Господарський суд Рівненської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" жовтня 2020 р. м. Рівне Справа № 918/802/20

Господарський суд Рівненської області у складі головуючого судді Горплюка А.М., розглянувши матеріали позовної заяви

за позовом Акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк"

до Фізичної особи-підприємця Новак Олени Анатоліївни

про стягнення заборгованості в сумі 57 984, 05 грн.

Без виклику представників сторін.

ВСТАНОВИВ:

10 серпня 2020 року Акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" звернулося до Господарського суду Рівненської області із позовною заявою до фізичної особи - підприємця Новак Олени Анатоліївни про стягнення заборгованості у розмірі 57984,05 грн., позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов кредитного договору від 18.11.2019.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 11.08.2020 у справі №918/802/20 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч. ч. 2, 5, 7 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарським судом встановлено наступне.

18 листопада 2019 року фізична особа - підприємець Новак Олена Анатоліївна на підставі статті 634 Цивільного кодексу України приєдналася до "Умов та правил надання послуги "Кредитний ліміт на поточний рахунок фізичної особи-підприємця "Підприємницький", що розміщені в мережі Інтернет на сайті http://privatbank.ua/terms, які разом із Заявкою на отримання послуг складають кредитний договір між банком та клієнтом, примірник якого клієнт отримав шляхом самостійного роздрукування. Кредитний договір вступає в силу з моменту підписання клієнтом цієї заявки шляхом накладення електронного цифрового підпису у Приват24 для бізнесу (надалі за текстом - Заявка, а.с. 11-15).

Підписавши Заявку, відповідач приєднався і зобов`язався виконувати умови, викладені в Умовах та правилах надання банківських послуг, тарифах позивача.

Частиною 1 ст. 634 Цивільного кодексу України визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно ч. 2. ст. 639 Цивільного кодексу України, якщо сторони домовились укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Таким чином, 18.11.2019 між фізичною особою - підприємцем Новак Оленою Анатоліївною та АТ КБ "Приватбанк" було укладено Кредитний договір б/н (далі - Кредитний договір), який за своєю правовою природою є договором приєднання, та складається із вищевказаних Заявки та Умов.

Так, вказаною Заявкою встановлено розмір відсоткової ставки - 30%, розмір щомісячної комісії - 0,5% від суми максимального сальдо кредиту, що існувало на кінець банківського дня, в будь-який з днів за попередній місяць. Пільговий період 55 днів, термін користування кредитом: 12 місяців.

Проте, здійснивши перехід за посиланням, вказаним в Заявці на отримання послуг (http://privatbank.ua/terms), судом встановлено, що Умови та правила надання банківських послуг місять різні часові редакції, при цьому в матеріалах справи відсутні докази погодження сторонами змін Умов та правил надання банківських послуг, чи докази повідомлення відповідача про такі зміни, відтак судом враховуються редакція Умови та правила надання банківських послуг, яка була чинна станом на час підписання заявки на отримання послуг, тобто станом на 18 листопада 2019 року.

При цьому, наданий позивачем Витяг з умов та правил надання банківських послуг (а.с. 16 - 22) належним доказом бути не може, оскільки, суд встановив, що матеріали справи не містять підтверджень, що саме цей витяг розумів відповідач та ознайомився і погодився з ним, підписуючи заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, а також те, що цей документ на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містив умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами у зазначених у цьому документі розмірах і порядку.

Згідно з висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі № 342/180/17-ц, у разі заявлення банком позовних вимог про стягнення кредитної заборгованості на підставі кредитного договору, необхідним є доведення позивачем належними та допустимими доказами того, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка установлена у вигляді сплати процентів за користування кредитом, комісії за використання ліміту, а також відповідальності у вигляді неустойки за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

Відтак, при розгляді справи суд бере до уваги умови, що викладені у Заявці на отримання послуг "Кредитний ліміт на поточний рахунок фізичної особи - підприємця "Підприємницький", підтвердження підписання якого наявні в матеріалах справи.

Згідно з умовами пункту 3.2.6.1. Заявки, банк за наявності вільних грошових коштів зобов`язується надати клієнту овердрафтовий кредит шляхом встановлення кредитного ліміту (далі - ліміт) на поточний рахунок клієнта (далі - кредит) в порядку та на умовах, визначених даними умовами та правилами (далі - умови). Техніко-економічне обґрунтування Кредиту - фінансування поточної діяльності фізичної особи - підприємця (далі - ФОП). Розмір кредиту від 10 000 грн. до 100 000 грн.

