ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

06.11.2020 № 904/5939/20

Суддя Господарського суду Дніпропетровської області Ліпинський О.В., розглянувши заяву Фізичної особи-підприємця Феніна Юрія Миколайовича про видачу судового наказу про стягнення з Приватного науково-виробничого підприємства "Енергія" заборгованості за договором субпідряду № 1 від 05.11.2018 у розмірі 219 560, 62 грн.

Фізичної особи-підприємця Феніна Юрія Миколайовича

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Дніпропетровської області 02.11.2020 надійшла заява Фізичної особи-підприємця Феніна Юрія Миколайовича про видачу судового наказу про стягнення з Приватного науково-виробничого підприємства "Енергія" заборгованості за договором субпідряду № 1 від 05.11.2018 у розмірі 219 560, 62 грн.

Розглянувши подану заяву суд дійшов висновку про необхідність відмови у видачі судового наказу з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 ГПК України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Положеннями ст. 147 ГПК України передбачено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 148 ГПК України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення (ч. 7 ст. 12 ГПК України).

З 01.01.2020 набрав чинності Закон України "Про Державний бюджет України на 2020 рік", статтею 7 якого встановлено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2020 року складає 2102,00грн.

З огляду на те, що вимога про стягнення 219 560, 62 грн. заборгованості перевищує сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (210 200, 00 грн.), існують підстави для відмови у видачі судового наказу відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 152 ГПК України

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 148 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 153 ГПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Відповідно до ч.2 ст.151 ГПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Керуючись статтями 150, 152 - 154, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Відмовити Фізичній особі-підприємцю Феніну Юрію Миколайовичу у задоволенні заяви про видачу судового наказу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.В. Ліпинський