РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

02.11.2020Справа № 910/5255/20

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді: Літвінової М.Є.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні матеріали справи

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Цембудсервіс"

до Акціонерного товариства "Українська залізниця"

про стягнення 137338,79 грн

Без повідомлення (виклику) учасників справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Цембудсервіс" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства "Українська залізниця" (далі - відповідач) про стягнення штрафу у розмірі 137 338, 79 грн.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач посилається на несвоєчасну доставку відповідачем переданого йому для перевезення згідно залізничних накладних вантажу, у зв`язку з чим останній просить суд стягнути з відповідача 137388,79 грн. штрафу, нарахованого згідно ст.116 Статуту залізниць України.

Разом з позовною заявою позивачем заявлено клопотання про витребування доказів в порядку ст.81 Господарського процесуального кодексу України, в якому позивач просить суд витребувати у Аціонерного товариства "Українська залізниця" додаткові документи, а саме: - акт від 06.10.2019 №12982 до залізничної накладної №47383260; акт від 15.10.2019 №525 до залізничної накладної №47438288; акт від 16.10.2019 №13905 до залізничної накладної №47438288; акт від 06.10.2019 №12997 до залізничної накладної №47470349; акт від 07.10.2019 №13048 до залізничної накладної №47514179; акт від 09.10.2019 №13175 до залізничної накладної №47551437; акт від 15.10.2019 №13761 до залізничної накладної №47770821; акт від 21.10.2019 №14325 до залізничної накладної №47865498; акт від 16.10.2019 №1321 до залізничних накладних №47929476, №47951983; акт від 29.10.2019 №550 до залізничних накладних №47929476, №47951983; акт від 30.10.2019 №15327 до залізничних накладних №47929476, №47951983; акт від 20.10.2019 №1326 до залізничної накладної №45025657; акт від 02.11.2019 №15762/15763 до залізничної накладної №45025657; акт від 30.10.2019 №15327 до залізничної накладної №45152626; акт від 03.11.2019 №16292 до залізничних накладних №45182938, №45224623.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.04.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №910/5255/20; розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; в порядку ст.81 Господарського процесуального кодексу України витребувати у Акціонерного товариства "Українська залізниця" наступні документи: акт від 06.10.2019 №12982 до залізничної накладної №47383260; акт від 15.10.2019 №525 до залізничної накладної №47438288; акт від 16.10.2019 №13905 до залізничної накладної №47438288; акт від 06.10.2019 №12997 до залізничної накладної №47470349; акт від 07.10.2019 №13048 до залізничної накладної №47514179; акт від 09.10.2019 №13175 до залізничної накладної №47551437; акт від 15.10.2019 №13761 до залізничної накладної №47770821; акт від 21.10.2019 №14325 до залізничної накладної №47865498; акт від 16.10.2019 №1321 до залізничних накладних №47929476, №47951983; акт від 29.10.2019 №550 до залізничних накладних №47929476, №47951983; акт від 30.10.2019 №15327 до залізничних накладних №47929476, №47951983; акт від 20.10.2019 №1326 до залізничної накладної №45025657; акт від 02.11.2019 №15762/15763 до залізничної накладної №45025657; акт від 30.10.2019 №15327 до залізничної накладної №45152626; акт від 03.11.2019 №16292 до залізничних накладних №45182938, №45224623; встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі та строк для подання заперечень на відповідь на відзив, якщо такі будуть подані - протягом 5 днів з дня отримання відповіді на відзив; встановлено позивачу строк для подання відповіді на відзив на позов, якщо такий буде подано - протягом 5 днів з дня отримання відзиву на позов.

08.05.2020 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній навів свої зауваження щодо розрахунку штрафу, наведеного позивачем та просив суд у задоволенні позовних вимог відмовити.

21.05.2020 через канцелярію Господарського суду міста Києва від відповідача надійшли витребувані ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.04.2020 докази.

31.07.2020 через загальний відділ діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшла заява про зміну найменування відповідача.

Згідно з ч.4 ст.240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалі справи, у вересні-листопаді місяці 2019 року на адресу позивача були відправлені вантажі за залізничними накладними №473832260 від 26.09.2019, №47438288 від 28.09.2019, №47470349 від 29.09.2019, №47514179 від 01.10.2019, №47551437 від 02.10.2019, №47770821 від 09.10.2019, №47865498 від 12.10.2019, №47929476 від 15.10.2019, №47951983 від 15.10.2019, №45025657 від 17.10.2019, №45152626 від 21.10.2019, №45182938 від 22.10.2019, №45224623 від 23.10.2019, №45283439 від 25.10.2019.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач зазначає, що відповідачем порушено терміни доставки вантажів за вказаними накладними, визначені ст.41 Статуту залізниць України та Правилами обчислення термінів доставки вантажу, у зв`язку із чим просить суд стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" 137338,79 грн штрафу на підставі ст.116 Статуту залізниць України.