Відповідно до п. 3.2.6.1.3. Заявки, клієнт приєднується до послуги шляхом підписання заяви на відкриття рахунку та анкети про приєднання до умов і правил надання банківських послуг та заявки на отримання кредиту в Приват24 для бізнесу із використанням ЕЦП/КЕП, що разом з цими умовам та правилами становлять кредитний договір. Клієнт банку, який приєднався до умов та правил надання банківських послуг в повному обсязі шляхом підписання іншої заяви або документа та має відкритий поточний рахунок в Банку, приєднується до Послуги шляхом підписання Заявки на отримання кредиту в Приват24 для бізнесу із використанням ЕЦП/КЕП. Приєднання до цього Договору є прямою і безумовною згодою Клієнта щодо встановлення Банком будь-якого розміру Кредитного ліміту.

Згідно з умовами пункту 3.2.6.1.4. Заявки, розмір ліміту розраховується відповідно до затвердженої внутрішньої банківської методики на підставі даних про рух грошових коштів по поточному рахунку, платоспоможності, кредитної історії та інших показників відповідно до внутрішньобанківських нормативів та положень і нормативних актів Національного банку України.

Пунктом 3.2.6.1.5. Заявки, передбачено, що ліміт встановлюється Банком на кожний операційний день. У випадку зниження Банком ліміту в односторонньому порядку, передбаченому цими умовами, клієнт зобов`язується здійснювати погашення Кредиту шляхом сплати мінімального щомісячного платежу, який розраховується як 10% від дебетового сальдо, що існувало на останнє число звітного місяця (минулого місяця), та заборгованості за комісією згідно п. 3.2.6.3.6. Погашення мінімального щомісячного платежу за звітний місяць здійснюється з першого по останнє число місяця, що слідує за звітним.

Згідно з положеннями пункту 3.2.6.1.6. Заявки, сторони узгодили, що для повідомлення клієнта про розмір ліміту за цим договором, банк на свій вибір здійснює повідомлення клієнта: в письмовій формі або через встановлені засоби електронного зв`язку банку і клієнта (системи клієнт-банк, Інтернет-банку "Приват24", мобільний додаток Приват24, SMS-повідомлення або інших). Сторони узгодили, що Банк має право на свій розсуд обирати та використовувати будь-який із способів, визначених цим пунктом, для будь-яких повідомлень, що повинні бути здійснені банком згідно цього договору.

Відповідно до пункту 3.2.6.1.7. Заявки, сторони узгодили, що ліміт може бути змінений банком в односторонньому порядку, передбаченому цими умовами, у разі зниження надходжень грошових коштів на поточний рахунок або настання інших факторів, передбачених внутрішніми нормативними документами банку. Приєднавшись до цих умов, клієнт висловлює свою згоду на те, що зміна ліміту проводиться банком в односторонньому порядку шляхом повідомлення клієнта в порядку, передбаченому п.3.2.6.1.6. цих умов.

За відомостями з довідки АТ КБ "Приватбанк" про розміри встановлених кредитних лімітів за вих. №91118RO0PS0A0 від 24.07.2020 на поточному рахунку № НОМЕР_1 встановлено кредитні ліміти:

18.11.2019 - 60 000 грн.;

12.12.2019 - 90 000 грн;

06.05.2020 - 0 грн.

Згідно з умовами пункту 3.2.6.2.2.3. Заявки, клієнт зобов`язується здійснювати погашення кредиту, отриманого в межах встановленого ліміту, не пізніше терміну закінчення періоду безперервного користування кредитом, встановленого п.3.2.6.3.2.

Відповідно до пункту 3.2.6.2.2.4. Заявки, в разі перевищення заборгованості за кредитом над сумою знову встановленого ліміту протягом операційного дня, станом на який виникла різниця, здійснювати погашення різниці між заборгованістю за кредитом і знову встановленим лімітом на підставі п.3.2.6.2.3.1. лімітом. Погашення цієї різниці трактується як погашення кредиту.

