ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.10.2020м. ДніпроСправа № 904/2712/20

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Мельниченко І.Ф. за участю секретаря судового засідання Прокопенко А.В., розглянув спір

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр Газ Ресурс", м. Київ

до Органу місцевого самоврядування Відділу освіти виконавчого комітету Славгородської селищної ради, с. Тургенєвка Дніпропетровської області

про стягнення заборгованості в сумі 231 503,69 грн.

Представники:

від позивача не з`явився

від відповідача Петрик Н.М.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Укр Газ Ресурс" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення 207 404,05 грн., що складають суму заборгованості за договором на постачання природного газу № 1 від 03.01.2019; 10 891,55 грн. - пені; 1 666,03 грн. - річних; 2 696,25 грн. - інфляції грошових коштів.

Судові витрати позивач просить покласти на відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань з оплати отриманого у період з 01.01.2020 року по 18.01.2020 року природного газу за договором на постачання природного газу № 1 від 03.01.2019 року.

У відзиві на позов, відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог, посилаючись таке.

Сторони встановили, що умови спірного договору застосовуються до відносин між ними з 01.01.2019 по 31.12.2019. По закінченню терміну дії договору сторони підписали акт звірки розрахунків.

Таким чином, зі своєї сторони Орган місцевого самоврядування Виконавчий комітет Славгородської селищної ради зобов`язання за договором виконав повністю.

У 2020 році за результатом аукціону, між відповідачем та ТОВ «АС» було укладено договір на постачання природного газу на 2020 рік.

Отже, як зазначає відповідач, ТОВ «Укр Газ Ресурс» здійснювало поставку природного газу Органу місцевого самоврядування Відділу освіти Виконавчого комітету Славгородської селищної ради у 2020 році без підписання договору постачання і відповідно оплата згідно з актом приймання-передачі неможлива.

У відповіді на відзив позивач проти доводів, викладених відповідачем у відзиві заперечує, зазначаючи наступне.

З відзиву на позовну заяву вбачається, що відповідач не заперечує проти самого факту постачання та фактичного споживання обсягу природного газу у спірному періоді.

Посилаючись на пункти 5.4.5 та 5.4 договору, останній зазначає, що споживач зобов`язується самостійно обмежити (припинити) споживання природного газу у випадку відсутності укладеного договору постачання природного газу та припинення/розірвання договору.

Правилами постачання природного газу встановлено порядок зміни постачальника природного газу.

Зміні постачальника має передувати укладання договору постачання природного газу з новим постачальником та розірвання договору постачання природного газу з діючим постачальником або його призупинення в частині постачання природного газу у певному розрахунковому періоді, а також відсутність у споживача простроченої заборгованості за поставлений природний газ перед діючим постачальником.

Так, відповідно до ДП «Прозоро», відповідач проводив закупівлю природного газу на потреби 2020, проте, останній уклав договір з новим постачальником ТОВ «АС» лише 14.01.2020, а зареєстрований у реєстрі нового постачальника лише з 19.01.2020.

Поряд з цим, фактичне постачання природного газу новим постачальником може починатися виключно з газової доби, з якої споживач включений до Реєстру споживачів нового постачальника в інформаційній платформі Оператора ГТС у порядку, визначеному Кодексом газотранспортної системи.

Таким чином, позивач вважає, що відповідачем не дотримано вимог законодавства в частині своєчасної зміни постачальника, в тому числі і реєстрації в реєстрі нового постачальника природного газу. Орган місцевого самоврядування Відділу освіти виконавчого комітету Славгородської селищної ради не відключив власні об`єкти та споживав природний газ з ресурсів позивача з 01.01.2020 по 18.01.2020 включно, а отже своїми діями підтвердив продовження договірних відносин між позивачем та відповідачем у спірний період.

01.06.2020 господарським судом відкрито провадження у справі № 904/2712/20, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання призначено на 01.07.2020, про що постановлено ухвалу.

16.06.2020 на адресу суду від позивача надійшло клопотання про залучення доказів до матеріалів справи.

У судове засіданні, яке відбулось 01.07.2020, представник позивача не з`явився, про причини неявки суду не повідомив.

Ухвалою суду від 01.07.2020 розгляд справи відкладався до 22.07.2020.

Ухвалою суду від 22.07.2020 було вирішено перейти від спрощеного позовного провадження до розгляду справи № 904/2712/20 за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 20.08.2020.

18.08.2020 від позивача поштовим засобом зв`язку надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог, в якій останній просить стягнути з Органу місцевого самоврядування Відділу освіти виконавчого комітету Славгородської селищної ради заборгованість у сумі 231 503,69 грн., з яких: 207 404,05 грн. сума основного боргу, 3 153,68 грн. річні, 17 194,65 грн. пеня, 3751,31 грн. інфляція грошових коштів.