Заперечуючи проти позову відповідач, зокрема, зазначає, що при здійсненні розрахунку штрафу, позивачем було невірно визначено суму, від якої має здійснюватися нарахування штрафу. Крім того щодо залізничних накладних №45152626 від 21.10.2019 та №47551437 від 02.10.2019 відповідач зауважив, що ним не було прострочено доставку вантажу за цими накладними з огляду на складання актів загальної форми щодо збільшення терміну доставки вантажу з незалежних від залізниці причин.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, та безпосередньому їх дослідженні, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ст.908 Цивільного кодексу України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Статтею 909 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами). Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору перевезення вантажу.

Приписами ст.307 Господарського кодексу України унормовано, що за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається в письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства. Перевізники зобов`язані забезпечувати вантажовідправників бланками перевізних документів згідно з правилами здійснення відповідних перевезень. Вантажовідправник і перевізник у разі необхідності здійснення систематичних впродовж певного строку перевезень вантажів можуть укласти довгостроковий договір, за яким перевізник зобов`язується у встановлені строки приймати, а вантажовідправник - подавати до перевезення вантажі у погодженому сторонами обсязі. Залежно від виду транспорту, яким передбачається систематичне перевезення вантажів, укладаються такі довгострокові договори: довгостроковий - на залізничному і морському транспорті, навігаційний - на річковому транспорті (внутрішньому флоті), спеціальний - на повітряному транспорті, річний - на автомобільному транспорті. Порядок укладення довгострокових договорів встановлюється відповідними транспортними кодексами, транспортними статутами або правилами перевезень. Умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству, та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов`язань.

Частиною 1 ст.919 Цивільного кодексу України закріплено, що перевізник зобов`язаний доставити вантаж, пасажира, багаж, пошту до пункту призначення у строк, встановлений договором, якщо інший строк не встановлений транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них, а в разі відсутності таких строків - у розумний строк.

Перевізник зобов`язаний доставити вантаж до пункту призначення у строк, передбачений транспортними кодексами, статутами чи правилами. Якщо строк доставки вантажів у зазначеному порядку не встановлено, сторони мають право встановити цей строк у договорі (ч.1 ст.313 Господарського кодексу України).

Згідно приписів ст.920 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Так, постановою Кабінету Міністрів України №457 від 06.04.1998 затверджено Статут залізниць України (далі - Статут), який визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом. Статутом регламентуються порядок укладання договорів, організація та основні умови перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, основні положення експлуатації залізничних під`їзних колій, а також взаємовідносини залізниць з іншими видами транспорту.

На підставі цього Статуту Мінтранс затверджує: а) Правила перевезення вантажів (далі - Правила); б) Технічні умови навантаження і кріплення вантажів; в) Правила перевезення пасажирів, багажу, вантажобагажу та пошти залізничним транспортом України (далі - Правила перевезень пасажирів); г) інші нормативні документи.

Нормативні документи, що визначають порядок і умови перевезень, користування засобами залізничного транспорту, безпеки руху, охорони праці, громадського порядку, перетину залізничних колій іншими видами транспорту і комунікаціями, пожежної безпеки, санітарні норми та правила на залізничному транспорті, є обов`язковими для всіх юридичних і фізичних осіб на території України.

Пунктом 6 Статуту поміж іншого передбачено, що накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Частинами 1, 2, 5 п.23 Статуту закріплено, що відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). Станція призначення видає накладну одержувачу разом з вантажем. Форма накладної і порядок її заповнення, а також форма квитанції затверджуються Мінтрансом.

Відповідно до п.41 Статуту залізниць України, залізниці зобов`язані доставити вантажі за призначенням в установлені терміни. Терміни доставки вантажів і правила обчислення термінів доставки вантажів встановлюються Правилами, виходячи з технічних можливостей залізниць. Обчислення терміну доставки починається з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення. Вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки. У разі затримки подачі вагонів (контейнерів) під вивантаження внаслідок зайнятості вантажного фронту або з інших причин, залежних від одержувачів, вантаж вважається доставленим вчасно, якщо він прибув на станцію призначення до закінчення встановленого терміну доставки.

Згідно з пунктами 1.1, 1.2 Правил обчислення термінів доставки вантажу, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644 (із змінами та доповненнями), зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за №865/5086 (далі - Правила), термін доставки вантажу визначається, виходячи з відстані, за яку обчислюється провізна плата.

Відповідно до підпункту 1.1.1 Правил обчислення термінів доставки вантажів (п. 41 Статуту залізниць України) у разі перевезення вантажною швидкістю залізниці надається термін доставки вантажу: одна доба на кожні повні та неповні 320 км щодо маршрутних відправок, та одна доба на кожні повні та неповні 200 км щодо вагонних відправок.

Обчислення терміну доставки починається з 24-ї години дати приймання вантажу до перевезення, зазначеної в перевізних документах. При прийманні від відправника вантажу до перевезення раніше дня, на який призначено навантаження, термін доставки обчислюється з 24-ї години того дня, на який призначено навантаження, про що в накладній робиться відмітка в графі "Навантаження призначено на ____число _____місяць" (п.2.1. Правил).

