ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" жовтня 2020 р. Справа№ 910/16262/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тищенко О.В.

суддів: Станіка С.Р.

Тарасенко К.В.

за участю секретаря судового засідання Рудь Н.В.

за участю представників згідно протоколу судового засідання від 20.10.2020

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Боедем» на рішення Господарського суду міста Києва від 11.06.2020 (повний текст рішення підписано 22.06.2020)

у справі №910/16262/19 (суддя Усатенко І.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Маквіс Груп»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Боедем»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Товариство з обмеженою відповідальністю «Олза Аудит»

про зобов`язання провести аудиторську перевірку

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Маквіс Груп» (надалі - ТОВ «Маквіс Груп», позивача) звернулося до Господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Боедем» (надалі - ТОВ «Боедем») про зобов`язання забезпечити аудитору ТОВ «Олза Аудит» (надалі - третя особа) можливість проведення аудиту фінансової звітності ТОВ «Боедем» за 2016-2019 роки шляхом надання протягом 10 днів з дати набрання судовим рішенням законної сили уповноваженим представникам ТОВ «Маквіс Груп» та ТОВ «Олза Аудит» завірених підписом повноваженої особи та печаткою ТОВ «Боедем» копій документів та інформації (згідно переліку в резолютивній частині позовної заяви).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач порушує право позивача, як учасника ТОВ «Боедем» на перевірку фінансового стану товариства, а тому звернувся з позовними вимогами про зобов`язання надати документи, необхідні для проведення аудиту товариства.

Заперечуючи проти позову, відповідач у своєму відзиві вказав, що з поданих до матеріалів справи доказів не вбачається, що відповідач отримав від позивача заяву з вимогою провести аудит і що вказана заява була направлена позивачем за місцезнаходженням відповідача. В зв`язку з цим десятиденний строк наданий відповідачу законом не почав свій перебіг. Відповідач зазначає про обмеження корпоративних прав позивача, в зв`язку з чим він не має права вимагати проведення аудиту. Також відповідач просив застосувати строки позовної давності до вимог про проведення аудиту за 2016 рік.

У відповіді на відзив, позивач підтримав позовні вимоги та зазначив, що ним на адресу відповідача був направлений запит про проведення аудиторської перевірки, з долученим до нього оригіналом договору, проте запит відповідачем не був отриманий з незалежних від позивача причини. Також позивач вказує, що його корпоративне право на отримання інформації про фінансовий стан товариства нічим не обмежений, що підтверджується відомостями є ЄДР та статутом товариства. На думку позивача строки позовної давності ним не пропущені, оскільки, аудит проводиться за результатами річних фінансових звітів, які складають в кінці поточного (на початку наступного) року, а тому строк позовної давності за вимогою про проведення аудиту за 2016 рік, позивачем не пропущений.

У своїх запереченнях, відповідач зазначив, що поданий до матеріалів справи запит на отримання документів не містить дати його складання (підписання), а оскільки, в запиту є посилання на додаткову угоду, підписану 31.01.2020, то запит був складений після звернення позивача з позовом, в зв`язку з чим позовна заява подана передчасно. Відповідач вказує, що Закон України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», яким позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, набув чинності 17.06.2018, а тому до правовідносин, що існували до вказаної дати він не застосовується (саме до позовних вимог про проведення аудиту за 2016 рік). Відповідач посилається на упередженість аудитора.

Під час розгляду справи у суді першої інстанції, відповідач звертався до суду з клопотанням про зупинення провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 759/8676/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ТОВ «Маквіс Груп», приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Башлай Д.І., ТОВ «Боедем» про поділ майна подружжя, визнання недійсним договору купівлі-продажу, скасування реєстрації та визнання права власності з додатками, .

Ухвалою суду від 20.02.2020 відмовлено відповідачу у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 11.06.2020 позов задоволено частково.

Зобов`язано ТОВ «Боедем» в особі генерального директора ТОВ «Боедем» Черепанова Віктора Олександровича забезпечити аудитору ТОВ «Олза Аудит» можливість проведення аудиту фінансової звітності ТОВ «Боедем» за 2016-2019 роки протягом 10 днів з дати набрання судовим рішенням законної сили.

В частині позовних вимог про зобов`язання ТОВ «Боедем» надати протягом 10 днів з дати набрання судовим рішенням законної сили уповноваженим представникам ТОВ «Маквіс Груп» та ТОВ «Олза Аудит» завірених підписом уповноваженої особи та печаткою ТОВ «Боедем» копії документів (згідно переліку) відмовлено.

Стягнуто з ТОВ «Боедем» на користь ТОВ «Маквіс Груп» витрати по сплаті судового збору в сумі 960,50 грн.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ТОВ «Боедем» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 11.06.2020 у справі №910/16262/19 в частині задоволених позовних вимог та ухвалити в цій частині нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу №910/16262/19 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Тищенко О.В. судді: Тарасенко К.В., Станік С.Р.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.07.2020 апеляційну скаргу ТОВ «Боедем» на рішення Господарського суду міста Києва від 11.06.2020 у справі №910/16262/19 залишено без руху. Надано строк для усунення недоліків.

Через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду від ТОВ «Боедем» надійшла заява про усунення недоліків з доказами доплати судового збору.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.08.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ «Боедем» на рішення Господарського суду міста Києва від 11.06.2020, надано строк для подачі всіх заяв та клопотань в письмовій формі протягом десяти днів з дня вручення копії ухвали про відкриття апеляційного провадження, але не пізніше 14.09.2020, розгляд справи призначено на 17.09.2020.

У відзиві на апеляційну скаргу, позивач заперечив проти задоволення скарги, мотивуючи тим, що доводи, викладені у апеляційній скарзі, не відповідають фактичним обставинам, суперечать вимогам чинного законодавства та ґрунтуються на припущеннях відповідача, а рішення місцевого господарського суду від 11.06.2020 прийняте з дотриманням норм матеріального та процесуального права. У зв`язку з чим, просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін.

