РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

30.09.2020Справа № 910/4700/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Баранова Д.О., за участю секретаря судового засідання Зарудньої О.О., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "Аптека № 222" (61123, обл. Харківська, м. Харків, пр.-т Гагаріна, 177; ідентифікаційний код: 31439339)

до 1. Харківської обласної ради (61200, обл. Харківська, м. Харків, вул. Сумська, 64; ідентифікаційний код: 24283333)

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Обласна соціальна аптека" (61022, обл. Харківська, м. Харків, пров. Криничний, 10; ідентифікаційний код: 42486957)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів: Комунальне некомерційне підприємство Харківської обласної ради "Обласний медичний клінічний центр урології і нефрології ім. В.І.Шаповала" (61037, обл. Харківська, м. Харків, пр.-т. Московський, 195; ідентифікаційний код: 31437719)

про застосування правових наслідків недійсності правочину та зобов`язання вчинити дії

Представники сторін:

від позивача: Баранов Т.О.

від відповідача-1: не з`явився

від відповідача-2: не з`явився

від третьої особи: не з`явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "Аптека № 222" з позовом до Харківської обласної ради та Товариства з обмеженою відповідальністю "Обласна соціальна аптека" в якому позивач просить суд:

- застосувати двосторонню реституцію між Харківською обласною радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "Обласна соціальна аптека" у зв`язку з недійсністю договору оренди № 368Н комунального майна від 05.03.2019, а саме: нежитлового приміщення загальною площею 28,0 кв. м., у тому числі місць спільного користування 7,3 кв.м, будівлі літ. "Б-7", що знаходиться за адресою м. Харків, просп. Московський, 195, укладеного між Харківською обласною радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "Обласна соціальна аптека" шляхом повернення переданого за недійсним правочином в оренду майна, а саме: нежитлового приміщення загальною площею 28,0 кв. м., у тому числі місць спільного користування 7,3 кв.м, будівлі літ. "Б-7", що знаходиться за адресою м. Харків, просп. Московський, 195 Харківській обласній раді;

- витребувати у Харківської обласної ради на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Аптека № 222" нежитлове приміщення загальною площею 28,0 кв. м., у тому числі місць спільного користування 7,3 кв.м, будівлі літ. "Б-7", що знаходиться за адресою м. Харків, просп. Московський, 195 шляхом зобов`язання Харківську обласну раду передати вказані приміщення Товариству з обмеженою відповідальністю "Аптека № 222" за актом приймання-передачі;

- виселити Товариство з обмеженою відповідальністю "Обласна соціальна аптека" з нежитлових приміщень загальною площею 28,0 кв. м., у тому числі місць спільного користування 7,3 кв.м, будівлі літ. "Б-7", що знаходиться за адресою м. Харків, просп. Московський, 195.

Обґрунтовуючи необхідність звернення з даним позовом до суду позивач вказує, що на даний час він позбавлений можливості використовувати передане йому в оренду майно через протиправну поведінку відповідачів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.04.2020 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, підготовче засідання призначено на 20.05.2020.

13.05.2020 до Господарського суду міста Києва надійшло клопотання відповідача-1 про відкладення розгляду справи та надання додаткового строку на складання відзиву на позовну заяву.

20.05.2020 до Господарського суду міста Києва надійшло клопотання позивача про відкладення розгляду справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.05.2020 відкладено підготовче засідання на 10.06.2020.

09.06.2020 до Господарського суду міста Києва надійшло клопотання відповідача-1 про відкладення розгляду справи та надання додаткового строку на складання відзиву на позовну заяву.

10.06.2020 до Господарського суду міста Києва надійшло клопотання про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції за допомогою програми Microsoft Teams.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.09.2020 у підготовчому засіданні оголошено перерву до 01.07.2020.

01.07.2020 до Господарського суду міста Києва надійшло клопотання відповідача-1 про відкладення розгляду справи та надання додаткового строку на складання відзиву на позовну заяву.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.07.2020 відкладено підготовче засідання на 29.07.2020.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.07.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 09.09.2020.

03.09.2020 до Господарського суду міста Києва надійшло клопотання відповідача-1 про відкладення розгляду справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.09.2020 у судовому засіданні оголошено перерву до 30.09.2020.