Згідно з п.2.4 наведених Правил терміни доставки вантажів, які обчислюються згідно з пунктом 1, збільшуються, зокрема, на одну добу на операції, пов`язані з відправленням і прибуттям вантажу.

Відповідно до п.2.9 Правил обчислення термінів доставки вантажу у разі затримки вантажу в процесі перевезення термін доставки збільшується на термін: вивантаження зайвої маси, виправлення навантаження або упаковки, а також на перевантаження, які трапилися з вини відправника або інших затримок, які трапились з вини відправника чи одержувача.

Про причини затримки вантажу, які дають право залізниці на збільшення терміну доставки, та тривалість цієї затримки повинна бути зроблена відмітка в перевізних документах, яка завіряється підписом працівника станції.

Водночас слід відзначити, що перелік причин затримки, визначених у п.2.9 Правил обчислення термінів доставки вантажу, не є вичерпним.

Відповідно до п.3 Правил складання актів, акти загальної форми складаються для засвідчення обставин, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу та вантажобагажу і можуть бути підставою для матеріальної відповідальності: утрати документів, прикладених відправником до накладної; затримки вагонів на станції призначення в очікуванні подачі під вивантаження (перевантаження) з причин, що залежать від одержувача, власника залізничної під`їзної колії, порту, підприємства; неочищення вагонів від залишків вантажу та сміття після вивантаження засобами одержувача; неочищення зовнішньої поверхні цистерн та бункерних напіввагонів після наливу і зливу; подачі залізницею неочищених вагонів під завантаження засобами відправника, порту, пристані; відсутності пломб, запірно-пломбувальних пристроїв (далі - ЗПП) на вагоні (контейнері), якщо в перевізних документах є відмітка про пломби (ЗПП), пошкодження пломб (ЗПП) або заміни їх, а також виявлення в процесі перевезення або на станції призначення пломб (ЗПП) на вагонах (контейнерах) з нечіткими відбитками; пошкодження або втрата наданих залізницею перевізних пристосувань; відмови вантажовласника від підписання: облікової картки виконання плану перевезень вантажів, накопичувальної картки, відомості плати за користування вагонами (контейнерами); самовільного зайняття залізницею вагонів і контейнерів, що належать підприємствам, організаціям, установам або орендовані ними; затримки вагонів (контейнерів), пов`язаної з митним оформленням вантажу, а також затримки через недодання чи неналежне оформлення відправником документів, необхідних для виконання митних, санітарних та інших правил; в інших випадках для засвідчення обставин, які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, якщо при цьому не потрібне складання комерційного акта.

Згідно з п.4 Правил складання актів, комерційні акти складаються на місцях загального користування - у день вивантаження або в день видачі вантажу одержувачу; при вивантаженні на місцях незагального користування - у день здачі вантажу одержувачу, у цьому разі перевірка повинна здійснюватись до вивантаження або в процесі вивантаження чи зразу ж після нього. У разі перевірки маси вантажу зважуванням на вагонних вагах, якщо маса тари приймається за трафаретом на вагоні, комерційний акт складається в день зважування вагона з вантажем; якщо маса тари вагона визначається зважуванням його після вивантаження, комерційний акт складається в день зважування порожнього вагона; на вантаж, що перебуває у дорозі - у день виявлення обставин, що підлягають оформленню комерційним актом. У разі неможливості скласти комерційні акти в указані терміни вони складаються у всіх випадках не пізніше наступної доби.

Отже вищевказані норми покладають обов`язок на відповідача у разі настання обставин, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, скласти комерційні акти чи акти загальної форми, в залежності від обставин, та внести про даний факт відповідні відомості до накладної, незалежно від стану перевізного процесу.

Пунктом 2.10 Правил вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки.

Згідно з ст.23 Закону України "Про залізничний транспорт" у разі невиконання або неналежного виконання зобов`язань за договором про організацію перевезень вантажів перевізники несуть відповідальність за неповну і несвоєчасну подачу вагонів і контейнерів для виконання плану перевезень, а вантажовідправники - за невикористання наданих транспортних засобів у порядку та розмірах, що визначаються Статутом залізниць України. Перевізники також несуть відповідальність за зберігання вантажу, багажу, вантажобагажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу, а також за дотримання терміну їх доставки в межах, визначених Статутом залізниць України.

Відповідно до п.116 Статуту залізниць України за несвоєчасну доставку вантажів і порожніх вагонів, що належать підприємствам, організаціям, установам, громадянам - суб`єктам підприємницької діяльності або орендовані ними, залізниця сплачує одержувачу штраф (якщо не доведе, що прострочення сталося не з її вини) у розмірі:

10 відсотків провізної плати - за прострочення на дві доби;

20 відсотків провізної плати - за прострочення на три доби;

30 відсотків провізної плати - за прострочення на чотири і більше діб.

Зазначений штраф не сплачується, якщо вантаж не було вивезено одержувачем із станції впродовж доби після одержання повідомлення про прибуття вантажу або якщо в цей же термін одержувач не розкредитує перевізні документи на вантаж, що прибув.

