РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

23.09.2020Справа № 910/7827/17

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Укіо Банк Лізинг" в особі ліквідатора арбітражного керуючого Ніколаєвої І.В.

до ОСОБА_1

про спростування майнових дій боржника

В межах справи № 910/7827/17

За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Укіо Банк Лізинг"

про банкрутство

Суддя Чеберяк П.П.

Представники сторін:

Від позивача не з`явились

Від відповідача Попов А.С. - представник

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У провадженні Господарського суду м. Києва перебуває справа № 910/7827/17 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Укіо Банк Лізинг" про банкрутство на стадії ліквідаційної процедури, введеної постановою Господарського суду м. Києва від 19.06.2017.

20.02.2018 до Господарського суду м. Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Укіо Банк Лізинг" в особі ліквідатора арбітражного керуючого Ніколаєвої І.В. з позовом до ОСОБА_1 про спростування майнових дій боржника, що полягають у передачі у власність відповідача техніки, а саме: навантажувача фронтального JCB 456 ZX, заводський номер НОМЕР_1 та екскаватора гусеничного JCB JS330ME, заводський номер НОМЕР_2 .

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 27.02.2019 вказану позовну заяву прийнято до розгляду в межах справи № 910/7827/17 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Укіо Банк Лізинг" та зупинено провадження з розгляду даної позовної заяви до повернення матеріалів справи № 910/7827/17 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Укіо Банк Лізинг" до Господарського суду м. Києва.

Судом встановлено, що матеріали справи № 910/7827/17 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Укіо Банк Лізинг" про банкрутство повернулись до Господарського суду м. Києва.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 11.04.2019 поновлено провадження з розгляду позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Укіо Банк Лізинг" в особі ліквідатора арбітражного керуючого Ніколаєвої І.В. до ОСОБА_1 про спростування майнових дій боржника в межах справи № 910/7827/17 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Укіо Банк Лізинг" та призначено підготовче засідання на 20.05.2019.

У судовому засіданні 20.05.2019 оголошено перерву до 27.05.2019.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 27.05.2019 зупинено провадження з розгляду даної позовної заяви до повернення матеріалів справи № 910/7827/17 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Укіо Банк Лізинг" до Господарського суду м. Києва.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 18.09.2019 поновлено провадження з розгляду позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Укіо Банк Лізинг" в особі ліквідатора арбітражного керуючого Ніколаєвої І.В. до ОСОБА_1 про спростування майнових дій боржника в межах справи № 910/7827/17 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Укіо Банк Лізинг" підготовче засідання призначено на 11.11.2019.

У судовому засіданні 11.11.2019 оголошено перерву до 02.12.2019.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 02.12.2019 розгляд справи відкладено на 11.12.2019.

У судовому засіданні 11.12.2019 оголошено перерву до 20.01.2020.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 20.01.2020 закрито підготовче провадження та призначено позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Укіо Банк Лізинг" в особі ліквідатора арбітражного керуючого Ніколаєвої І.В. до ОСОБА_1 про спростування майнових дій боржника в межах справи № 910/7827/17 до судового розгляду по суті на 03.02.2020.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 03.02.2020 задоволено клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Укіо Банк Лізинг" про витребування доказів.

Крім того у судовому засіданні 03.02.2020 було оголошено перерву до 18.03.2020.

Судове засідання 18.03.2020 не відбулось у зв`язку з перебуванням судді Чеберяка П.П. на лікарняному.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 16.07.2020 розгляд справи призначено на 02.09.2020.

У судовому засіданні 02.09.2020 оголошено перерву до 23.09.2020.

У судовому засіданні 23.09.2020 представник відповідача заперечив щодо задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Наведена норма кореспондується з положеннями п. 8 ч. 1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України згідно якого господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.

Розглянувши позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Укіо Банк Лізинг" в особі ліквідатора арбітражного керуючого Ніколаєвої І.В. до ОСОБА_1 про спростування майнових дій боржника Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

04.10.2012 між ТОВ "Укіо Банк Лізинг" та ТОВ "Каменяр" укладено договір фінансового лізингу №KL 121007.

Відповідно до умов договору фінансового лізингу №KL 121007 позивач передав у фінансовий лізинг ТОВ "Каменяр" майно, а саме: мобільну щокову дробарку TEREX PEGSON ХА 400 на гусеничному ходу; конусну дробарку TEREX PEGSON Maxtrak 1000 на гусеничному ходу; грохот POWERSCREEN CHIEFTAIN 2100 3D на гусеничному ходу; навантажувач фронтальний JCB 456 ZX; гусеничний екскаватор.