17.09.2020 до початку розгляду справи через канцелярію Північного апеляційного господарського суду від ТОВ «Боедем» надійшло клопотання про зупинення провадження у справі.

Клопотання обґрунтоване тим, що у Святошинському районному суді міста Києва розглядалася справа №759/8676/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ТОВ «Боедем» про поділ майна подружжя, визнання недійсним договору купівлі-продажу, скасування реєстрації та визнання права власності. Предметом розгляду вказаної справи є поділ майна подружжя (частки у розмірі 96,2% в статутному капіталі ТОВ «Боедем»), визнання недійсним договору купівлі-продажу корпоративних прав на частки у статутному капіталі ТОВ «Боедем» від 10.11.2011, та скасування запису в Державному реєстрі №6001764 від 22.02.2012.

Відповідач вказує, що 03.09.2020 Святошинським районним судом міста Києва оголошено вступну та резолютивну частини рішення у справі №759/8676/19, повний текст якого станом на 17.09.2020 не складено. На думку представника відповідача, мотиви ухвалення вказаного рішення безпосередньо пов`язані зі справою №910/16262/19, а тому розгляд справи №910/16262/19 необхідно зупинити до набрання законної сили рішенням у справі №759/8676/19.

Судом апеляційної інстанції, у судовому засідання 17.09.2020 клопотання про зупинення провадження у справі №910/16262/19 залишено без розгляду на підставі ст.ст. 118, 207 Господарського процесуального кодексу України у зв`язку з тим, що вказане клопотання подано з пропущенням встановленого судом процесуального строку (до 14.09.2020), без відповідного клопотання про поновлення такого строку.

Розгляд справи відкладено на 20.10.2020.

19.10.2020 через канцелярію Північного апеляційного господарського суду від ТОВ «Боедем» надійшло повторне клопотання про зупинення провадження у справі №910/16262/19 до набрання законної сили рішенням у справі №759/8676/19 з клопотанням про поновлення строку для подачі вказаного клопотання.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.10.2020 в визнано причини пропуску строку для подачі клопотання ТОВ «Боедем» про зупинення провадження у справі №910/16262/19 не поважними. Відмовлено ТОВ «Боедем» у поновленні строку для подачі клопотання про зупинення провадження у справі №910/16262/19. Клопотання про зупинення провадження у справі №910/16262/19 до набрання законної сили судовим рішенням у справі №759/8676/19 залишено без розгляду.

Представник ТОВ «Боедем» у судовому засіданні надав суду апеляційної інстанції свої пояснення по справі в яких, підтримав вимоги апеляційної скарги на підставі доводів, зазначених у ній, просив її задовольнити, рішення Господарського суду міста Києва від 11.06.2020 скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову повністю.

Представник ТОВ «Маквіс Груп» у судовому засіданні також надав суду свої пояснення по справі в яких, заперечив проти доводів, викладених у апеляційній скарзі, на підставі доводів, зазначених у відзиві на скаргу та просив у задоволенні апеляційної скарги відмовити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Представник ТОВ «Олза Аудит» у судовому засіданні також надав суду свої пояснення в яких заперечив проти поданої апеляційної скарги у повному обсязі та просив оскаржуване рішення суду першої інстанції залишити без змін.

У відповідності до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Згідно до ч.1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Колегія суддів апеляційного господарського суду, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду слід залишити без змін з наступних підстав.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та перевірено судом апеляційної інстанції відповідно до Статуту ТОВ «Боедем», затвердженого загальними зборами учасників (протокол №09/11 від 09.11.2011), та відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб-підприємців та громадських формувань, ТОВ «Маквіс Груп» являється учасником ТОВ «Боедем» з часткою у статутному фонді підприємства 50% (14062,50 грн).

01.08.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Олза Аудит» (виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Маквіс Груп» (замовник) укладено договір про надання аудиторських послуг № 6920/67, відповідно до якого виконавець зобов`язується у строк та на умовах договору надавати замовникові послуги, зазначені в п. 1.2 договору, а замовник прийняти та оплатити такі послуги. Найменування послуг: аудит фінансової звітності ТОВ «Боедем» за 2016-2018 роки. Перелік, обсяг та троки надання послуг визначені у завданні (додаток 1 до договору) (п. 1.1-1.3 договору).

У відповідності до додаток № 1 до договору, послуги, що надаватимуться за договором: аудит фінансової звітності ТОВ «Боедем» за 2016-2018 роки. Виконавець повинен: провести необхідні процедури, які вимагаються Міжнародними стандартами аудиту з метою виявлення суттєвих викривлень в наслідок помилок або шахрайських дій, які можуть вплинути на рішення користувачів. Ознайомитись з установчими документами; обліковою політикою; юридичних, бухгалтерськими та кадровими документами, зокрема: договори, банківські виписки та касові ордери, накладні та акти виконаних робіт, відомості нарахування та виплати заробітної плати, інші внутрішні документи, пов`язані зі здійсненням господарських операцій; регістри аналітичного та синтетичного обліку тощо. Вартість послуг становить 62720,00 грн.