Судом прийнято подану заяву, подальший розгляд справи здійснюється з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог.

Представник позивача в підготовче засідання 20.08.2020 не з`явився, про дату, місце та час судового засідання повідомлений належним чином, про що свідчить залучене до матеріалів справи повідомлення з системи електронного суду (а.с. 129).

Ухвалою суду від 20.08.2020 розгляд підготовчого засідання відкладався до 16.09.2020.

16.09.2020 сторонами подано до суду заяву про укладення мирової угоди.

У підготовчому засіданні, яке відбулось 16.09.2020, представником відповідача заявлено усне клопотання про відкладення розгляду справи для уточнення змісту мирової угоди, у зв`язку з чим було продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів до 21.10.2020 та відкладено підготовче засідання до 05.10.2020, про що постановлено ухвалу суду.

02.10.2020 на електронну, а 05.10.2020 на поштову адресу суду від відповідача надійшла мирова угода, яка підписана уповноваженими представниками сторін та скріплена печатками підприємств.

Ухвалою суду від 05.10.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу по суті на 19.10.2020, про що представники сторін повідомлялись належним чином відповідно до статті 242 ГПК України.

У судове засідання 19.10.2020 представник позивача не з`явився, про причини неявки суду не повідомив.

Судом розглянута мирова угода, та встановлено, що остання не відповідає вимогам статті 192 ГПК України, у зв`язку з чим суд відмовляє у затвердженні мирової угоди.

Враховуючи запроваджені на території України заходи щодо убезпечення населення від поширення гострих респіраторних захворювань та в силу вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку, а тому суд вважає можливим розглянути справу за відсутності представника позивача за наявними у ній матеріалами.

19.10.2020 у судовому засіданні оголошені вступна та резолютивна частини рішення (стаття 240 Господарського процесуального кодексу України).

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, заслухавши пояснення представника відповідача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Предметом доказування є обставини, пов`язані з виникненням між сторонами та виконанням ними зобов`язань щодо поставки й оплати природного газу у січні 2020 року в обсязі 20,33373 тис.м. куб. на суму 207 404,05 грн. в межах договору № 1 від 03.01.2019.

Доказами, якими позивач підтверджує позовні вимоги є: договір на постачання природного газу № 1 від 03.01.2019 (а.с. 11-19); додаткова угоди № 1 від 10.06.2019 до договору (а.с. 20-23); акт прийому-передачі природного газу № УГР00000077 від 31.01.2020 (а.с. 24); скріншот з Інформаційної платформи SAP Оператора газотранспортної системи ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» про обсяги споживання природного газу відповідачем в січні 2020 (а.с. 25); претензія вих.№ 592 від 13.03.2020 з доказами надсилання (а.с. 26-29); лист № 217 від 27.03.2020 (а.с. 30-31).

03.01.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Укр Газ Ресурс" (далі Позивач, Постачальник) та Органом місцевого самоврядування Відділу освіти виконавчого комітету Славгородської селищної ради (далі Відповідач, Споживач) було укладено договір на постачання природного газу № 1.

Відповідно до 712 Цивільного кодексу України, продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості регулювання укладення та виконання договорів поставки, у тому числі договору поставки товару для державних потреб.

З огляду на наявний в матеріалах справи договір, та обставини справи між позивачем та відповідачем виникли правовідносини поставки природного газу.

Згідно з пунктом 1.1. Договору Постачальник зобов`язується передати у власність споживачу у 2019 році природний газ, а споживач зобов`язується прийняти та оплатити вартість газу у розмірах, строках та порядку, що визначені договором.

Річний плановий обсяг постачання газу до 195 920 тис.куб.м (пункт 1.2 Договору).

Відповідно до пунктів 3.2, 3.3 Договору ціна газу становить 8500,00 грн. за 1000 куб.м, крім того ПДВ 1 700,00 грн., всього з ПДВ 10 200,00 грн.

Ціна, зазначена в п. 3.2 Договору, може змінюватися протягом дії Договору. Зміна ціни узгоджується шляхом підписання додаткової угоди до цього Договору.

Згідно з пунктом 4.2.3 Договору остаточний розрахунок по оплаті місячної вартості газу здійснюється до 10 числа місяця, наступного за місяцем постачання природного газу.

Цей договір набирає чинності з дати його підписання та діє до 31.12.2019, а в частині проведення розрахунків до повного здійснення (пункт 11.1 Договору).

Позивач у період з 01.01.2020 року по 18.01.2020 року поставив відповідачу 20,33373 тис.м.куб. природного газу на загальну суму 207 404,05 грн.