На виконання договору фінансового лізингу позивач передав ТОВ "Каменяр" предмети лізингу, про що свідчить акт прийому-передачі предмета лізингу від 04.10.2012.

В забезпечення виконання зобов`язань за договором фінансового лізингу 04.10.2012 між ТОВ "Укіо Банк Лізинг", ТОВ "Каменяр" та ОСОБА_1 (відповідач) був укладений договір поруки №Р121007-2, згідно якого відповідач зобов`язався відповідати перед позивачем за виконання ТОВ "Каменяр" усіх його зобов`язань в повному обсязі, що виникли з договору фінансового лізингу, як існуючих, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому.

Також в забезпечення виконання зобов`язань за договором фінансового лізингу 04.10.2012 між ТОВ "Укіо Банк Лізинг", ТОВ "Каменяр" та ТОВ "Агрос-Нафта" був укладений договір поруки №Р121007-1, згідно якого ТОВ "Агрос-Нафта" зобов`язалось відповідати перед позивачем за виконання відповідачем усіх його зобов`язань в повному обсязі, що виникли з договору фінансового лізингу, як існуючих, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому.

У зв`язку з несплатою лізингових платежів у червні 2014 року позивач звернувся до Голосіївського районного суду міста Києва із позовною заявою про солідарне стягнення заборгованості із ТОВ "Каменяр", ТОВ "Агрос-Нафта" та ОСОБА_1

07.07.2015 ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва у справі №752/9780/14-ц затверджено мирову угоду, відповідно до якої ТОВ "Каменяр", ТОВ "Агрос-Нафта" та ОСОБА_1 зобов`язані були сплатити на користь позивача 4 500 000,00 грн. у термін до 30.10.2015.

Як підтверджується матеріалами справи зазначена заборгованість була погашена частково у розмірі 2 400 000,00 грн., в результаті чого ТОВ "Каменяр" було отримано у власність мобільну щокову дробарку TEREX PEGSON ХА 400 та грохот POWERSCREEN CHIEFTAIN 2100 3D на гусеничному ходу.

В подальшому, 10.03.2017 між ТОВ "Укіо Банк Лізинг" (Сторона 1), ОСОБА_1 (Сторона 2), ТОВ "Каменяр" (Сторона 3) та ТОВ "Агрос-Нафта" (Сторона 4) було укладено додаткову угоду до договору фінансового лізингу №KL 121007 від 04.10.2012, якою сторони погодили зменшення суми боргу та перехід права власності на спірне майно від ТОВ "Укіо Банк Лізинг" до ОСОБА_1 .

Так, згідно п. 1 додаткової угоди дана угода регулює правовідносини, що виникли на підставі договору фінансового лізингу №KL 121007 від 04.10.2012, а саме заборгованості по вказаному договору, питання якої врегульовані мировою угодою від 07.07.2015 по справі №752/9780/14-ц.

Відповідно до п. 3 сторони досягли домовленості щодо зменшення (списання) боргу за договору фінансового лізингу №KL 121007 від 04.10.2012 та мировою угодою з 2 100 00,00 грн. до 1 000 000,00 грн.

Пунктом 4 Договору врегульовано, що після підписання додаткової угоди відбувається перехід права власності на конусну дробарку TEREX PEGSON Maxtrak 1000; навантажувач фронтальний JCB 456 ZX та гусеничний екскаватор JCB JS 330 МЕ від ТОВ "Укіо Банк Лізинг" до ОСОБА_1 , та ТОВ "Укіо Банк Лізинг" в строк одного робочого дня передає ОСОБА_1 підписані акти приймання-передачі у власність зазначеної техніки. Сторона 3 та Сторона 4 не заперечують щодо передання зазначених вище предметів лізингу у власність Стороні 2.

Пунктом 5 зазначеної угоди передбачено, що після отримання Стороною 1 грошових коштів в розмірі 1 000 000,00 грн. зобов`язання Сторони 2, Сторони 3, Сторони 4 по договору лізингу та мировій угоді від 07.07.2015 по справі №752/9780/14-ц перед Стороною 1 будуть вважатися виконані.

На підтвердження переходу права власності на навантажувач фронтальний та екскаватор гусеничний між ТОВ "Укіо Банк Лізинг" та ОСОБА_1 було підписано акти прийому-передачі у власність предметів лізингу від 31.03.2017.