У судовому засіданні в режимі відеоконференції за допомогою програми Microsoft Teams представник позивача надав пояснення по суті позовних вимог, просив суд про їх задоволення.

Представники відповідачів-1,2 та третьої особи у судове засідання не з`явилися, причини неявки суд не повідомили, про місце дату та час судового засідання повідомлялися належним чином.

Таким чином, приймаючи до уваги, що матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи у судовому засіданні 30.09.2020 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

25.04.2017 Комунальне некомерційне підприємство Харківської обласної ради "Обласний медичний клінічний центр урології і нефрології ім. В.І.Шаповала" звернулося до Харківської обласної ради із проханням вирішити питання щодо передачі в оренду нежитлового приміщення загальною площею 28,0 кв.м., у тому числі місць спільного користування 7,3 кв.м, будівлі літ. "Б-7", що знаходиться за адресою м. Харків, просп. Московський 195 (далі - об`єкт оренди).

Рішенням Харківської обласної ради від 25.05.2017 № 466-VII "Про передачу в оренду об`єктів спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області та про внесення змін до додатків до деяких рішень обласної ради щодо передачі в оренду об`єктів спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області" визначено передати в оренду об`єкти спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області згідно з додатками 1,2.

У п. 9 додатку № 1 до рішення № 466-VII визначено передати в оренду, зокрема, об`єкт оренди.

У липні 2017 року Харківською обласною радою було оголошено конкурс на право оренди об`єкту оренди.

За результатами конкурсу переможцем на право оренди об`єкту оренди визначено ТОВ "Аптека № 222".

Листом від 01.08.2017 ТОВ "Аптека № 222" повідомлено, що він є переможцем конкурсу та ухвалено рішення про передачу в оренду останньому об`єкта оренди.

Як про це зазначає позивач після вказаних подій ним виживалися заходи щодо оформлення орендних відносин, водночас, Харківська обласна рада почала ухилятися від оформлення орендних відносин із ТОВ "Аптека № 222".

28.12.2017 листом № 28/12-17/1 ТОВ "Аптека №222" звернулось до Харківської обласної ради з проханням повідомити інформацію стосовно суб`єкта оціночної діяльності, який повинен бути залучений для проведення незалежної оцінки об`єкту нерухомості, та роз`яснити дії щодо подальшого укладання договору оренди відповідного приміщення.

У відповідь на вказаний лист Харківська обласна рада листом № 01-37/361 від 09.02.2018 повідомила ТОВ "Аптека №222" про те, що у зв`язку із зверненням Комунального закладу охорони здоров`я "Обласний клінічний центр урології і нефрології ім. В.І. Шаповала" (від 20.07.2017 № 04-02/668 та від 03.11.2017 №04-02/1128/1) з проханням не передавати в оренду відповідні приміщення, оскільки використання останніх необхідне для власних потреб балансоутримувача, на розгляд чергової сесії обласної ради планується винесення питання про виключення відповідного об`єкта з переліку таких, що підлягає передачі в оренду, тому проведення оцінки нежитлових приміщень та подальше укладення договору оренди є недоречним.

Так, відповідно до п. 4 рішення Харківської обласної ради ХV сесії VII скликання від 01.03.2018 № 708-VII "Про передачу в оренду об`єктів спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області та про внесення змін до додатків до деяких рішень обласної ради щодо передачі в оренду об`єктів спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області" вирішено внести зміни до додатку 1 "Об`єкти спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області, що підлягають передачі в оренду" до рішення обласної ради від 25.05.2017 № 466-VII "Про передачу в оренду об`єктів спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області та про внесення змін до додатків до деяких рішень обласної ради щодо передачі в оренду об`єктів спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області", вилучивши об`єкт, зазначений в пункті 9.

Згідно п. 8 додатку 1 до рішення Харківської обласної ради ХVІІІ сесії VII скликання від 06.12.2018 № 876-VII "Про передачу в оренду об`єктів спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області та про внесення змін до додатків до деяких рішень обласної ради щодо передачі в оренду об`єктів спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області" до переліку об`єктів спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області, що підлягають передачі в оренду було включено нежитлове приміщення 1-го поверху (кімн. № 54) загальною площею 28,0 кв.м., у т.ч. місця спільного користування площею 7,3 кв.м., будівлі літ. "Б-7", які перебувають на балансі Комунального заклад охорони здоров`я "Обласний клінічний центр урології і нефрології ім. В.І. Шаповала", розташовані за адресою: м. Харків, просп. Московський, 195, для розміщення аптечного пункту, що реалізує готові ліки.