Відповідно до пунктів 2.14-2.18 в редакції Додаткової угоди № 1 від 10.06.2019 Договору кількість поставленого Споживачу природного газу визначається за показниками встановленого у Споживача комерційного вузла обліку та підтверджується газорозподільною організацією шляхом підписання з газотранспортною організацією технічного акту щодо про транспортованого об`єму природного газу.

Акти приймання-передачі природного газу складаються Постачальником, підписуються і скріплюються його печатками та направляються Споживачу до 5 (п`ятого) числа, наступного за місяцем постачання природного газу.

Акти приймання-передачу природного газу, що зазначені у пункті 2.16 даного Договору, споживач зобов`язаний підписати та скріпити печаткою до 10 (десятого) числа місяця, наступного за місяцем постачання природного газу у 2-х (двох) примірниках.

Підписані та скріплені печаткою акти приймання-передачі природного газу, що зазначені у пункті 2.16 договору, Споживач зобов`язаний направити на адресу Постачальника протягом 3 (трьох), днів з дня їх підписання.

У разі невиконання Споживачем обов`язків, передбачених п. 2.16, 2.17 даного Договору, природний газ Постачальником вважається поставленим і прийнятий Споживачем на підставі документів, що підтверджують передачу та транспортування визначених об`ємів природного газу від Постачальника до Споживача, які складаються газотранспортними організаціями.

Такими документами є: Реєстр постачання природного газу споживачем, або Акт прийняття послуг з транспортування природного газу розподільними газопроводами, або Акт приймання-передачі природного газу і послуг з його транспортуванням, або відомості з інформаційної платформи Оператора ГТС.

На виконання умов Договору Позивач направив Відповідачу два примірника Акту приймання передачі природного газу №УГР00000077 від 31.01.2020 року на обсяг 20,33373 тис.м.куб. поставлений в січні 2020 року.

Але, Відповідач не повернув на адресу Позивача його примірники вказаних Актів приймання-передачі.

Крім того, Відповідач не надіслав на адресу Позивача вмотивованої відмови в підписанні зазначеного Акту приймання-передачі за січень 2020 року.

На Претензію позивача № 592 від 13.03.2020 з вимогою сплатити заборгованість в розмірі 207 404,05 грн., листом № 217 від 27.03.2020 відповідач зазначив, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Укр Газ Ресурс» здійснювало поставку природного газу Органу місцевого самоврядування Відділу освіти виконавчого комітету Славгородської селищної ради у 2020 році без підписання договору постачання і відповідно оплата згідно з актом приймання-передачі неможлива.

Таким чином, у визначений пунктом 4.2.3 Договору строк, а саме до 10.02.2020 відповідач за отриманий природний газ на суму 207 404,05 грн. не розрахувався, що й стало причиною виникнення спору.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 12 Закону України "Про ринок природного газу" постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Якість та інші фізико-хімічні характеристики природного газу визначаються згідно із встановленими стандартами та нормативно-правовими актами.

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За статтею 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України, яка кореспондується з частиною першою статті 193 Господарського кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 36 Закону України № 922-VIII від 25.12.2015 (із змін. і доп.) Про публічні закупівлі (далі Закон № 922-VIII), у редакції на час спірних правовідносин, договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Зокрема, умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції за результатами аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі або ціни пропозиції учасника у разі застосування переговорної процедури. Істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадку продовження строку дії договору та виконання зобов`язань щодо передання товару, виконання робіт, надання послуг у разі виникнення документально підтверджених об`єктивних обставин, що спричинили таке продовження, у тому числі непереборної сили, затримки фінансування витрат замовника, за умови, що такі зміни не призведуть до збільшення суми, визначеної в договорі (п. 4 ч. 4 ст. 36 Закону № 922-VIII).

За частиною п`ятою статті 36 цього Закону дія договору про закупівлю може продовжуватися на строк, достатній для проведення процедури закупівлі на початку наступного року, в обсязі, що не перевищує 20 відсотків суми, визначеної в договорі, укладеному в попередньому році, якщо видатки на цю мету затверджено в установленому порядку.

За змістом статті 37 Закону № 922-VIII договір про закупівлі, укладений з порушенням частини четвертої статті 36 цього Закону, є нікчемним.

Отже, істотні умови договору щодо обсягу поставки, її вартості можуть бути змінені після укладення договору закупівлі у разі продовження його дії та виконання зобов`язань на строк, достатній для проведення процедури закупівлі на початку наступного року, в обсязі, що не перевищує 20 відсотків суми, визначеної в договорі, укладеному в попередньому році.

Спір сторін щодо належного укладення договору №1 від 03.01.2020 відсутній.