Згідно п.8 Правил видачі вантажів, зареєстрованих наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644 (із змінами та доповненнями), зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за №862/5083 оформлення видачі вантажу засвідчується календарним штемпелем станції у відповідній графі накладної. Датою фактичної видачі вантажу вважається дата його вивозу з території станції в разі вивантаження засобами залізниці або дата подачі вагона під вивантаження, якщо воно здійснюється одержувачем на місцях загального або незагального користування.

Як вже зазначалось судом, у вересні-листопаді місяці 2019 року на адресу позивача були відправлені вантажі за залізничними накладними №473832260 від 26.09.2019, №47438288 від 28.09.2019, №47470349 від 29.09.2019, №47514179 від 01.10.2019, №47551437 від 02.10.2019, №47770821 від 09.10.2019, №47865498 від 12.10.2019, №47929476 від 15.10.2019, №47951983 від 15.10.2019, №45025657 від 17.10.2019, №45152626 від 21.10.2019, №45182938 від 22.10.2019, №45224623 від 23.10.2019, №45283439 від 25.10.2019.

Як свідчать календарні штемпелі на накладних, які долучені позивачем до позовної заяви, з урахуванням видів відправок (вагонна, групова/маршрутна), відповідачем було доставлено вантажі з порушенням встановленого терміну доставки, визначеного ст.41 Статуту залізниць України та Правилами обчислення термінів доставки вантажу.

При цьому, суд вважає за необхідне вказати на те, що відповідно до п.116 Статуту залізниць України за несвоєчасну доставку вантажів і порожніх вагонів, що належать підприємствам, організаціям, установам, громадянам - суб`єктам підприємницької діяльності або орендовані ними, залізниця сплачує одержувачу штраф (якщо не доведе, що прострочення сталося не з її вини) у розмірі: 10 відсотків провізної плати - за прострочення на дві доби; 20 відсотків провізної плати - за прострочення на три доби; 30 відсотків провізної плати - за прострочення на чотири і більше діб.

Розмір провізної плати вказаний у кожній конкретній залізничній накладній, з огляду на що обґрунтованим є нарахування позивачем штрафу саме від сум провізної плати, вказаної у кожній конкретній залізничній накладній.

Однак, як вбачається з розрахунку штрафу, долученого позивачем до позовної заяви, за деякими залізничними накладними позивачем було нараховано штраф виходячи не з розміру провізної плати, а з загальної суми платежу, яка включає в себе в тому числі додаткові збори.

За таких обставин, суд здійснив власний розрахунок штрафу за прострочення доставки залізницею вантажу за вищенаведеними залізничними накладними.

Судом встановлено, що відповідно до залізничної накладної №473832260 залізницею 26.09.2019 було прийнято до перевезення вантаж, який доставлено позивачу 08.10.2019 (повідомлено одержувача). При цьому у графі 49 зазначеної накладної міститься відмітка про складання акту загальної форми №12982 від 06.10.2019, з якого слідує про продовження терміну доставки вантажу на 4 доби не з вини залізниці. Суд не приймає до уваги зазначений акт внаслідок того, що його складено вже після закінчення встановленого терміну доставки вантажу.

Як зазначив позивач у позовній заяві залізницею було прострочено доставку вантажу на 3 доби, внаслідок чого відповідачу нараховано штраф у розмірі 20% від платежів за накладною на суму 8028,84 грн.

Однак суд не погоджується з такими твердженнями позивача, оскільки враховуючи відстань перевезення (488 км), умови щодо розрахунку термінів доставки вантажу, встановлених у Правилах обчислення термінів доставки вантажів (1 доба за 320 км) та умови п.2.4 вказаних Правил, залізницею було прострочено доставку вантажу на 8 діб, у зв`язку з чим обґрунтованим є стягнення штрафу у розмірі 30% провізної плати, що дорівнює 5532,30 грн.

Таким чином суд вважає обґрунтованим нарахування позивачем штрафу за прострочення доставки залізницею вантажу згідно залізничної накладної №473832260 від 26.09.2019 у розмірі 30% провізної плати, внаслідок чого стягненню підлягає 5532,30 грн.

Також відповідно до залізничної накладної №47438288 залізницею 28.09.2019 було прийнято до перевезення вантаж, який доставлено позивачу 27.10.2019 (повідомлено одержувача). При цьому у графі 49 зазначеної накладної міститься відмітка про складання актів загальної форми №525 від 15.10.2019, з якого слідує про тимчасову перерву в перевезенні не з вини залізниці та №13905 від 16.10.2019, з якого слідує про продовження терміну доставки вантажу на 5 діб не з вини залізниці. Суд не приймає до уваги зазначені акти внаслідок того, що їх складено вже після закінчення встановленого терміну доставки вантажу.

Як зазначив позивач у позовній заяві залізницею було прострочено доставку вантажу на 17 діб, внаслідок чого відповідачу нараховано штраф у розмірі 30% від платежів за накладною на суму 8006,64 грн.