Листом № 60 від 14.12.2018 ТОВ "Аптека № 222" звернулось до Харківської міської ради, в якому вказувало на те, що 27.07.2017 його було визнано переможцем конкурсу з передачі в оренду відповідного нежитлового приміщення, після чого будь-яких повідомлень щодо скасування таких результатів конкурсу чи визнання їх недійсними не отримувало. В той же час, в газеті "Слобідський край" від 13.12.2018 № 100-101 було здійснено публікацію оголошення Харківської обласної ради про намір передати в оренду спірне приміщення, у зв`язку з чим ТОВ "Аптека № 222" просило виключити спірне приміщення з переліку об`єктів, що підлягають передачі в оренду, та укласти договір оренди комунального майна строком на 10 років з ТОВ "Аптека № 222".

У відповідь на вказаний лист Харківською обласною радою листом № 01-37/98 від 15.01.2019 було повідомлено про відсутність в обласної ради підстав для укладання договору оренди спірного приміщення з ТОВ "Аптека № 222", як переможцем конкурсу на укладання договору оренди від 27.07.2017, оскільки такий конкурс проводився на підставі внесення рішенням Харківської обласної ради ХІ сесії VII скликання від 25.05.2017 № 466-VII спірного приміщення до переліку об`єктів спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області, що підлягають передачі в оренду, однак, рішенням від 01.03.2018 № 708-VII такий об`єкт було вилучено з відповідного переліку.

Так, позивач вказує, що відповідач-1 провів конкурс на право оренди об`єкту оренди із грубим порушенням процедури його проведення та вимог законодавства про захист економічної конкуренції, обмеживши всіх учасників від участі у конкурсі, окрім ТОВ "Обласна соціальна аптека", з яким у подальшому було укладено договір оренди № 368Н комунального майна від 05.03.2019, а саме: нежитлового приміщення загальною площею 28,0 кв.м, у тому числі місць спільного користування 7,3 кв.м, будівлі літ. "Б-7", що знаходиться за адресою м. Харків, просп. Московський, 195, укладений між Харківською обласною радою (61200, Харківська обл., м. Харків, вул. Сумська, буд. 64; ідентифікаційний код 24283333) та ТОВ "Обласна соціальна аптека" (61022, Харківська обл., м. Харків, провулок Криничний, буд. 10; ідентифікаційний код 42486957).

Відтак, позивач вказує, що у зв`язку із такою поведінкою відповідача-1 щодо ТОВ "Аптека № 222", останнє звернулося за захистом своїх прав до суду.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 11.06.2019 у справі № 910/2805/19, залишеним без змін Постановою Північного апеляційного господарського суду від 01.10.2019, які у свою чергу залишені без змін постановою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 24.02.2020 у справі № 910/2805/19:

- визнано незаконним рішення Харківської обласної ради XV сесії VІI скликання від 01.03.2018 № 708-VІI в частині внесення змін до додатку № 1 "Об`єкти спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області, що підлягають передачі в оренду" до рішення обласної ради від 25 травня 2017 року № 466-VІI "Про передачу в оренду об`єктів спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області та про внесення змін до додатків до деяких рішень обласної ради щодо передачі в оренду об`єктів спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області", в частині виключення об`єкту, зазначеного у пункті 9 цього документу, а саме - нежитлового приміщення загальною площею 28,0 кв. м., у тому числі місць спільного користування 7,3 кв. м, будівлі літ. "Б-7", що знаходиться за адресою м. Харків, просп. Московський 195.

- визнано незаконним рішення Харківської обласної ради XVІІІ сесії VІI скликання від 06.12.2018 № 876-VІI в частині включення до додатку №1 до вказаного рішення об`єкту, зазначеного у пункті 8 цього документу, а саме - нежитлового приміщення загальною площею 28,0 кв. м., у тому числі місць спільного користування 7,3 кв. м, будівлі літ. "Б-7", що знаходиться за адресою м. Харків, просп. Московський 195.