Згідно з умовами пункту 3.2.6.2.2.5. Заявки, клієнт зобов`язується повернути кредит у строки, встановлені п.п.3.2.6.5.1., 3.2.6.2.3.12., 3.2.6.3.2.3.

Пунктом 3.2.6.2.3.12. Заявки, що при порушенні клієнтом будь-якого із зобов`язань, передбаченого цим розділом Умов, в т. ч. при порушенні цільового використання кредиту, банк, на свій розсуд, має право згідно зі ст. 651 Цивільного кодексу України, ст. 188 Господарського кодексу України здійснити одностороннє розірвання угоди про кредитування з направленням клієнту повідомлення. У зазначену в повідомленні дату угоду про кредитування вважається розірваним. При цьому, в останній день дії угоди про кредитування клієнт зобов`язується повернути банку суму кредиту в повному об`ємі, відсотки за фактичний термін його користування, повністю виконати інші зобов`язання. Одностороння відмова від угоди про кредитування не звільняє клієнта від відповідальності за порушення зобов`язань.

Згідно з умовами пункту 3.2.6.2.3.14. Заявки, при порушенні клієнтом строків виконання будь-яких з грошових зобов`язань (за відсутності коштів у необхідних сумах на рахунках клієнта для здійснення повноважень відповідно до п.3.2.6.3.14.), клієнт доручає банку здійснювати списання коштів з усіх поточних і депозитних рахунків клієнта в банку в порядку, передбаченому законодавством та цим розділом умов.

Так, ч. 4 пункту 3.2.6.2.1.5. Заявки встановлений порядок списання коштів, що надійшли на рахунок відповідача, а саме: за рахунок грошових коштів, що надійшли на поточний рахунок клієнта, в першу чергу проводиться погашення заборгованості за комісією п.3.2.6.3.6. та за відсотками, розрахованими згідно п.3.2.6.3.1.

Пунктом 3.2.6.3.6. Заявки, за управління фінансовим інструментом за звітний період клієнт сплачує банку комісію, яка розраховується в розмірі 0,5% від суми максимального сальдо кредиту, що існувало на кінець банківського дня за попередній місяць, в порядку, передбаченому умовами та правилами надання банківських послуг. Банк може на свій розсуд не стягувати зазначені відсотки в разі, якщо максимальне сальдо кредиту, що існувало на кінець банківського дня за попередній календарний місяць, не перевищувало 100 гривень.

За приписами п.3.2.6.3.1. Заявки передбачено, що за користування кредитом в період з дати виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку Клієнта при закритті банківського дня Клієнт сплачує відсотки від розміру усієї заборгованості за Договором. Розмір відсотків визначено Тарифами Банку, що є невід`ємною частиною Договору.

Пункт 3.2.6.3.9. Заявки встановлює порядок нарахування та зарахування відсотків за користування кредитними коштами: розрахунок відсотків за користування кредитом проводиться щодня, починаючи з моменту утворення на поточному рахунку дебетового сальдо при закритті банківського дня, за кількість днів користування кредитними коштами, виходячи з 360 днів у році. Розрахунок відсотків проводиться до повного погашення заборгованості за кредитом, на суму залишку заборгованості за кредитом. День повернення кредиту в часовий інтервал нарахування відсотків не включається.

Так, як зазначалось раніше, вказаною Заявкою встановлено розмір відсоткової ставки - 30%, розмір щомісячної комісії - 0,5% від суми максимального сальдо кредиту, що існувало на кінець банківського дня, в будь-який з днів за попередній місяць.

Згідно з умовами пункту 3.2.6.5.1. Заявки, строк користування кредитом становить 12 місяців. Сторони узгодили, що банк має право пролонгувати строк користування кредитом на аналогічний строк за умови наявності дня, по закінченні якого на поточному рахунку зафіксовано нульове або позитивне дебетове сальдо та погашено відсотки та комісія.

Судом встановлено, що на виконання умов договору позивачем надано відповідачу кредитний ліміт на поточний рахунок, а відповідач не здійснив повернення банку в повному обсязі використаних кредитних коштів, сплату відсотків, комісії, у зв`язку з чим за відповідачем рахується заборгованість, що підтверджується виписками по рахунку та розрахунком заборгованості.

Позивач вказує, що станом на 24.07.2020 заборгованість Відповідача за Договором становить 57984,05 грн., а саме: 54363,54 грн. заборгованість за кредитом; 3180,66 грн. заборгованість за відсотками; 439,85 грн. заборгованість з комісії.

