму 16443,82 грн., № 4290/06/297н від 30.01.2020 р. на суму 16443,82 грн., №8707/06/297н від 28.02.2020 р. на суму 16443,82 грн., №12689/06/297н від 30.03.2020 р. на суму 19160,15 грн., №17336/06/297н від 30.04.2020 р. на суму 19160,15 грн.(а.с.18-23).

Однак, за твердженням позивача, відповідач порушив свої зобов`язання за договором і не оплатив надані послуги з централізованого водопостачання у встановлені строки, у зв`язку і з чим заборгованість відповідача за основним боргом складає 104094,58 грн., що і є предметом спору.

Матеріалами справи встановлено, що відповідачем, після відкриття провадження в даній справі, здійснено часткове погашення суми основного боргу на загальну суму 31813,97 грн., що підтверджується копіями платіжних доручень №736 від 31.08.2020 р. на суму 12653,82 грн., а також №745 від 28.09.2020 р. на суму 19160,15 грн..

Факт здійснення відповідачем оплати визнається також і позивачем, про що зазначено ним у поданій 08.10.2020 р. заяві про закриття провадження у справі в частині стягнення основного боргу на суму 31813,97 грн..

Згідно з п.2 ч.1 ст.231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов до висновку про необхідність закриття провадження в частині стягнення основного боргу на суму 31813,97 грн..

Отже, предметом розгляду у даній справі, з урахуванням вищевикладеного, є заборгованість відповідача перед позивачем за надані за договором послуги в розмірі 72281,61 грн..

Розглянувши заявлені вимоги, судом встановлено наступне.

Статтею 193 ГК України визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі статтею 598 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Як встановлено матеріалами справи, позивач виконав умови договору, у період з з 01.11.2019 року по 30.04.2020 року надав відповідачу послуги з централізованого водопостачання на загальну суму 104094,58 грн. Вказане підтверджується актами приймання-передачі послуг з централізованого водопостачання холодної води (а.с.15-17). Вказані акти підписані відповідачем без заперечень.

Позивач виставив відповідачу рахунки на оплату наданих послуг: № 49301/06/297н від 29.11.2019 р. на суму 16653,31 грн., №53901/06/297н від 30.12.2019р. на суму 16443,82 грн., № 4290/06/297н від 30.01.2020 р. на суму 16443,82 грн., №8707/06/297н від 28.02.2020 р. на суму 16443,82 грн., №12689/06/297н від 30.03.2020 р. на суму 19160,15 грн., №17336/06/297н від 30.04.2020 р. на суму 19160,15 грн.(а.с.18-23).

Пунктом 3.1 договору встановлено, що розрахунковим періодом є календарний місяць в якому здійснюється надання послуг за договором. Споживач здійснює розрахунки за надані послуги у грошовій формі протягом 5 (п`яти) банківських днів після пред`явлення Виробником платіжної вимоги, рахунку або квитанції. Можливі інші форми сплати отриманих послуг, які не суперечать діючому законодавству України.

Матеріалами справи підтверджується, що вищевказані рахунки отримані відповідачем (а.с.24-25):

№ 49301/06/297н від 29.11.2019 р. на суму 16653,31 грн. 15.01.2020 р.,

№53901/06/297н від 30.12.2019р. на суму 16443,82 грн. 15.01.2020 р.,

№ 4290/06/297н від 30.01.2020 р. на суму 16443,82 грн. 11.03.2020 р.,

№8707/06/297н від 28.02.2020 р. на суму 16443,82 грн. 11.03.2020 р.,

№12689/06/297н від 30.03.2020 р. на суму 19160,15 грн. 08.05.2020 р.,

№17336/06/297н від 30.04.2020 р. на суму 19160,15 грн. 08.05.2020 р..

З урахуванням зазначених положень договору, строк виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором з оплати наданих послуг є таким, що настав.

Однак, відповідач порушив свої зобов`язання за договором і не оплатив надані послуги з централізованого водопостачання у встановлені строки у повному обсязі.

Відповідно до наявного в матеріалах справи Акту звірки № б/н від 28.02.2020 р. взаєморозрахунків за договором №521 від 09.10.2013 р. заборгованість Відповідача перед Позивачем, станом на 01.03.2020 р., складає 246605,23 грн. (а.с.34).