З огляду на викладене, виконання зобов`язання позивачем за договором № 1 від 03.01.2019, а саме: постачання природного газу у період 01.01.2020 по 18.01.2020 не перевищує 20 відсотків суми, визначеної у пункті 3.6 договору, повністю відповідає вимогам частини п`ятої статті 36 Закону № 922-VIII.

За статтею 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до частини першої статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до підпункту 4.2.3 пункту 4.2 договору отриманий відповідачем природний газ в обсязі 20,33373 тис. м. куб на загальну суму 207 404,05 грн. за актом №УГР00000077 від 31.01.2020 мав бути сплачений відповідачем до 10.02.2020.

Доказів сплати зазначеної суми відповідач не надав, позовні вимоги в цій частині визнав.

За статтею 617 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Відтак підстави для звільнення відповідача від сплати заборгованості за договором відсутні, вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за природний газ на суму 207 404,05 грн. є законними й обґрунтованими.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту, або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідач зобов`язання з оплати за переданий газ у строк, передбачений умовами пункту 4.2.3 договору не здійснив.

Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку, сума річних за загальний період прострочення з 11.02.2020 по 13.08.2020 склала 3 153,68 грн. та сума інфляції грошових коштів за загальний період прострочення лютого 2020 року по червень 2020 року склала 3 751,31 грн.

Зазначені вище суми розраховані відповідно до умов договору та чинного законодавства, а отже, підлягають до примусового стягнення.

Згідно статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Підпунктом 6.2.1 пункту 6.2 Договору сторони погодили, що у разі порушення Споживачем строків оплати, передбачених розділом VІ Договору, Споживач сплачує Постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення платежу.

Згідно наданого позивачем розрахунку, сума пені за загальний період прострочення з 11.02.2020 по 13.08.2020 склала 17 194,65 грн.

Зазначені вище суми розраховані відповідно до умов договору та чинного законодавства.

Заперечення відповідача проти позову судом не приймаються з огляду на таке.

Відповідно до статті 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до Правил постачання природного газу затверджених Постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2496, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 06.07.2015 за № 1382/27827, Постачальник та Споживач зобов`язані дотримуватися їх вимог та положень.

За Правилами постачання природного газу та відповідно до вимоги підпункту 5.4.5 пункту 5.4 Договору Споживач зобов`язаний самостійно обмежити (припинити) споживання природного газу у випадку відсутності укладання договору постачання природного газу та припинення/розірвання договору.

Відповідно до Правил постачання природного газу зміні постачальника має передувати укладання договору постачання природного газу з новим постачальником та розірвання договору постачання природного газу з діючим постачальником або його призупинення в частині постачання природного газу у певному розрахунковому періоді, а також відсутність у споживача простроченої заборгованості за поставлений природний газ перед діючим постачальником.

Таким чином, саме на Споживача за договором покладено обов`язок з обмеження (припинення) споживання природного газу за спірним договором та розірвання договору постачання природного газу з діючим постачальником, проте останній за період з 01.01.2020 по 18.01.2020 продовжував споживати природний газ, який поставлявся позивачем на підставі договору № 1 від 03.01.2019.

Згідно зі статтями 74, 77 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Доказів на підтвердження того, що у період з 01.01.2020 по 18.01.2020 відповідач не отримував природний газ, останнім не надано.

Отже, укладений договір між відповідачем та ТОВ АС, як новим постачальником природного газу на постачання природного газу та його реєстрація не припиняє зобов`язань за договором № 1 від 03.01.2019, у тому числі на постачання природного газу у січні 2020 року.

Інші заперечення відповідача проти позову спростовуються наведеним у рішенні обґрунтуванням законності й обґрунтованості позовних вимог.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судових рішеннях у справі, питання вичерпності висновків судів, суд враховує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Судовий збір покладається на відповідача відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 20, 73 - 79, 86, 91, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з Органу місцевого самоврядування Відділу освіти виконавчого комітету Славгородської селищної ради (52580, Дніпропетровська обл., Синельниківський р-н, с. Тургенєвка, вул. Гагаріна, буд. 1; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр Газ Ресурс" (04080, м. Київ, вул. Новокостянтинівська, буд. 13/10, оф. 201; ) 207 404,05 грн. (двісті сім тисяч чотириста чотири гривні 05 коп.) основного боргу, 3 153,68 грн. (три тисячі сто п`ятдесят три гривні 68 коп.) річних, 3 751,31 грн. (три тисячі сімсот п`ятдесят одна гривня 31 коп.) інфляції грошових коштів, 17 194,65 (сімнадцять тисяч сто дев`яносто чотири гривні 65 коп.) пені, 3 472,55 грн. (три тисячі чотириста сімдесят дві гривні 55 коп.) судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили

Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено, шляхом подання апеляційної скарги у порядку статті 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 29.10.2020.

Суддя І.Ф. Мельниченко