В подальшому, 26.09.2019 сторонами було підписано додаток № 2 до договору від 01.08.2019 № 6920/67, яким визначено, що послуги, які надаватимуться за договором: аудит фінансової звітності ТОВ «Боедем» за період з 2016-2019 роки, складеної відповідно до Національних положень бухгалтерського обліку. Сторони визначили вартість послуг у сумі 83600,00 грн. В додатку передбачено, що замовник повинен за актом прийому-передачі надати виконавцеві оригінали або завірені керівником копії таких документів: Статут ТОВ «Боедем» () та всі зміни до нього, які відбувалися за період з 01.01.2016 по 31.12.2019 року; Протоколи Загальних зборів учасників за період з 01.01.2016 по 31.12.2019 року; Організаційна структура Товариства за період з 01.01.2016 по 31.12.2019 року; Положення про керівні органи та структурні підрозділи Товариства, посадові інструкції; Колективний договір за період з 01.01.2016 по 31.12.2019 року у разі наявності; Документи про обрання/призначення керівних органів Товариства та головного бухгалтера (протоколи, накази); Копія паспорту та ідентифікаційного коду керівника і головного бухгалтера; Штатний розпис Товариства та всі зміни, які відбулись за період 01.01.2016 по 31.12.2019; Положення про оплату праці, преміювання; Реєстр судових справ станом за період з 01.01.2016 по 31.12.2019 року; інформація щодо стану розгляду, перелік судових рішень, прийнятих не на користь Товариства, ймовірність та суми можливих збитків за різними сценаріями розгляду справ; Інформація про дату проведення незалежної оцінки майна Товариства та звіти про оцінку; Реєстр чинних договорів за період з 01.01.2016 по 31.12.2019 року; Реєстр договорів оренди за період з 01.01.2016 по 31.12.2019 року; Реєстр договорів позики, кредиту, безповоротної фінансової допомоги та інших договорів цивільно-правового характеру за період з 01.01.2016 по 31.12.2019 року; Договори, укладені Товариством за період з 01.01.2016 по 31.12.2019 року, та документи про їх виконання; Облікова політика Товариства, чинна на 01.01.2016 та всі зміни, які відбувалися за період з 01.01.2016 по 31.12.2019 року; Фінансова звітність Товариства за період з 01.01.2016 по 31.12.2019 року; Податкова звітність з податку на прибуток, ПДВ, ЄСВ, ПДФО та інших податків, які складалися Товариством за період з 01.01.2016 по 31.12.2019; Інформація про відкриті банківські рахунки Товариства; Банківські виписки з рахунків Товариства за період з 01.01.2016 по 31.12.2019 року; Регістри аналітичного та синтетичного обліку щодо узагальнення господарських операцій на бухгалтерських рахунках; Загальна оборотно-сальдова відомість по всіх рахунках Товариства із зазначенням назв субрахунків за період з 01.01.2016 по 31.12.2019 року; Оборотно-сальдові відомості та картки рахунків у розрізі субрахунків по рахунках 10 «Основні засоби», 11 «Інші необоротні матеріальні активи», 12 «Нематеріальні активи», 13 «Нарахований знос (амортизація)», 15 «Капітальні інвестиції» за період з 01.01.2016 по 31.12.2019 року; Картки обліку основних засобів (03-6), акти приймання-передачі (03-1), акти модернізації (дообладнання) (03-2), акти списання (03-3, 03-4), довідки КБ-2В, акти КБ-3, акти приймання-передачі нематеріальних активів, свідоцтва на торгові марки за період з 01.01.2016 по 31.12.2019 року; Оборотно-сальдові відомості (журнали-ордери) та картки рахунків в розрізі субрахунків по рахунках 20 «Запаси», 22 «МШП», 26 «Готова продукція», 28 «Товари», прибуткові та видаткові накладні, подорожні листи, лімітно-забірні картки, акти списання, видаткові накладні за період з 01.01.2016 по 31.12.2019 року; Річні, вибіркові інвентаризації активів та зобов`язань Товариства за період з 01.01.2016 по 31.12.2019; Оборотно-сальдові відомості, картки рахунків та аналіз субрахунків грошових коштів (безготівкові, готівкові та електронні гроші, векселі одержані, фінансові інвестиції) за період з 01.01.2016 по 31.12.2019 року; Прибуткові та видаткові накладні й акти, які підтверджують отримані доходи та понесені витрати при здійсненні фінансово-господарської діяльності за період з 01.01.2016 по 31.12.2019 роки; Оборотно-сальдові відомості та картки рахунків за субрахунками по рахунках 18 «Довгострокова дебіторська заборгованість», 36 «Розрахунки з покупцями та замовниками», 37 «Дебіторська заборгованість з різними дебіторами», 63 «Кредиторська заборгованість за постачальниками та підрядниками», 68 «Розрахунки з іншими кредиторами», а також картки вказаних вище рахунків, звіти про використання грошових коштів виданих в підзвіт, акти за період з 01.01.2016 по 31.12.2019 року; Реєстр дебіторської та кредиторської заборгованості із зазначенням дати виникнення, терміну прострочення. Інформацію по дебіторській заборгованості щодо якої минув строк позовної давності чи прийнято рішення про неможливість стягнення заборгованості (із зазначенням сум заборгованості). Інформацію по кредиторській заборгованості, яка не була погашена Товариством та за якою минув строк* позовної давності (із зазначенням сум заборгованості); Інформацію про наявність / відсутність нарахування резерв сумнівних боргів. Якщо резерв сумнівних боргів нараховується зазначити яким методом. Вказати суму сумнівної дебіторської заборгованості станом на 31.12.2019 р.; Оборотно-сальдові відомості та картки по рахунках 40 «Статутний капітал», 42 «Інший додатковий капітал», 46 «Формування статутного капіталу», перелік безоплатне отриманого та переданого майна, проведених уцінок (дооцінок), акти приймання-передачі майна до статутного капіталу за період з 01.01.2016 по 31.12.2019 року; Оборотно-сальдові відомості (журнали-ордери) та картки за субрахунками по рахунках 65 «Розрахунки за соціальним страхуванням», 66 «Розрахунки із оплати праці» (за субрахунками), відомості нарахування та виплати заробітної плати, штатні розписи, табелі обліку робочого часу, трудові угоди, контракти, накази на відрядження та навчання, накази на матеріальні заохочення та інші виплати, за період з 01.01.2016 по 31.12.2019 року; Оборотно-сальдові відомості та картки по рахунку 64 «Розрахунками за податками та зборами», субрахунки - 641, 643, 644 за період з 01.01.2016 по 31.12.2019 року; Оборотно-сальдові відомості, картки рахунків та аналізи рахунків за субрахунками по рахунках 70 «Доходи від реалізації товарів, робіт, послуг», 71 «Інший операційний дохід» 72 «Дохід від участі в капіталі», 73 «Інші фінансові доходи» за період з 01.01.2016 по 31.12.2019; Оборотно-сальдові відомості, картки рахунків та аналізи рахунків за субрахунками по рахунку 90 «Собівартість» за період з 01.01.2016 по 31.12.2019 року; Оборотно-сальдові відомості, картки рахунків та аналізи рахунків за субрахунками по рахунку 91 «Загальновиробничі витрати», 92 «Адміністративні витрати», 93 «Витрати на збут», 94 «Інші операційні витрати», 97 «Інші витрати» за період з 01.01.2016 по 31.12.2019 року; Інформаційну базу бухгалтерської програми обліку господарських операцій на електронному носії.