Однак суд не погоджується з такими твердженнями позивача, оскільки враховуючи відстань перевезення (488 км), умови щодо розрахунку термінів поставки вантажу, встановлених у Правилах обчислення термінів доставки вантажів (1 доба за 320 км) та умови п.2.4 вказаних Правил, залізницею було прострочено доставку вантажу на 24 доби, у зв`язку з чим обґрунтованим є стягнення штрафу у розмірі 30% провізної плати, що дорівнює 3666,00 грн.

Таким чином, суд вважає обґрунтованим нарахування позивачем штрафу за прострочення доставки залізницею вантажу згідно залізничної накладної №47438288 від 28.09.2019 у розмірі 30% провізної плати, внаслідок чого стягненню підлягає 3666,00 грн.

Відповідно до залізничної накладної №47470349 залізницею 29.09.2019 було прийнято до перевезення вантаж, який доставлено позивачу 13.10.2019 (повідомлено одержувача). При цьому у графі 49 зазначеної накладної міститься відмітка про складання акту загальної форми №12997 від 06.10.2019, з якого слідує про продовження терміну доставки вантажу на 2 доби не з вини залізниці. Суд не приймає до уваги зазначений акт внаслідок того, що його складено вже після закінчення встановленого терміну доставки вантажу.

Як зазначив позивач у позовній заяві залізницею було прострочено доставку вантажу на 6 діб, внаслідок чого відповідачу нараховано штраф у розмірі 30% від платежів за накладною на суму 12043,26 грн.

Однак суд не погоджується з такими твердженнями позивача, оскільки враховуючи відстань перевезення (488 км), умови щодо розрахунку термінів поставки вантажу, встановлених у Правилах обчислення термінів доставки вантажів (1 доба за 320 км) та умови п.2.4 вказаних Правил, залізницею було прострочено доставку вантажу на 10 діб, у зв`язку з чим обґрунтованим є стягнення штрафу у розмірі 30% провізної плати, що дорівнює 5532,30 грн.

Таким чином суд вважає обґрунтованим нарахування позивачем штрафу за прострочення доставки залізницею вантажу згідно залізничної накладної №47470349 від 29.09.2019 у розмірі 30% провізної плати, внаслідок чого стягненню підлягає 5532,30 грн.

Згідно залізничної накладної №47514179 залізницею 01.10.2019 було прийнято до перевезення вантаж, який доставлено позивачу 12.10.2019 (повідомлено одержувача). При цьому у графі 49 зазначеної накладної міститься відмітка про складання акту загальної форми №13048 від 07.10.2019, з якого слідує про продовження терміну доставки вантажу на 4 доби не з вини залізниці. Суд не приймає до уваги зазначений акт внаслідок того, що його складено вже після закінчення встановленого терміну доставки вантажу.

Як зазначив позивач у позовній заяві залізницею було прострочено доставку вантажу на 2 доби, внаслідок чого відповідачу нараховано штраф у розмірі 10% від платежів за накладною на суму 5352,56 грн.

Однак суд не погоджується з такими твердженнями позивача, оскільки враховуючи відстань перевезення (488 км), умови щодо розрахунку термінів поставки вантажу, встановлених у Правилах обчислення термінів доставки вантажів (1 доба за 320 км) та умови п.2.4 вказаних Правил, залізницею було прострочено доставку вантажу на 7 діб, у зв`язку з чим обґрунтованим є стягнення штрафу у розмірі 30% провізної плати, що дорівнює 7376,40 грн.

В той же час, оскільки позивачем заявлено до стягнення штраф, сума якого менше ніж розрахована судом, то позовні вимоги за залізничною накладною №47514179 від 01.10.2019 підлягають задоволенню не виходячи за межі позовних вимог, тобто у розмірі 5352,56 грн.

Судом встановлено, що відповідно до залізничної накладної №47551437 залізницею 02.10.2019 було прийнято до перевезення вантаж, який доставлено позивачу 12.10.2019 (повідомлено одержувача). При цьому у графі 49 зазначеної накладної міститься відмітка про складання акту загальної форми №13175 від 09.10.2019, з якого слідує про продовження терміну доставки вантажу на 6 діб не з вини залізниці. Суд не приймає до уваги зазначений акт внаслідок того, що його складено вже після закінчення встановленого терміну доставки вантажу.

Як зазначив позивач у позовній заяві залізницею було прострочено доставку вантажу на 4 доби, внаслідок чого відповідачу нараховано штраф у розмірі 30% від платежів за накладною на суму 12021,06 грн.

Однак суд не погоджується з такими твердженнями позивача, оскільки враховуючи відстань перевезення (488 км), умови щодо розрахунку термінів поставки вантажу, встановлених у Правилах обчислення термінів доставки вантажів (1 доба за 320 км) та умови п.2.4 вказаних Правил, залізницею було прострочено доставку вантажу на 6 діб, у зв`язку з чим обґрунтованим є стягнення штрафу у розмірі 30% провізної плати, що дорівнює 5510,10 грн.