- визнати недійсним договір оренди № 368Н комунального майна від 05.03.2019, а саме: нежитлового приміщення загальною площею 28,0 кв. м., у тому числі місць спільного користування 7,3 кв.м, будівлі літ. "Б-7", що знаходиться за адресою м. Харків, просп. Московський, 195, укладений між Харківською обласною радою (61200, Харківська обл., м. Харків, вул. Сумська, буд. 64; ідентифікаційний код 24283333) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Обласна соціальна аптека" (61022, Харківська обл., м. Харків, провулок Криничний, буд. 10; ідентифікаційний код 42486957).

- визнано укладеним між Харківською обласною радою (61200, Харківська обл., м. Харків, вул. Сумська, буд. 64; ідентифікаційний код 24283333) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Аптека № 222" (61124, Харківська обл., м. Харків, проспект Гагаріна, буд. 177; ідентифікаційний код 31439339) з моменту набрання рішенням законної сили договір оренди нежитлового приміщення загальною площею 28,0 кв. м., у тому числі місць спільного користування 7,3 кв.м, будівлі літ. "Б-7", що знаходиться за адресою м. Харків, просп. Московський, 195, на визначених умовах.

Позивач зазначає, що після набрання законної сили рішенням Господарського суду міста Києва від 11.06.2019 у справі № 910/2805/19 від добросовісно сплачує орендну плату у встановленому договором порядку та розмірі.

Втім, отримати передані в оренду приміщення у фактичне користування позивачу не вдалося, оскільки, у цих приміщеннях продовжує протиправно знаходитись відповідач-2 без будь-яких на те законних підстав.Позивач вказує, що неодноразово звертався з вимогами як до відповідача-1, так і до відповідача-2 з цього приводу, однак такі вимоги були залишені без задоволення.

Також, позивач зазначає, що намагався фактично потрапити до переданих йому в оренду приміщень, однак, вказаного зробити йому також не вдалося через наявність у цих приміщеннях відповідача-2, який відмовив позивачу у доступі до приміщень. У зв`язку з чим

позивач звертався до правоохоронних органів, розслідування з цього приводу наразі триває.

Звертаючись до суду з даним позовом, в обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що на даний час він фактично позбавлений можливості використовувати передане йому в оренду майно через протиправну поведінку відповідачів-1 та 2 навіть за наявності вищевказаного рішення Господарського суду міста Києва від 11.06.2019 у справі № 910/2805/19.

Таким чином, позивач вказує, що оскільки, вимоги про застосування реституції у справі № 910/2805/19 заявлені не були, та фактично реституція не відбулася і відповідач-2 продовжує використовувати спірні приміщення, то за таких підстав, ТОВ "Аптека № 222" просить суд:

- застосувати двосторонню реституцію між Харківською обласною радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "Обласна соціальна аптека" у зв`язку з недійсністю договору оренди № 368Н комунального майна від 05.03.2019, а саме: нежитлового приміщення загальною площею 28,0 кв. м., у тому числі місць спільного користування 7,3 кв.м, будівлі літ. "Б-7", що знаходиться за адресою м. Харків, просп. Московський, 195, укладеного між Харківською обласною радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "Обласна соціальна аптека" шляхом повернення переданого за недійсним правочином в оренду майна, а саме: нежитлового приміщення загальною площею 28,0 кв. м., у тому числі місць спільного користування 7,3 кв.м, будівлі літ. "Б-7", що знаходиться за адресою м. Харків, просп. Московський, 195 Харківській обласній раді;

- витребувати у Харківської обласної ради на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Аптека № 222" нежитлове приміщення загальною площею 28,0 кв. м., у тому числі місць спільного користування 7,3 кв.м, будівлі літ. "Б-7", що знаходиться за адресою м. Харків, просп. Московський, 195 шляхом зобов`язання Харківську обласну раду передати вказані приміщення Товариству з обмеженою відповідальністю "Аптека № 222" за актом приймання-передачі;

- виселити Товариство з обмеженою відповідальністю "Обласна соціальна аптека" з нежитлових приміщень загальною площею 28,0 кв.м., у тому числі місць спільного користування 7,3 кв.м, будівлі літ. "Б-7", що знаходиться за адресою м. Харків, просп. Московський, 195.