14.08.2019 позивач направив відповідачу запит на отримання документів ТОВ «Боедем» для проведення аудиту фінансової звітності ТОВ «Боедем» у відповідності до ст. 41 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», в якому повідомляв про укладення з аудитором договору від 01.08.2019 № 6920/67 та на підставі ч. 4 ст. 41 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» просив забезпечити можливість проведення аудиту фінансової звітності ТОВ «Боедем» шляхом надання доступу його представникам на період проведення перевірки до оригіналів документів ТОВ «Боедем» за період з 2016-2018 роки. До запиту долучено оригінал договору від 01.08.2019 № 6920/67.

Факт направлення відповідачу вказаного вище запиту підтверджуються описом вкладення в цінний лист, в якому зазначено про направлення запиту (з вміщенням тексту запиту у описі вкладення) та оригіналу договору від 01.08.2019 № 6920/67 на ім`я ТОВ «Боедем» за адресою: 03180, м. Київ, вул Велика Окружна, 4 та фіскальним чеком.

Щодо доводів скаржника, що позивачем не було дотримано вимог закону щодо направлення запиту за адресою його місцезнаходження, в зв`язку з чим, на думку відповідача, десятиденний строк на виконання зобов`язань, передбачених ст. 41 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» не розпочав свій перебіг, колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається з опису вкладення в цінний лист, позивачем зазначено адресу місцезнаходження відповідача, в тому числі індекс - 03180, який значиться у ЄДР. Тобто позивачем належним чином виконано свій обов`язок з направлення вказаного запиту.

Натомість, як вбачається з відстеження поштового пересилання саме поштою, лист позивача було направлено за індексом 03170, а не за вказаним позивачем індексом 03180. Крім того, як вбачається з листа АТ «Укрпошта» від 30.01.2020 № 33-Г-883, в якому вказано, що відділення поштового зв`язку з індексом 03180 не існує, вулиця Велика Окружна, 4 обслуговується працівниками відділення поштового зв`язку № 08129. Обставини щодо самостійної переадресації саме поштою листів, адресованих відповідачу, за іншими відділеннями поштового зв`язку також підтверджується тим, що ухвали суду, направляються з зазначенням на конвертах та поштових повідомленнях про вручення поштового відправлення індексу - 03180, натомість пересилаються поштою на інші відділення поштового зв`язку.

Отже, на переконання колегії суддів, місцевий господарський суд дійшов вірного висновку, що позивач здійснив залежні від нього дії спрямовані на направлення відповідачу запиту, натомість, позивач ніяким чином не міг вплинути на відповідача щодо зобов`язання його отримати відповідне поштове відправлення.

Враховуючи зазначене, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що у відповідача виник обов`язок зі сприяння проведення аудиту після проставлення поштою відмітки про не вручення поштового відправлення та повернення його адресанту (30.08.2019).

31.01.2020 ТОВ «Олза Аудит» та ТОВ «Маквіс Груп» укладено додаткову угоду № 1 до договору про надання аудиторських послуг № 6920/67 від 01.08.2019, якою визначили, що виконавець надає послуги з аудиту фінансової звітності ТОВ «Боедем» за 2016-2019 роки, початок перевірки починається не пізніше 14-го дня з дня набрання судовим рішенням законної сили у разі задоволення позову ТОВ «Маквіс Груп» до ТОВ «Боедем» щодо проведення аудиту з дати добровільного надання ТОВ «Боедем» документів для проведення аудиту відповідно до запитуваного переліку (в залежності яка подія настане першою) 30 календарних днів, вартість послуг - 83600,00 грн.

Також, матеріали справи містять запит на отримання документів ТОВ «Боедем» для проведення аудиту фінансової звітності ТОВ «Боедем» у відповідності до ст. 41 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю». Запит не датований, проте серед додатків містить додаткову угоду № 1 від 31.01.2020, тобто запит складений не раніше 31.01.2020. В запиті позивач просить забезпечити проведення аудиту та надати документи. Докази направлення запиту матеріали справи не містять.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що відповідач порушив корпоративні права ТОВ «Маквіс Груп» на проведення аудиту фінансової звітності ТОВ «Боедем».

Відповідно до статті 4 Господарського процесуального кодексу України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів (стаття 20 Господарського кодексу України).

Згідно з ч. 1 ст. 167 Господарського кодексу України корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Відповідно до ч. 3 ст. 80 Господарського кодексу України, товариством з обмеженою відповідальністю є господарське товариство, що має статутний капітал, поділений на частки, розмір яких визначається установчими документами, і несе відповідальність за своїми зобов`язаннями тільки своїм майном. Учасники товариства, які повністю сплатили свої вклади, несуть ризик збитків, пов`язаних з діяльністю товариства, у межах своїх вкладів.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», установчим документом товариства є статут.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та перевірено судом апеляційної інстанції, відповідно до п. 2.1, 8.1.4 Статуту ТОВ «Боедем», затвердженого загальними зборами учасників (протокол №09/11 від 09.11.2011), та відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб-підприємців та громадських формувань, ТОВ «Маквіс Груп» являється учасником ТОВ «Боедем» з часткою у статутному фонді підприємства 50% (14062,50 грн)

За приписами ст. 5 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», учасники товариства мають такі права: 1) брати участь в управлінні товариством у порядку, передбаченому цим Законом та статутом товариства; 2) отримувати інформацію про господарську діяльність товариства; 3) брати участь у розподілі прибутку товариства; 4) отримати у разі ліквідації товариства частину майна, що залишилася після розрахунків з кредиторами, або його вартість. Учасники товариства можуть мати інші права, передбачені законом та статутом товариства.