Таким чином суд вважає обґрунтованим нарахування позивачем штрафу за прострочення доставки залізницею вантажу згідно залізничної накладної №47551437 від 02.10.2019 у розмірі 30% провізної плати, внаслідок чого стягненню підлягає 5510,10 грн.

Згідно залізничної накладної №47770821 залізницею 09.10.2019 було прийнято до перевезення вантаж, який доставлено позивачу 22.10.2019 (повідомлено одержувача). При цьому у графі 49 зазначеної накладної міститься відмітка про складання акту загальної форми №13761 від 15.10.2019, з якого слідує про продовження терміну доставки вантажу на 4 доби не з вини залізниці. Суд не приймає до уваги зазначений акт внаслідок того, що його складено вже після закінчення встановленого терміну доставки вантажу.

Як зазначив позивач у позовній заяві залізницею було прострочено доставку вантажу на 4 доби, внаслідок чого відповідачу нараховано штраф у розмірі 30% від платежів за накладною на суму 16057,68 грн.

Однак суд не погоджується з такими твердженнями позивача, оскільки враховуючи відстань перевезення (488 км), умови щодо розрахунку термінів поставки вантажу, встановлених у Правилах обчислення термінів доставки вантажів (1 доба за 320 км) та умови п.2.4 вказаних Правил, залізницею було прострочено доставку вантажу на 9 діб, у зв`язку з чим обґрунтованим є стягнення штрафу у розмірі 30% провізної плати, що дорівнює 7376,40 грн.

Таким чином суд вважає обґрунтованим нарахування позивачем штрафу за прострочення доставки залізницею вантажу згідно залізничної накладної №47770821 від 09.10.2019 у розмірі 30% провізної плати, внаслідок чого стягненню підлягає 7376,40 грн.

Судом встановлено, що відповідно до залізничної накладної №47865498 залізницею 12.10.2019 було прийнято до перевезення вантаж, який доставлено позивачу 27.10.2019 (повідомлено одержувача). При цьому у графі 49 зазначеної накладної міститься відмітка про складання акту загальної форми №14325 від 21.10.2019, з якого слідує про продовження терміну доставки вантажу на 4 доби не з вини залізниці. Суд не приймає до уваги зазначений акт внаслідок того, що його складено вже після закінчення встановленого терміну доставки вантажу.

Як зазначив позивач у позовній заяві залізницею було прострочено доставку вантажу на 6 діб, внаслідок чого відповідачу нараховано штраф у розмірі 30% від платежів за накладною на суму 8028,84 грн.

Однак суд не погоджується з такими твердженнями позивача, оскільки враховуючи відстань перевезення (488 км), умови щодо розрахунку термінів поставки вантажу, встановлених у Правилах обчислення термінів доставки вантажів (1 доба за 320 км) та умови п.2.4 вказаних Правил, залізницею було прострочено доставку вантажу на 11 діб, у зв`язку з чим обґрунтованим є стягнення штрафу у розмірі 30% провізної плати, що дорівнює 3688,20 грн.

Таким чином суд вважає обґрунтованим нарахування позивачем штрафу за прострочення доставки залізницею вантажу згідно залізничної накладної №47865498 від 12.10.2019 у розмірі 30% провізної плати, внаслідок чого стягненню підлягає 3688,20 грн.

Згідно залізничної накладної №47929476 залізницею 15.10.2019 було прийнято до перевезення вантаж, який доставлено позивачу 01.11.2019 (повідомлено одержувача). При цьому у графі 49 зазначеної накладної міститься відмітка про складання актів загальної форми №15327 від 30.10.2019, з якого слідує про продовження терміну доставки вантажу на 4 доби не з вини залізниці та №550 від 29.10.2019 про тимчасову перерву у перевезенні не з вини залізниці. Суд не приймає до уваги зазначені акти внаслідок того, що їх складено вже після закінчення встановленого терміну доставки вантажу.

Як зазначив позивач у позовній заяві залізницею було прострочено доставку вантажу на 4 доби, внаслідок чого відповідачу нараховано штраф у розмірі 30% від платежів за накладною на суму 11958,15 грн.

Однак суд не погоджується з такими твердженнями позивача, оскільки враховуючи відстань перевезення (488 км), умови щодо розрахунку термінів поставки вантажу, встановлених у Правилах обчислення термінів доставки вантажів (1 доба за 320 км) та умови п.2.4 вказаних Правил, залізницею було прострочено доставку вантажу на 13 діб, у зв`язку з чим обґрунтованим є стягнення штрафу у розмірі 30% провізної плати, що дорівнює 5510,10 грн.

Таким чином суд вважає обґрунтованим нарахування позивачем штрафу за прострочення доставки залізницею вантажу згідно залізничної накладної №47929476 від 15.10.2019 у розмірі 30% провізної плати, внаслідок чого стягненню підлягає 5510,10 грн.

Відповідно до залізничної накладної №47951983 залізницею 15.10.2019 було прийнято до перевезення вантаж, який доставлено позивачу 01.11.2019 (повідомлено одержувача). При цьому у графі 49 зазначеної накладної міститься відмітка про складання актів загальної форми №15327 від 30.10.2019, з якого слідує про продовження терміну доставки вантажу на 4 доби не з вини залізниці та №550 від 29.10.2019 про тимчасову перерву у перевезенні не з вини залізниці. Суд не приймає до уваги зазначені акти внаслідок того, що їх складено вже після закінчення встановленого терміну доставки вантажу.