Так, статтею 86 Господарського процесуального кодексу України вказано, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Статтею 16 ЦК України закріплено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Частиною 1 статті 216 ЦК України передбачено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Відповідно до частини 5 цієї статті ЦК України вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред`явлена будь-якою заінтересованою особою.

Зі змісту наведених норм ЦК України суд доходить висновку, що застосування зазначених правових наслідків полягає у поверненні сторін у первісний стан, який мав місце до вчинення недійсного правочину. У фаховій літератури застосування таких наслідків іменується двосторонньою реституцією.

Реституція як спосіб захисту порушеного права застосовується лише за наявності між сторонами укладеного договору, який є нікчемним або який визнано недійсним. У зв`язку із цим вимога про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, за правилами реституції може бути пред`явлена тільки стороні недійсного правочину.

ВП ВС в постанові у справі № 439/212/14-ц від 18.04.2018 вказано "Згідно з частинами другою та третьою статті 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Загальним правовим наслідком недійсності правочину (стаття 216 ЦК У країн и) є реституція, яка застосовується як належний спосіб захисту цивільного права та інтересу за наявності відносин, які виникли в зв`язку з вчиненням особами правочину та внаслідок визнання його недійсним.

При цьому правом оспорювати правочин і вимагати проведення реституції ЦК України наділяє не лише сторону (сторони) правочину, але й інших осіб, що не є сторонами правочину, визначаючи статус таких осіб як "заінтересовані особи" (статті 215, 216 ПК України).

З огляду на зазначені приписи, правила статей 15, 16 ЦК України, а також статей 1, 2-4, 14, 215 ЦПК України кожна особа має право на захист, у тому числі судовий, свого цивільного права, а також цивільного інтересу, що може розумітися як передумова для виникнення або обов`язковий елемент конкретного суб`єктивного права, як можливість задовольнити свої вимоги за допомогою суб`єктивного права та виражатися в тому, що особа має обґрунтовану юридичну заінтересованість щодо наявності/відсутності цивільних прав або майна в інших осіб.

Оспорювати правочин може також особа (заінтересована особа), яка не була його стороною. Власний інтерес заінтересованої особи полягає в тому, щоб предмет правочину перебував у власності конкретної особи, оскільки від цього залежить подальша можливість законної реалізації заінтересованою особою її прав".

Аналогічна позиція висловлена у постанові ВСУ у справі № 6-605цс16 від 25.05.2016, постанові ВСУ у справі № 554/410/15ц від 18.01.2017, постанові ВСУ у справі № 175/1274/15-ц від 01.02.2017, постанові ВСУ у справі № 442/4416/16-ц від 27.09.2017, постанові ВС/КГС у справі № 910/14506/17 від 18.04.2018, постанові ВС/КГС у справі № 910/14506/17 від 18.04.2018, постанові ВС/КГС у справі № 910/14506/17 від 19.09.2019.

Також, у постанові ВП ВС у справі № 504/2864/13-ц від 28.11.2018 вказано: "61. Недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю (абзац перший частини першої статті 216 ЦК України). У разі недійсності правочину суд застосовує реституцію: кожна зі сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування (абзац другий частини першої статті 216 ЦК України).

Зобов`язання з реституції виникають внаслідок недійсності правочину (його нікчемності чи визнання судом недійсним). Реституція є заходом, спрямованим на приведення майнового стану сторін недійсного правочину до стану, який вони мали до вчинення такого правочину. Вимога про повернення майна, переданого на виконання недійсного, зокрема нікчемного, правочину, за правилами реституції може бути адресована тільки стороні цього правочину. Крім того, реституцію можна застосувати лише у випадку, коли предмет недійсного правочину станом на час вирішення відповідного питання перебуває в тієї сторони недійсного правочину, якій він був переданий".

Аналогічний висновок вказано у постанові ВП ВС по справі № 674/31/15-ц від 21.11.2018.