Пунктом 6.3 Статуту передбачено, що часники товариства мають право, зокрема, брати участь у підведенні підсумків діяльності товариства в порядку, визначеному статутом; отримувати дані, що стосуються діяльності товариства, стану його майна, прибутку та збитків; брати участь в управлінні товариством в порядку, визначеному статутом; вносити пропозиції на розгляд загальних зборів та інших органів товариства, тощо.

Перевірки фінансової діяльності товариства здійснюються податковими органами, іншими органами державної влади у межах визначених законом повноважень, ревізійною комісією (ревізором) господарського товариства та/або аудиторами. Достовірність та повнота річного балансу і звітності господарського товариства у випадках, визначених законом, повинні бути підтверджені аудитором (аудиторською організацією).(ч. ч. 2, 3 ст. 90 Господарського кодексу України).

У статті 17 Статуту встановлено, бухгалтерський, оперативний та статистичний облік і звітність в товаристві проводиться за нормами, діючими в Україні. Відповідальність за стан обліку, своєчасне представлення бухгалтерської та іншої звітності покладається на головного бухгалтера товариства. Фінансовий рік встановлюється з 01 січня по 31 грудня. Результати діяльності товариства відображаються в балансах, звіті про прибуток та збитки, а також в річному звіті, який представляється Генеральним директором для його затвердження зборами. Товариство за власний рахунок наймає аудиторську організацію для перевірки і підтвердження річної фінансової звітності (зовнішній аудит).

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про аудит фінансової звітності та аудиторську діяльність» аудит фінансової звітності - аудиторська послуга з перевірки даних бухгалтерського обліку і показників фінансової звітності та/або консолідованої фінансової звітності юридичної особи або представництва іноземного суб`єкта господарювання, або іншого суб`єкта, який подає фінансову звітність та консолідовану фінансову звітність групи, з метою висловлення незалежної думки аудитора про її відповідність в усіх суттєвих аспектах вимогам національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку, міжнародних стандартів фінансової звітності або іншим вимогам; аудиторська діяльність - незалежна професійна діяльність аудиторів та суб`єктів аудиторської діяльності, зареєстрованих у Реєстрі аудиторів та суб`єктів аудиторської діяльності, з надання аудиторських послуг

Відповідно до ст. 7 «Про аудит фінансової звітності та аудиторську діяльність» аудиторські послуги надаються на підставі договору про надання аудиторських послуг, укладеного між суб`єктом аудиторської діяльності та замовником. Неаудиторські послуги можуть надаватися на підставі договору, письмового або усного звернення замовника до суб`єкта аудиторської діяльності. У договорі про надання аудиторських послуг передбачаються предмет, обсяг аудиторських послуг, розмір та умови оплати, відповідальність сторін та інші умови відповідно до вимог законодавства та міжнародних стандартів аудиту. Права та обов`язки суб`єкта аудиторської діяльності і замовника при наданні аудиторських послуг визначаються в договорі відповідно до вимог цього Закону та інших нормативно-правових актів. Замовник має право вільного вибору суб`єкта аудиторської діяльності із дотриманням вимог цього Закону та інших нормативно-правових актів. Посадові особи юридичної особи, фінансова звітність якої перевіряється, зобов`язані створити для суб`єкта аудиторської діяльності належні умови для якісного надання аудиторських послуг відповідно до вимог цього Закону та інших нормативно-правових актів. Посадові особи юридичної особи, фінансова звітність якої перевіряється, несуть відповідальність за повноту і достовірність документів та іншої інформації, що надаються аудитору для надання аудиторських послуг. Звіти за результатами надання аудиторських послуг оформляються відповідно до міжнародних стандартів аудиту та вимог цього Закону.

Згідно зі ст. 41 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», на вимогу учасника чи учасників, яким сукупно належить 10 і більше відсотків статутного капіталу товариства, проводиться аудит фінансової звітності товариства із залученням аудитора (аудиторської фірми), не пов`язаного (не пов`язаної) майновими інтересами з товариством, посадовими особами товариства чи з його учасниками. У такому разі учасник (учасники) товариства самостійно укладає з визначеним ним аудитором (аудиторською фірмою) договір про проведення аудиту фінансової звітності товариства, в якому зазначається обсяг аудиторських послуг. Витрати, пов`язані з проведенням аудиту фінансової звітності, покладаються на учасника (учасників), на вимогу якого проводиться такий аудит, якщо інше не встановлено статутом товариства. Загальні збори учасників товариства можуть ухвалити рішення про відшкодування витрат учасника на аудит фінансової звітності товариства. Виконавчий орган товариства протягом 10 днів з дати отримання запиту учасника (учасників) про такий аудит та примірника оригіналу договору про проведення аудиту фінансової звітності товариства зобов`язаний забезпечити аудитору можливість проведення аудиту та надати завірені підписом уповноваженої особи товариства копії всіх документів відповідно до визначеного у договорі обсягу аудиторських послуг.

Оскільки, ТОВ «Маквіс Груп» належить частка у статутному капіталі ТОВ «Боедем» 50%, на переконання колегії суддів, враховуючи приписи ст. 41 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», у позивача є право вимагати проведення аудиторської перевірки діяльності ТОВ «Боедем».

