РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

04.11.2020справа №910/13262/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Марченко О.В. розглянув в порядку спрощеного позовного провадження

справу №910/13262/20

за позовом комунального підприємства «Київтранспарксервіс» (01030, м. Київ, вул. Леонтовича, буд. 6; ідентифікаційний код 35210739)

до товариства з обмеженою відповідальністю «Автоальянс 3» (02152, м. Київ, проспект Тичини, буд. 20; ідентифікаційний код: 41752090)

про стягнення 55 629,31 грн.,

без участі представників сторін.

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Стислий виклад позовних вимог

Комунальне підприємство «Київтранспарксервіс» (далі - Підприємство) звернулося до господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «Автоальянс 3» (далі - Товариство): 52 390 грн. основного боргу, що утворився у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору від 26.12.2017 №ДНП-2017-12/143 про надання права на експлуатацію фіксованих місць паркування (далі - Договір); 2 668,17 грн. пені та 571,14 грн. 3% річних, а всього 55 629,31 грн.

Позов мотивовано тим, що:

- 26.12.2017 Підприємством та Товариством укладено Договір, відповідно до якого позивач надає за плату відповідачу право на організацію та експлуатацію 31 місця для платного паркування транспортних засобів, а також 4 спеціальних місця для безкоштовного паркування транспортних засобів, які перевозять інвалідів, що розташовані на паркувальному майданчику за адресою: м. Київ, Дарницький район, Харківське шосе, 156, у межах III територіальної зони паркування м. Києва.;

- пунктом 3.1 Договору передбачено, що плата Товариства Підприємству згідно з умовами Договору становить 6,50 грн. за одне місце для платного паркування транспортних засобів на добу;

- 16.03.2020 позивачем направлено лист-вимогу №053/05-1052, зі змісту якої вбачається, що станом на 05.03.2020 за Договором утворилася заборгованість у сумі 52 390 грн.; 07.04.2020 відповідач отримав зазначену вимогу, але відповіді не надав, борг не сплатив;

- станом на 31.08.2020 (дата підписання позовної заяви) сума заборгованості відповідача перед позивачем становить 52 390 грн.;

- за прострочення виконання відповідачем зобов`язань за Договором позивачем нараховано 2 668,17 грн. пені та 571,14 грн. 3% річних.

2. Процесуальні дії у справі

Ухвалою господарського суду міста Києва від 10.09.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами; встановлено:

- позивачу строк у п`ять днів:

Ч з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для надання суду оригінали всіх документів, доданих до позовної заяви, що стосуються предмету спору (для огляду);

Ч з дня отримання від відповідача відзиву на позовну заяву для надання суду відповіді на відзив в порядку статті 166 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) з доданням доказів, що підтверджують викладені обставини, та доказів надіслання вказаних документів відповідачу;

- відповідачу строк:

Ч у п`ять днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для надання суду заяви з запереченням проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження;

Ч у п`ятнадцять днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для надання суду: відзиву на позов в порядку статті 165 ГПК України з доданням доказів, що підтверджують викладені обставини, та доказів надіслання відзиву та доданих до нього документів позивачу; на підтвердження статусу юридичної особи і повного найменування належним чином засвідчених копій (для долучення до матеріалів справи) статуту; документів, що підтверджують повноваження представників (накази, довіреності, тощо), - оригінали для огляду, належним чином засвідчені копії для долучення до матеріалів справи;

Ч у п`ять днів з дня отримання відповіді на відзив для надання суду заперечень на відповідь на відзив в порядку статті 167 ГПК України з доданням доказів, що підтверджують викладені обставини, та доказів надіслання зазначених документів позивачу.

Вказану ухвалу було надіслано відповідачу на адресу, зазначену у позовній заяві та в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, що підтверджується відміткою канцелярії на звороті такої ухвали.

До матеріалів справи долучено конверт-повернення з адреси місцезнаходження відповідача з відміткою відділення поштового зв`язку «адресат відсутній за адресою».

Пунктом 5 частини шостої статті 242 ГПК України передбачено, що днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Слід зазначити, що представник відповідача ознайомився з матеріалами даної справи 07.10.2020.

З огляду на викладене відповідач не був позбавлений права та можливості подати у встановлені ГПК України строки відзив на позовну заяву.

ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ

26.12.2017 Підприємством (сторона-1) і Товариством (сторона-2) укладено Договір, за умовами якого:

- сторона-1 надає за плату стороні-2 право на організацію та експлуатацію 31 (тридцяти одного) місця для платного паркування транспортних засобів, а також 4 (чотирьох) спеціальних місць для безкоштовного паркування транспортних засобів, які перевозять інвалідів, що розташовані на паркувальному майданчику за адресою: Дарницький район, Харківське шосе, 156, в межах ІІІ територіальної зони паркування м. Києва (далі - фіксовані місця для паркування), а також здійснення розрахунків з юридичними та фізичними особами за паркування їх автотранспорту (пункт 1.1 Договору);

- фіксовані місця для паркування вважаються переданими в експлуатацію сторони-2 з моменту набрання чинності Договором (пункт 1.3 Договору);

- фіксовані місця вважатимуться повернутими стороні-1 з експлуатації через 15 (п`ятнадцять) календарних днів з дати закінчення строку дії, припинення (розірвання) Договору (пункт 1.4 Договору);

- плата сторони-2 стороні-1 становить 6,50 грн. за одне місце для платного пакування транспортних засобів за добу в тому числі: вартість послуги без ПДВ та збору за місця для паркування транспортних засобів - 0,82 грн.; ПДВ - 0,16 грн.; збір за місця паркування транспортних засобів - 5,52 грн. (пункт 3.1 Договору);

- розрахунок за Договором здійснюється шляхом оплати стороною-2 стороні-1 у розмірі 100% щомісячного платежу не пізніше 20 (двадцятого) числа поточного місяця, відповідно до графіку платежів (додаток 1 до Договору) (пункт 3.3 Договору);

- сторона-1 зобов`язана не пізніше 5-го числа місяця, наступного за звітним, підготувати в двох примірниках акт приймання-передачі наданих послуг; сторона-1 надсилає два примірника акта приймання-передачі наданих послуг стороні-2 шляхом поштового відправлення (цінним листом з описом вкладення, без повідомлення про вручення) на адресу сторони-2, яка вказана в Договорі; сторони дійшли згоди, що в цьому випадку акт приймання-передачі наданих послуг вважається належним чином переданим стороною-1 та прийнятим стороною-2; сторона-2 зобов`язана протягом п`яти робочих днів з дня прийняття акта приймання-передачі наданих послуг підписати його та повернути стороні-1 примірник акта (пункт 3.4 Договору);

- у разі порушення стороною-2 строків здійснення оплати, встановлених Договором, сторона-1 набуває право вимоги у сторони-2 сплати пені в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла на момент прострочення, за кожний день прострочення від суми несплати (пункт .2 Договору);

- Договір набирає чинності з 01.01.2018 і діє до 31.12.2020 (пункт 6.1 Договору).

16.03.2020 позивач звернувся до відповідача з листом-вимогою від 13.03.2020 №053/05-1052, в якій вказав про те, що станом на 05.03.2020 у Товариства виникла заборгованість за Договором у сумі 52 390 грн.

Відповідач отримав зазначену вимогу 07.04.2020, але відповіді не надав, борг не сплатив.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ. ПОЗИЦІЯ СУДУ

Пунктом 4 Правил паркування транспортних засобів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 №1342, передбачено, що відведені майданчики для паркування - це майданчики для паркування, розміщені в межах проїзної частини вулиці, дороги або тротуару та обладнані відповідно до вимог цих Правил і Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (Офіційний вісник України, 2001 р., № 41, ст. 1852).

Згідно з пунктом 17.2 Правил благоустрою міста Києва, затверджених рішенням II сесії VI скликання КМР від 25.12.2008 №1051/1051 (далі - Правила), паркування транспортних засобів - це тимчасова стоянка транспортних засобів у відведених або спеціально обладнаних місцях для паркування автотранспорту без відповідальності за збереження транспортного засобу або з такою відповідальністю, якщо можливе оснащення місць для паркування необхідним обладнанням.

Збір за паркування транспортних засобів - це місцевий податок, який згідно із законом запроваджується і зупиняється Київською міською радою на території міста Києва та зараховується до бюджету м. Києва.