Як зазначив позивач у позовній заяві залізницею було прострочено доставку вантажу на 4 доби, внаслідок чого відповідачу нараховано штраф у розмірі 30% від платежів за накладною на суму 3993,45 грн.

Однак суд не погоджується з такими твердженнями позивача, оскільки враховуючи відстань перевезення (488 км), умови щодо розрахунку термінів поставки вантажу, встановлених у Правилах обчислення термінів доставки вантажів (1 доба за 200 км) та умови п.2.4 вказаних Правил, залізницею було прострочено доставку вантажу на 12 діб, у зв`язку з чим обґрунтованим є стягнення штрафу у розмірі 30% провізної плати, що дорівнює 1844,10 грн.

Таким чином суд вважає обґрунтованим нарахування позивачем штрафу за прострочення доставки залізницею вантажу згідно залізничної накладної №47951983 від 15.10.2019 у розмірі 30% провізної плати, внаслідок чого стягненню підлягає 1844,10 грн.

Відповідно до залізничної накладної №45025657 залізницею 17.10.2019 було прийнято до перевезення вантаж, який доставлено позивачу 04.11.2019 (повідомлено одержувача). При цьому у графі 49 зазначеної накладної міститься відмітка про складання актів загальної форми №15762 та №15763 від 01.11.2019, з яких слідує про продовження терміну доставки вантажу на 4 доби не з вини залізниці. Суд не приймає до уваги зазначені акти внаслідок того, що їх складено вже після закінчення встановленого терміну доставки вантажу.

Як зазначив позивач у позовній заяві залізницею було прострочено доставку вантажу на 9 діб, внаслідок чого відповідачу нараховано штраф у розмірі 30% від платежів за накладною на суму 15929,70 грн.

Однак суд не погоджується з такими твердженнями позивача, оскільки враховуючи відстань перевезення (488 км), умови щодо розрахунку термінів поставки вантажу, встановлених у Правилах обчислення термінів доставки вантажів (1 доба за 320 км) та умови п.2.4 вказаних Правил, залізницею було прострочено доставку вантажу на 14 діб, у зв`язку з чим обґрунтованим є стягнення штрафу у розмірі 30% провізної плати, що дорівнює 7332,30 грн.

Таким чином суд вважає обґрунтованим нарахування позивачем штрафу за прострочення доставки залізницею вантажу згідно залізничної накладної №45025657 від 17.10.2019 у розмірі 30% провізної плати, внаслідок чого стягненню підлягає 7332,30 грн.

Судом встановлено, що відповідно до залізничної накладної №45152626 залізницею 21.10.2019 було прийнято до перевезення вантаж, який доставлено позивачу 01.11.2019 (повідомлено одержувача). При цьому у графі 49 зазначеної накладної міститься відмітка про складання акту загальної форми №15327 від 30.10.2019, з якого слідує про продовження терміну доставки вантажу на 4 доби не з вини залізниці. Суд не приймає до уваги зазначений акт внаслідок того, що його складено вже після закінчення встановленого терміну доставки вантажу.

Як зазначив позивач у позовній заяві залізницею було прострочено доставку вантажу на 6 діб, внаслідок чого відповідачу нараховано штраф у розмірі 30% від платежів за накладною на суму 11980,35 грн.

Однак суд не погоджується з такими твердженнями позивача, оскільки враховуючи відстань перевезення (488 км), умови щодо розрахунку термінів поставки вантажу, встановлених у Правилах обчислення термінів доставки вантажів (1 доба за 320 км) та умови п.2.4 вказаних Правил, залізницею було прострочено доставку вантажу на 7 діб, у зв`язку з чим обґрунтованим є стягнення штрафу у розмірі 30% провізної плати, що дорівнює 5532,30 грн.

Таким чином суд вважає обґрунтованим нарахування позивачем штрафу за прострочення доставки залізницею вантажу згідно залізничної накладної №45152626 від 21.10.2019 у розмірі 30% провізної плати, внаслідок чого стягненню підлягає 5532,30 грн.

Відповідно до залізничної накладної №45182938 залізницею 22.10.2019 було прийнято до перевезення вантаж, який доставлено позивачу 08.11.2019 (повідомлено одержувача). При цьому у графі 49 зазначеної накладної міститься відмітка про складання акту загальної форми №16292 від 03.11.2019, з якого слідує про продовження терміну доставки вантажу на 4 доби не з вини залізниці. Суд не приймає до уваги зазначений акт внаслідок того, що його складено вже після закінчення встановленого терміну доставки вантажу.

Як зазначив позивач у позовній заяві залізницею було прострочено доставку вантажу на 8 діб, внаслідок чого відповідачу нараховано штраф у розмірі 30% від платежів за накладною на суму 3993,45 грн.