За таких обставин, заборгованість Об`єднання співласників багатоквартирного будинку "Рязанова 11" перед Комунальним підприємством "Кривбасводоканал" в розмірі 72281,61 грн.є доведеною матеріалами справи, а отже позовні вимоги про стягнення суми основної заборгованості у розмірі складає 72281,61 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Позивач у поданій позовній заяві також просив стягнути з відповідача на його користь пеню в розмірі 3190,50 грн. за період з 23.01.2020 р. по 30.04.2020 р..

Пунктом 5.5 договору встановлено, що при несвоєчасній оплаті Споживач споживач зобов`язаний сплатити виробнику пеню в розмірі 0,1 % від суми простроченого платежу за кожний день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який стягується пеня.

Відповідно до положень ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно з ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання. У разі, якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

У сфері господарювання, згідно з ч. 2 ст. 217 та ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, застосовуються господарські санкції, зокрема, штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 5.5.договору визначено, що при несвоєчасній оплаті споживач зобов`язаний оплатити пеню в розмірі 0,1 % від суми платежу за кожний день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діє в період, за який оплачується пеня.

Відповідачем в відзиві на позовну заяву заявлено клопотання про зменшення на 80% розміру 3% річних, інфляційних втрат та пені

Згідно до ч. 1 ст. 233 Господарського кодексу України, у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Частиною 3 ст. 551 Цивільного кодексу України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Зі змісту зазначених норм вбачається, що вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню з відповідача, суд оцінює, чи є цей випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеню виконання зобов`язання боржником; причини неналежного виконання або невиконання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної особи (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо.

При цьому зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Розглянувши клопотання відповідача про про зменшення на 80% розміру 3% річних, інфляційних втрат та пені, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи те, що відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів на обґрунтування поданого клопотання, суд вважає його необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Судом здійснено перерахунок заявленої до стягнення пені за допомогою системи «Законодавство» та встановлено, що розрахунок пені виконаний позивачем арифметично вірно, у зв`язку із чим, позовна вимога про стягнення пені в розмірі 3190,50 грн. за період з 23.01.2020 р. по 30.04.2020 р. підлягає задоволенню зі стягненням з відповідача.

Позивачем також заявлено до стягнення з відповідача 488,37 грн. 3% річних за період з 23.01.20 по 19.05.20, а також інфляційні втрати за період з лютого 2020 по квітень 2020 р. в розмірі 690,64 грн..

Згідно з положеннями ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Господарський суд, перерахувавши згідно системи «Законодавство» розрахунок 3 % річних наданий позивачем, встановив, що він є обґрунтованим, а отже стягненню з відповідача підлягає 3% річних за період з 23.01.20 по 19.05.20 р. в розмірі 488,37 грн..

Перевіривши розрахунок інфляційної складової, згідно системи «Законодавство», суд встановив, що він зроблений вірно та відповідає вимогам чинного законодавства. А отже, вимоги позивача про стягнення з відповідача інфляційних втарт в розмірі 690,64 грн. за період з лютого 2020 по квітень 2020 р. є обґрунтованими

Відповідачем доказів на спростування обставин, викладених в позовній заяві, не надано.

Європейський суд з прав людини у справі «Мантованеллі» проти Франції`з вернув увагу суду на те, що одним із складників справедливого судового розгляду у розумінні ст.6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» є право на змагальне провадження.

Ст.13 ГПК України зазначає, що судочинство у господарських судах України здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод: кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Суд відповідно до статті 237 ГПК України під час розгляду справи з`ясував чи мали місце обставини (факти) якими обґрунтовувались позовні вимоги та якими доказами вони підтверджуються.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених вимог, а тому стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 2102 грн. судового збору.

Керуючись статями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Закрити провадження в частині стягнення основної заборгованості в розмірі 31813,97 грн. за відсутності предмета спору.

Стягнути з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Рязанова 11" (місцезнаходження: 50050, Дніпропетровська область, м.Кривий Ріг, вул. Святогеоргіївська, буд. 11; ) на користь Комунального підприємства "Кривбасводоканал" (місцезнаходження: 50027, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Єсеніна, 6а; ідентифікаційний код: 03341316) суму основної заборгованості у розмірі 72281,61 грн., пеню у розмірі 3190,50 грн. за період з 23.01.2020 р. по 30.04.2020 р., 3% річних у розмірі 23.01.20 по 19.05.20 р. в розмірі 488,37 грн., інфляційні втрати у розмірі 690,64 грн. за період з лютого 2020 по квітень 2020 р. та 2102 грн. судового збору.

У решті позовних вимог відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у відповідності до ст.241 Господарського процесуального кодексу України. Рішення суду може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 29.10.2020

Суддя С.П. Панна