З метою захисту свого права, встановленого, ст. 41 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», 14.08.2019 позивач звернувся до товариства із вимогою забезпечити працівникам ТОВ «Олза Аудит» можливість проведення аудиту ТОВ «Боедем» та надати працівникам ТОВ «Олза Аудит» завірені підписом уповноваженої особи товариства копії документів, згідно переліку.

При цьому, на виконання ч. 2 ст. 41 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» 01.08.2019 між позивачем та третьою особою укладено договір № 6920/67 на надання аудиторських послуг, оригінал якого був направлений відповідачу.

Колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується з висновками суду першої інстанції, що приписи ст. 41 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» є імперативними для товариства у випадку відповідної вимоги учасника чи учасників, яким сукупно належить 10 і більше відсотків статутного капіталу товариства. Право учасника вимагати проведення аудиту у цьому випадку не залежить від бажання самого товариства чи його посадових осіб, чи від доцільності проведення такої перевірки, натомість, обов`язок товариства забезпечити аудитору можливості проведення перевірки виникає в силу прямої вказівки закону.

Отже чинним законодавством визначено, що позивач, саме у даній справі має право вимагати проведення аудиту, а відповідач зобов`язаний на вимогу учасника забезпечити проведення такої фінансової перевірки.

Проте, як вірно встановлено судом першої інстанції та перевірено судом апеляційної інстанції, відповідач відповіді на запит не надав, проведення аудиту не забезпечив, що не узгоджується з вимогами статті 41 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», якою встановлений обов`язок, а не право, виконавчого органу товариства протягом 10 днів з дати отримання запиту учасника про такий аудит та примірника оригіналу договору про проведення аудиту фінансової звітності товариства забезпечити аудитору можливість проведення аудиту та надати завірені підписом уповноваженої особи товариства копії всіх документів відповідно до визначеного у договорі обсягу аудиторських послуг.

Враховуючи зазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість заявлених позовних вимог в частині зобов`язання відповідача забезпечити можливість проведення аудиту.

Доводи скаржника з приводу відсутності у позивача корпоративного права на його вимогу проводити аудит, колегія суддів вважає необґрунтованими виходячи з наступного.

Протоколом № 10 Зборів учасників ТОВ «Боедем» від 10.11.2011 прийнято рішення, що ТОВ «Маквіс Груп» наділено правами учасника ТОВ «Боедем» та володіє 50 голосами при вирішенні всіх питань пов`язаних тільки з активами та пасивами нерухомого майна: приміщення загальною площею 10134,4 кв м, розташованого в м. Києві по вул Велика Окружна, 4. ТОВ «Маквіс Груп» не наділено правами учасника ТОВ «Боедем» при вирішенні всіх питань, пов`язаних з іншими активами та пасивами ТОВ «Боедем».

Колегія суддів звертає увагу на те, що вказаний протокол не підтверджує відмову позивача від його корпоративних прав, яке гарантоване ст. 41 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю». Крім того, в Статуті товариства чи Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, відсутні будь-які застереження про обмеження корпоративних прав позивача, натомість міститься відомості про те, що ТОВ «Маквіс Груп» є учасником ТОВ «Боедем», якому належить частка у статутному капіталі у розмірі 50%.

Отже, вказані доводи апелянта є необгрунтованими, оскільки, відсутні докази в підтвердження відмови позивача від свого права ініціювати аудит фінансової звітності відповідача.

Щодо заяви відповідача про застосування строків позовної давності до вимоги про проведення аудиту за 2016 рік, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про господарські товариства» (в редакції, що діяла станом на момент подання звітності 2016 року) товариство веде бухгалтерський облік, складає і подає статистичну інформацію та адміністративні дані у порядку, встановленому законодавством.

Частиною першою статті 13 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» передбачено, що звітним періодом для складання фінансової звітності є календарний рік. Проміжна фінансова звітність складається за результатами першого кварталу, першого півріччя, дев`яти місяців. Крім того, відповідно до облікової політики підприємства фінансова звітність може складатися за інші періоди.

Пунктом 17.3. Статуту ТОВ «Боедем» встановлено фінансовий рік з 1 січня по 31 грудня, а пунктом 17.4. Статуту передбачено, що результати діяльності Товариства відображаються в балансах, звіті про прибуток та збитки, а також в річному звіті, який представляється Генеральним директором для його затвердження Зборами.

Відповідно до п. 5 Порядку подання фінансової звітності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2000 року № 419, проміжна фінансова звітність (I квартал, перше півріччя, дев`ять місяців), крім консолідованої, подається підприємствами органам, зазначеним у пункті 2 (крім органів Казначейства), не пізніше 25 числа місяця, що настає за звітним кварталом, а річна - не пізніше 28 лютого наступного за звітним року.

Отже, з урахуванням викладеного, фінансові результати за 2016 рік мають включати усі показники за період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, та відображені у звітності, яка мала бути сформована у січні-лютому 2017 року за результатами діяльності за 2016 рік, а тому звернення ТОВ «Маквіс Груп» до суду 18 листопада 2019 року з позовними вимогами щодо проведення аудиту за 2016 рік здійснено в межах позовної давності.

Відповідно до ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Оскільки, позивач довідався про порушення відповідачем його права, передбаченого ст. 41 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» у 2019 році, колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується з висновком суду першої інстанції, що трирічний строк позовної давності на всі заявлені позивачем вимоги станом на дату звернення з позовною заявою, не сплив, а тому місцевим господарським судом правомірно відмовлено відповідачу у задоволенні заяви про застосування строку позовної давності.

Щодо доводів скаржника про безпідставність застосування до правовідносин Закон України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», оскільки, позивач просить провести аудит за роки до набрання чинності вищезазначеним законом, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 17, 18 Закону України «Про господарські товариства» перевірки фінансової діяльності товариства здійснюються державними податковими інспекціями, іншими державними органами у межах їх компетенції, ревізійними органами товариства та аудиторськими організаціями. Товариство веде бухгалтерський облік, складає і подає статистичну інформацію та адміністративні дані у порядку, встановленому законодавством. Достовірність та повнота річної фінансової звітності товариства повинні бути підтверджені аудитором (аудиторською фірмою). Обов`язкова аудиторська перевірка річної фінансової звітності товариств з річним господарським оборотом менш як двісті п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів проводиться один раз на три роки.