Плата за послуги паркування включає в себе ставку збору за паркування, відшкодування витрат на утримання та обслуговування місць для платного паркування, забезпечення планового прибутку уповноваженої особи (оператора) та може включати інвестиційну складову у разі затвердження Київською міською радою інвестиційної програми, якою передбачена зазначена складова.

Відповідно до підпункту 17.3.1 пункту 17.3 Правил платні місця для паркування транспортних засобів (майданчики для платного паркування) призначені для тимчасової стоянки транспортного засобу зі стягненням плати за паркування у відведених або спеціально обладнаних місцях без відповідальності за збереження транспортного засобу або з такою відповідальністю, якщо можливе оснащення місця для паркування транспортних засобів необхідним обладнанням. Організація та експлуатація місць платного паркування транспортних засобів здійснюється лише оператором або підприємствами, з якими оператор уклав відповідний договір.

Частиною першою статті 626 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

Згідно з частиною першою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За приписами статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та 3% річних в порядку статті 625 ЦК України є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Відповідно до частини першої статті 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 ЦК України).

Статтею 73 ГПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються, зокрема, письмовими, речовими і електронними доказами;

Згідно із статтею 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Відповідно до статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною першою статті 77 ГПК України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

ВИСНОВКИ

Так, у позовній заяві Підприємство вказує про те, що у зв`язку з неналежним виконання відповідачем Договору та нездійсненням оплати за період з квітня по червень 2020 року у Товариства виникла заборгованість у сумі 52 390 грн.

Надалі у таблиці позивач наводить місяці, за які повинна бути здійснена оплата, кількість днів у місяці, суму, що підлягає сплаті, строк оплати, суми, що були сплачені, залишок непогашеної заборгованості.

Згідно з таблицею у відповідача наявна заборгованість за період з березня по листопад 2019 року.

На підтвердження наявності у відповідача заборгованості перед Підприємством, останнім подано суду оборотно-сальдову відомість за рахунком 3614 за 01.01.2017 - 26.08.2020 щодо Товариства за Договором, з якої вбачається, що позивачем виставлено відповідачу такі рахунки: від 01.09.2019 №КП-00007199 на суму 6 246,50 грн.; від 01.09.2019 №КП-00007200 на суму 6 045 грн.; від 01.09.2019 №КП-00007201 на суму 6 246,50 грн.; від 01.09.2019 №КП-00007202 на суму 6 045 грн.; від 01.09.2019 №КП-0007203 на суму 6 246,50 грн.; від 01.09.2019 №КП-00007204 на суму 6 246,50 грн.; від 01.09.2019 №КП-00007198 на суму 6 045 грн.; від 01.10.2019 №КП-00007197 на суму 6 246,50 грн.; від 01.11.2019 №КП-00008060 на суму 3 022,50 грн.

Разом з тим жодного такого рахунку позивачем суду не подано, як і не подано актів приймання-передачі наданих послуг, які передбачені Договором, а відтак встановити наявність у відповідача заборгованості та період такої заборгованості не вбачається за можливе.

Отже позовні вимоги Підприємства в частині стягнення з Товариства 52 390 грн. основного боргу задоволенню не підлягають з підстав недоведеності.

Що ж до стягнення з відповідача 2 668,17 грн. пені та 571,14 грн. 3% річних, то такі вимоги також не підлягають задоволенню оскільки є похідними від первісної вимоги.

За приписами статті 129 ГПК України судові витрати зі справи слід покласти на позивача.

Керуючись статтями 13, 73, 74, 76 - 79, 86, 129, 232, 233, 236 - 238, 240, 247-252 ГПК України, господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Відмовити у задоволенні позову комунального підприємства «Київтранспарксервіс» (01030, м. Київ, вул. Леонтовича, буд. 6; ідентифікаційний код 35210739) до товариства з обмеженою відповідальністю «Автоальянс 3» (02152, м. Київ, проспект Тичини, буд. 20; ідентифікаційний код: 41752090) про стягнення 55 629,31 грн.

2. Витрати зі сплати судового збору покласти на комунальне підприємство «Київтранспарксервіс» (01030, м. Київ, вул. Леонтовича, буд. 6; ідентифікаційний код 35210739).

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд протягом двадцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 04.11.2020.

Суддя О.В. Марченко