13.07.2017 між ЗАТ "УКІО БАНКО РІЗІКОС КАПІТАЛО ВАЛДИМАС" (Набувач) та ТОВ "Укіо Банк Лізинг" (Уступщик) укладено договір про часткове погашення боргу відповідно до якого Уступщик в якості оплати частини боргу передає Набувачу право вимоги на весь борг ТОВ "Каменяр" (Боржник) перед Уступщиком, який виник внаслідок договору фінансового лізингу від 04.10.2012, а також мирової угоди від 07.07.2015 затвердженої ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва у справі №752/9780/14-ц. Права вимоги передаються з усіма додатковими зобов`язаннями. Всі права вимоги до Боржника переходять Набувачу автоматично з моменту підписання даного Договору та з цього ж моменту Набувач отримує необмежене право розпоряджатись, використовувати та володіти правами вимоги по боргу Боржника на свій розсуд.

В матеріалах справи наявний лист-підтвердження ЗАТ "УКІО БАНКО РІЗІКОС КАПІТАЛО ВАЛДИМАС" у якому товариство повідомляє, що згідно договору про часткове погашення боргу йому було виплачено 1 000 000,00 грн.

Враховуючи вищевикладене вбачається, що майно позивача, що було передано у фінансовий лізинг ТОВ "Каменяр", зокрема, навантажувач фронтальний JCB 456 ZX та гусеничний екскаватор JCB JS 330 МЕ з 31.03.2017 перебуває у власності відповідача.

Зважаючи на те, що на підставі додаткової угоди від 10.03.2017 ТОВ "Укіо Банк Лізинг" згідно передачі у власність безоплатно здійснив відчуження майна на користь ОСОБА_1 , який не являється лізингоодержувачем техніки та який не здійснив оплату вартості техніки та лізингових платежів у повному обсязі і у визначені строки, а також те, що вказане відчуження було здійснене на цінами, що не відповідають ринковим, а внаслідок виконання угоди майна боржника стало недостатньо для задоволення вимог кредиторів, ТОВ "Укіо Банк Лізинг" в особі ліквідатора звернулось до суду з позовом про спростування майнових дій боржника, що полягають у передачі у власність відповідачу техніки, а саме: навантажувача фронтального JCB 456 ZX, заводський номер НОМЕР_1 та екскаватора гусеничного JCB JS330ME, заводський номер НОМЕР_2 .

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач посилається на ч. 1 ст. 20 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» згідно якої правочини (договори) або майнові дії боржника, які були вчинені боржником після порушення справи про банкрутство або протягом одного року, що передував порушенню справи про банкрутство, можуть бути відповідно визнані недійсними або спростовані господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство за заявою арбітражного керуючого або конкурсного кредитора з таких підстав:

- боржник безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов`язання без відповідних майнових дій іншої сторони, відмовився від власних майнових вимог;

- боржник виконав майнові зобов`язання раніше встановленого строку;

- боржник до порушення справи про банкрутство взяв на себе зобов`язання, в результаті чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов`язання перед іншими кредиторами повністю або частково стало неможливим;

- боржник здійснив відчуження або придбав майно за цінами відповідно нижчими або вищими від ринкових, за умови, що в момент прийняття зобов`язання або внаслідок його виконання майна боржника було (стало) недостатньо для задоволення вимог кредиторів;

- боржник оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів боржнику перевищувала вартість майна;

- боржник прийняв на себе заставні зобов`язання для забезпечення виконання грошових вимог.

При цьому, 21.10.2019 набрав чинності Кодекс України з процедур банкрутства.

Пунктом 4 Прикінцевих та перехідних положень установлено, що з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу.

Справа № 910/7827/17 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Укіо Банк Лізинг" про банкрутство перебуває на стадії ліквідаційної процедури, введеної постановою Господарського суду м. Києва від 19.06.2017, відтак застосуванню підлягають положення Кодексу України з процедур банкрутства.

Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з положеннями частин першої та другої статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За змістом частини другої статті 4 Господарського процесуального кодексу України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулась особа, так і від характеру його порушення.

Згідно зі статтею 162 Господарського процесуального кодексу України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Позовна заява повинна містити, зокрема, зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову. У позовній заяві можуть бути вказані й інші відомості, необхідні для правильного вирішення спору.

Отже, позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Статтею 46 Господарського процесуального кодексу України визначено процесуальні права та обов`язки сторін.

Крім прав та обов`язків, визначених у статті 42 цього Кодексу:

1) позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) - на будь-якій стадії судового процесу;

2) позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження;

3) відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.

До закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

Підготовче провадження у даній справі закрито ухвалою Господарського суду м. Києва від 20.01.2020. Однак, позивач не скористався наданим йому правом для звернення до суду з заявою про зміну підстав позову з посиланням на діючі норми чинного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку щодо відсутності правових підстав для задоволення позову.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на позивача.

Керуючись ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. 129, 234 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд м. Києва

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позову відмовити.

2. Копію рішення направити сторонам.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено: 12.10.2020

Суддя П.П. Чеберяк