Отже станом на 2016, 2017 роки була відсутня норма закону, яка надавала право учаснику товариства ініціювати проведення аудиту.

Разом з тим, відповідно до п. 1, 2 прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» цей Закон набирає чинності через три місяці з дня його опублікування, крім частини другої статті 23 цього Закону, яка набирає чинності через один рік з дня набрання чинності цим Законом. Визнати таким, що втратив чинність, Закон України «Про господарські товариства» (Відомості Верховної Ради України, 1991 р., № 49, ст. 682 із наступними змінами) у частині, що стосується товариств з обмеженою відповідальністю та товариств з додатковою відповідальністю.

Оскільки, позивач звернувся до відповідача з запитом на проведення аудиту після набрання чинності Законом України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», то його право як учасника вимагати проведення аудиту за роки, до набрання чинності відповідним законом не обмежено. Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що норми Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» розповсюджуються на правовідносини сторін у повному обсязі заявлених вимог.

Щодо позовних вимог про зобов`язання надати позивачу та третій особі документів, згідно переліку, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 41 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» виконавчий орган товариства протягом 10 днів з дати отримання запиту учасника (учасників) про такий аудит та примірника оригіналу договору про проведення аудиту фінансової звітності товариства зобов`язаний забезпечити аудитору можливість проведення аудиту та надати завірені підписом уповноваженої особи товариства копії всіх документів відповідно до визначеного у договорі обсягу аудиторських послуг.

Отже, документи, згідно вищезазначеної норми, надаються саме аудитору, а не учаснику товариства.

Згідно статуту товариства учасник наділений правом на отримання даних, що стосуються діяльності товариства, стану його майна, прибутку та збитків (п. 6.3.2).

Відповідно до ст. 43 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» товариство зобов`язано зберігати такі документи: 1) протокол зборів засновників товариства (рішення одноосібного засновника); 2) статут товариства та зміни до статуту; 3) протоколи загальних зборів учасників; 4) документи товариства, що регулюють діяльність органів товариства, та зміни до них; 5) положення про філії (представництва) товариства у разі їх створення (відкриття); 6) протоколи засідань наглядової ради товариства та колегіального виконавчого органу товариства, накази і розпорядження виконавчого органу товариства; 7) аудиторські висновки та результати надання інших аудиторських послуг; 8) річну фінансову звітність; 9) документи звітності, що подаються відповідним державним органам; 10) документи, пов`язані з випуском емісійних цінних паперів; 11) інші документи, передбачені законодавством, статутом товариства, рішеннями загальних зборів учасників, наглядової ради та виконавчого органу товариства; 12) документи, що підтверджують права товариства на майно; 13) документи бухгалтерського обліку. Відповідальність за зберігання документів товариства покладається на виконавчий орган товариства та на головного бухгалтера (у разі призначення) - щодо документів бухгалтерського обліку та фінансової звітності. Документи, передбачені частиною першою цієї статті, підлягають зберіганню протягом усього строку діяльності товариства, крім документів бухгалтерського обліку, строки зберігання яких визначаються відповідно до законодавства. Товариство забезпечує кожному учаснику (його представнику) доступ до документів, визначених частиною першою цієї статті. Протягом 10 днів з дня надходження письмової вимоги учасника товариства виконавчий орган товариства зобов`язаний надати такому учаснику копії відповідних документів, визначених частиною першою цієї статті. За підготовку копій документів товариство може встановлювати плату, розмір якої не може перевищувати розмір витрат на виготовлення копій документів та витрат, пов`язаних з пересиланням документів поштою.

Разом з тим, позивач обґрунтовує позовну вимогу ст. 41 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» з посиланням саме на необхідність проведення аудиту, а не його правом, що передбачено статутом та ст. 43 Закону.

Враховуючи зазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в цій частині у задоволенні позовних вимог про зобов`язання відповідача надати позивачу документи, необхідні для проведення аудиту.

Щодо вимоги про надання документів аудитору, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 7 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» посадові особи юридичної особи, фінансова звітність якої перевіряється, зобов`язані створити для суб`єкта аудиторської діяльності належні умови для якісного надання аудиторських послуг відповідно до вимог цього Закону та інших нормативно-правових актів. Посадові особи юридичної особи, фінансова звітність якої перевіряється, несуть відповідальність за повноту і достовірність документів та іншої інформації, що надаються аудитору для надання аудиторських послуг.

Отже, як вірно вказав суд першої інстанції, саме аудитор визначає обсяг необхідних йому для проведення аудиту документів і відповідач зобов`язаний надати необхідні документи саме аудитору на його вимогу.

Позивачем, ані під час розгляду справи у суді першої інстанції, ані під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції не було надано доказів того, що аудитор звертався до відповідача з вимогою надати йому саме визначені позивачем у переліку документи і що саме цей перелік документів буде необхідним та достатнім для проведення аудиту. В даному випадку позивач, заявляючи відповідну вимогу, діяв в інтересах третьої особи, хоча суду не було надано доказів того, що він наділений відповідним обсягом повноважень.

Враховуючи зазначене, місцевий господарський суд правомірно відмовив у задоволенні вимог позивача про зобов`язання відповідача надати аудитору документи, згідно переліку.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про часткове задоволення позову.

Крім того, колегія суддів вважає безпідставними доводи скаржника, що судом першої інстанції необґрунтовано ухвалою суду від 20.02.2020 відмовлено у задоволенні клопотання про зупинення провадження у даній справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 759/8676/19.