Однак суд не погоджується з такими твердженнями позивача, оскільки враховуючи відстань перевезення (488 км), умови щодо розрахунку термінів поставки вантажу, встановлених у Правилах обчислення термінів доставки вантажів (1 доба за 200 км) та умови п.2.4 вказаних Правил, залізницею було прострочено доставку вантажу на 12 діб, у зв`язку з чим обґрунтованим є стягнення штрафу у розмірі 30% провізної плати, що дорівнює 1844,10 грн.

Таким чином суд вважає обґрунтованим нарахування позивачем штрафу за прострочення доставки залізницею вантажу згідно залізничної накладної №45182938 від 22.10.2019 у розмірі 30% провізної плати, внаслідок чого стягненню підлягає 1844,10 грн.

Як вбачається із залізничної накладної залізничної накладної №45224623 залізницею 23.10.2019 було прийнято до перевезення вантаж, який доставлено позивачу 08.11.2019 (повідомлено одержувача). При цьому у графі 49 зазначеної накладної міститься відмітка про складання акту загальної форми №16292 від 03.11.2019, з якого слідує про продовження терміну доставки вантажу на 4 доби не з вини залізниці. Суд не приймає до уваги зазначений акт внаслідок того, що його складено вже після закінчення встановленого терміну доставки вантажу.

Як зазначив позивач у позовній заяві залізницею було прострочено доставку вантажу на 7 діб, внаслідок чого відповідачу нараховано штраф у розмірі 30% від платежів за накладною на суму 15951,60 грн.

Однак суд не погоджується з такими твердженнями позивача, оскільки враховуючи відстань перевезення (488 км), умови щодо розрахунку термінів поставки вантажу, встановлених у Правилах обчислення термінів доставки вантажів (1 доба за 320 км) та умови п.2.4 вказаних Правил, залізницею було прострочено доставку вантажу на 12 діб, у зв`язку з чим обґрунтованим є стягнення штрафу у розмірі 30% провізної плати, що дорівнює 7354,20 грн.

Таким чином суд вважає обґрунтованим нарахування позивачем штрафу за прострочення доставки залізницею вантажу згідно залізничної накладної №45224623 від 23.10.2019 у розмірі 30% провізної плати, внаслідок чого стягненню підлягає 7354,20 грн.

Відповідно до залізничної накладної залізничної накладної №45283439 залізницею 25.10.2019 було прийнято до перевезення вантаж, який доставлено позивачу 01.11.2019 (повідомлено одержувача).

Як зазначив позивач у позовній заяві залізницею було прострочено доставку вантажу на 2 доби, внаслідок чого відповідачу нараховано штраф у розмірі 10% від платежів за накладною на суму 3993,45 грн.

Однак суд не погоджується з такими твердженнями позивача, оскільки враховуючи відстань перевезення (488 км), умови щодо розрахунку термінів поставки вантажу, встановлених у Правилах обчислення термінів доставки вантажів (1 доба за 320 км) та умови п.2.4 вказаних Правил, залізницею було прострочено доставку вантажу на 3 доби, у зв`язку з чим обґрунтованим є стягнення штрафу у розмірі 20% провізної плати, що дорівнює 3688,20 грн.

Таким чином суд вважає обґрунтованим нарахування позивачем штрафу за прострочення доставки залізницею вантажу згідно залізничної накладної №45283439 від 25.10.2019 у розмірі 20% провізної плати, внаслідок чого стягненню підлягає 3688,20 грн.

За таких обставин суд, здійснивши власний розрахунок штрафу за прострочення доставки залізницею вантажу за вищепереліченими накладними, дійшов висновку, що обґрунтованим є стягнення з відповідача штрафу на загальну суму 69763,16 грн.

Відповідно до ст.610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст.614 Цивільного кодексу України визначено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. При цьому відсутність своєї вини відповідно до ч.2 ст.614 Цивільного кодексу України доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.ст.76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За таких обставин, приймаючи до уваги наведене вище у сукупності, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Цембудсервіс" до Акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення штрафу підлягають задоволенню частково.

Згідно положень п.2 ч.1 ст.129 Господарського процесуального кодексу України, приймаючи до уваги висновки суду про часткове задоволення позовних вимог, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст.129, 236-238, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Цембудсервіс" задовольнити частково.

2. Стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03150, м.Київ, вулиця Єжи Гедройця, будинок 5, ідентифікаційний код 40075815) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Цембудсервіс" (03083, місто Київ, вул.Пирогівський Шлях, будинок 34, ідентифікаційний код 34775113) штраф в розмірі 69763 (шістдесят дев`ять тисяч сімсот шістдесят три) грн 16 коп. та судовий збір в розмірі 1067 (одна тисяча шістдесят сім) грн 74 коп.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Видати наказ позивачу після набрання рішенням суду законної сили.

5. Відповідно до ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

6. Відповідно до ч.1 ст.256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

7. Згідно з п.п.17.5. п.17 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VІІІ до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду через господарський суд міста Києва за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення складено 02.11.2020.

Суддя М.Є.Літвінова