Як встановив суд, між сторонами виникли правовідносини, пов`язані із виконанням зобов`язань за кредитним договором щодо своєчасного повернення кредиту, регулювання яких здійснюється Господарським кодексом України, Цивільним кодексом України.

Відповідно до частини 1, 2 статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення , зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до статті 6 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до статті 175 Господарського процесуального кодексу України майново - господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з правилами частини 1 статті 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Разом з тим відповідно до частини 1 статті 55 Закону України "Про банки і банківську діяльність" відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком.

Відповідно до статті 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність" банківський кредит - будь-яке зобов`язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов`язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов`язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов`язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми.

Укладений між банком та відповідачем договір, який за своєю суттю відноситься до кредитного договору, є підставою для виникнення у сторін за цим договором кредитних правовідносин відповідно до норм статей 173, 174 Господарського кодексу України (ст.ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України), статті 629 Цивільного кодексу України є обов`язковим для виконання його сторонами.

В силу вимог частини 1 статті 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Статтею 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Суд зазначає, що згідно з вимогами статті 204 Цивільного кодексу України укладений сторонами кредитний договір, як правочин є правомірним на час розгляду справи, оскільки його недійсність прямо не встановлена законом, і його недійсність не була визнана судом, а тому зазначений договір в силу вимог статті 629 Цивільного кодексу України є обов`язковим для виконання сторонами, і зобов`язання за ним мають виконуватися належним чином відповідно до закону та умов договору.

Частиною 2 статті 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ("Позика"), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Нормами частини 1 статті 1046 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суми позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої якості.

Водночас вимогами частини 1 статті 1049 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з положеннями частини 1 статті 1048 Цивільного кодексу України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Так, як зазначалось вище, судом встановлено, що Заявкою від 18.11.2019 сторони погодили всі істотні умови кредитного договору, так як: розмір відсотків та інші штрафні санкції за неналежне виконання взятих на себе зобов`язань.

Як встановив суд, відповідач прийняті на себе зобов`язання щодо своєчасного повернення кредитних коштів не виконав, в обумовлені строки кредитні кошти за вказаним договором не повернув, у зв`язку з чим, у відповідача виникла заборгованість перед позивачем з повернення отриманого кредиту.

Суд, перевіривши наданий позивачем розрахунок заборгованості за кредитом встановив, що станом на 24 липня 2020 року заборгованість відповідача за кредитом становила 54 363,54 грн.

При цьому, суд бере до уваги, що згідно з умовами пункту 3.2.6.2.1.5. (частини 4) Заявки від 18.11.2019, за рахунок грошових коштів, що надійшли на поточний рахунок клієнта, в першу чергу проводиться погашення заборгованості за комісією п.3.2.6.3.6. та за відсотками, розрахованими згідно п.3.2.6.3.1.

У відповідності до пункту 4 частини 2 статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Поняття і види доказів викладені у статті 73 Господарського процесуального кодексу України, згідно з положеннями якої доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (стаття 74 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з положеннями статті 76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У відповідності до норм статті 78 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (стаття 79 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до приписів статті 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

На підставі викладеного, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 129 ГПК України оплата судових витрат покладається на відповідача в розмірі 2102 грн. 00 коп. судового збору.

Керуючись ст. ст. 129, 236- 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВСТАНОВИВ:

1. Позов задоволити.

2. Стягнути з фізичної особи - підприємця Новак Олени Анатоліївни ( АДРЕСА_1 , ідент. код НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, ) - заборгованість за Договором б/н від 18.11.2019 в розмірі 57 984 (п`ятдесят сім тисяч дев`ятсот вісімдесят чотири) грн. 05 коп., а саме: 54363 (п`ятдесят чотири тисячі триста шістдесят три) грн. 54 коп. заборгованість за кредитом; 3180 (три тисячі сто вісімдесят) грн. 66 коп. заборгованість за відсотками, 439 (чотириста тридцять дев`ять) грн. 85 коп. заборгованість по комісії та 2102 (дві тисячі сто дві ) грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду Рівненської області може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Північно-західного апеляційного господарського суду в порядку встановленому ст.ст. 254, 256 - 259 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя А.М. Горплюк