Як вбачається з поданого клопотання до суду першої інстанції, відповідач, зазначав, що предметом позову ОСОБА_1 по справі 759/8676/19 є визнання недійсним з моменту укладення договір купівлі-продажу корпоративних прав на частки у статутному капіталі ТОВ «Боедем» від 10.11.2011, поділ спільної сумісної власності подружжя на частку в статутному капіталі ТОВ «Боедем», що складає 96,2 %, визнання за нею та ОСОБА_2 право приватної власності по 1/2 частині в праві спільної сумісної власності, що відповідає частці в статутному капіталі ТОВ «Боедем», що складає 48,1 % статутного капіталу ТОВ «Боедем».

Відповідач, як під час розгляду справи у суді першої інстанції, так і під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції вважає, що у разі задоволення позову у справі № 759/867/19, ТОВ «Маквіс Груп» не буде мати жодних підстав для звернення з позовною заявою до ТОВ «Боедем» та предмет спору буде відсутній.

Відповідно до п. 5 частини 1 статті 227 ГПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадку об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Як вірно вказав суд першої інстанції, за змістом наведеної норми процесуального права підставою для зупинення провадження у господарській справі є сукупність таких складових як розгляд іншої справи іншим судом, пов`язаність цієї іншої судової справи з даною господарською справою та об`єктивна неможливість розгляду останньої до вирішення судом зазначеної іншої справи.

При цьому, пов`язаною з даною справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення.

Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі.

Отже, для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарський суд у кожному випадку повинен з`ясовувати, як пов`язана справа, яка розглядається іншим судом, а також чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду даної справи.

При цьому, наявність одразу обох цих обставин може бути достатньою процесуальною підставою для застосування ст. 227 Господарського процесуального кодексу України.

Водночас, предметом позову у даній справі є зобов`язання забезпечити аудитору ТОВ «Олза Аудит» можливість проведення аудиту фінансової звітності ТОВ «Боедем» за 2016-2019 роки шляхом надання протягом 10 днів з дати набрання судовим рішенням законної сили уповноваженим представникам ТОВ «Маквіс Груп» та ТОВ «Олза Аудит» завірених підписом повноваженої особи та печаткою ТОВ «Боедем» копій документів та інформації (згідно переліку в резолютивній частині позовної заяви).

На переконання колегії суддів, відповідачем не було обгрунтовано об`єктивна неможливість розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку цивільного судочинства, та неможливість на підставі зібраних доказів встановити та оцінити обставини справи, які є предметом розгляду даної справи.

Судова колегія вважає, що в даній справі №910/16262/19 за наявними у справі доказами можливо встановити факти та оцінити обставини, що входять до предмету доказування, а тому з огляду на викладене, місцевий господарський суду правомірно відмовив у задоволенні клопотання ТОВ «Боедем» про зупинення провадження у даній справі.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року).

Згідно з ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Принцип змагальності процесу означає, що кожній стороні повинна бути надана можливість ознайомитися з усіма доказами та зауваженнями, наданими іншою стороною, і відповісти на них (п. 63 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїс-Матеос проти Іспанії» від 23.06.1993).

Дія принципу змагальності ґрунтується на переконанні: протилежність інтересів сторін найкраще забезпечить повноту матеріалів справи через активне виконання сторонами процесу тільки їм притаманних функцій. Принцип змагальності припускає поєднання активності сторін у забезпеченні виконання ними своїх процесуальних обов`язків із забезпеченням судом умов для здійснення наданих їм прав.

У Рекомендаціях R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на удосконалення судової системи, наголошується на тому, що суд повинен, принаймні в ході попереднього засідання, а якщо можливо, і протягом всього розгляду, відігравати активну роль у забезпеченні швидкого судового розгляду, поважаючи при цьому права сторін, в тому числі і їх право на неупередженість. Зокрема, він повинен володіти повноваженнями proprio motu, щоб вимагати від сторін пред`явлення таких роз`яснень, які можуть бути необхідними; вимагати від сторін особистої явки, піднімати питання права; вимагати показань свідків, принаймні в тих випадках, коли мова йде не тільки про інтереси сторін, що беруть участь у справі, тощо. Такі повноваження повинні здійснюватися в межах предмета розгляду.

Обов`язок доказування, встановлений статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

До того ж, суд зазначає, що однією з засад здійснення господарського судочинства у відповідності до статті 2 Господарського процесуального кодексу України є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Принцип рівності сторін у процесі - у розумінні «справедливого балансу» між сторонами - вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п. 33 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Домбо Бегеер Б. В. проти Нідерландів» від 27.10.1993).

У відповідності до ст. 42 ГПК України учасники справи користуються рівними процесуальними правами. Учасники справи мають право подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; брати участь у дослідженні доказів; ставити питання іншим учасникам справи.

Відповідно до ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Отже, виходячи з вищевикладеного, як в суді першої інстанції так і в суді апеляційної інстанції відповідачем не було подано належних та переконливих доказів на заперечення заявленого позову. Судова колегія звертає увагу, що доводи та заперечення викладені у апеляційній скарзі відповідача на рішення суду першої інстанції не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що рішення господарського суду міста Києва від 11.06.2020, прийняте після повного з`ясування обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими, а також у зв`язку з правильним застосуванням норм матеріального права, є таким що відповідає нормам закону.

Таким чином, в задоволенні апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Боедем» слід відмовити, а оскаржуване рішення господарського суду міста Києва від 11.06.2020 - залишити без змін.

Судові витрати розподіляються відповідно до вимог ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст. 232-241, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Боедем» на рішення Господарського суду міста Києва від 11.06.2020 у справі №910/16262/19 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 11.06.2020 у справі №910/16262/19 залишити без змін.

3. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покладаються на Товариства з обмеженою відповідальністю «Боедем».

4. Матеріали справи №910/16262/19 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до ст. 287-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст складено 30.10.2020

Головуючий суддя О.В. Тищенко

Судді С.Р. Станік

К.В. Тарасенко