Отже, як про це вказувалося вище та що у свою чергу встановлено судом, рішенням Господарського суду міста Києва від 11.06.2019 у справі № 910/2805/19, залишеним без змін Постановою Північного апеляційного господарського суду від 01.10.2019, які у свою чергу залишені без змін постановою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 24.02.2020 у справі № 910/2805/19:

- визнано незаконним рішення Харківської обласної ради XV сесії VІI скликання від 01.03.2018 № 708-VІI в частині внесення змін до додатку № 1 "Об`єкти спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області, що підлягають передачі в оренду" до рішення обласної ради від 25 травня 2017 року № 466-VІI "Про передачу в оренду об`єктів спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області та про внесення змін до додатків до деяких рішень обласної ради щодо передачі в оренду об`єктів спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області", в частині виключення об`єкту, зазначеного у пункті 9 цього документу, а саме - нежитлового приміщення загальною площею 28,0 кв. м., у тому числі місць спільного користування 7,3 кв. м, будівлі літ. "Б-7", що знаходиться за адресою м. Харків, просп. Московський 195.

- визнано незаконним рішення Харківської обласної ради XVІІІ сесії VІI скликання від 06.12.2018 № 876-VІI в частині включення до додатку №1 до вказаного рішення об`єкту, зазначеного у пункті 8 цього документу, а саме - нежитлового приміщення загальною площею 28,0 кв. м., у тому числі місць спільного користування 7,3 кв. м, будівлі літ. "Б-7", що знаходиться за адресою м. Харків, просп. Московський 195.

- визнати недійсним договір оренди № 368Н комунального майна від 05.03.2019, а саме: нежитлового приміщення загальною площею 28,0 кв. м., у тому числі місць спільного користування 7,3 кв.м, будівлі літ. "Б-7", що знаходиться за адресою м. Харків, просп. Московський, 195, укладений між Харківською обласною радою (61200, Харківська обл., м. Харків, вул. Сумська, буд. 64; ідентифікаційний код 24283333) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Обласна соціальна аптека" (61022, Харківська обл., м. Харків, провулок Криничний, буд. 10; ідентифікаційний код 42486957).

- визнано укладеним між Харківською обласною радою (61200, Харківська обл., м. Харків, вул. Сумська, буд. 64; ідентифікаційний код 24283333) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Аптека № 222" (61124, Харківська обл., м. Харків, проспект Гагаріна, буд. 177; ідентифікаційний код 31439339) з моменту набрання рішенням законної сили договір оренди нежитлового приміщення загальною площею 28,0 кв. м., у тому числі місць спільного користування 7,3 кв.м, будівлі літ. "Б-7", що знаходиться за адресою м. Харків, просп. Московський, 195, на визначених умовах.

Втім, як про це вказує позивач, на даний час він фактично позбавлений можливості використовувати передане йому в оренду майно через протиправну поведінку відповідачів-1 та 2.

Отримати передані в оренду приміщення у фактичне користування позивачу не вдалося, оскільки, у цих приміщеннях продовжує протиправно знаходитись відповідач-2 без будь-яких на те законних підстав.

Наявними в матеріалах справи доказами, а саме, листами (з доказами їх надіслання) підтверджується факт неодноразових звернень позивача, як до Харківської обласної ради, так і до ТОВ "Обласна соціальна аптека" з вимогами про усунення перешкод ТОВ "Аптека № 222" у володінні та користування належними йому нежитловими приміщеннями загальною площею 28,0 кв. м., у тому числі місць спільного користування 7,3 кв.м, будівлі літ. "Б-7", що знаходиться за адресою м. Харків, просп. Московський, 195.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Суд вказує що будь-які докази, щоб свідчили про реагування відповідачами-1 та 2 на вимоги позивача про усунення перешкод у володінні та користуванні належними ТОВ "Аптека № 222" нежитловими приміщеннями в матеріалах справи не міститься.

Крім того, суд також зазначає, що станом на момент розгляду даної справи в її матеріалах також не міститься будь яких доказів, щоб свідчили про усунення перешкод у володінні та користуванні належними ТОВ "Аптека № 222" нежитловими приміщеннями.

При тому, суд вказує, що доводів позивача відповідачами-1 та 2 не спростовано, доказів протилежного суду не надано.

Суд погоджується, з твердженнями позивача, стосовно того, що він є заінтересованою особою у правовідносинах щодо недійсності правочину між відповідачами 1 та 2.

Водночас, оскільки позивач не є стороною спірного договору, адже, він був укладений між Харківською обласною радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "Обласна соціальна аптека", то за таких обставин, суд не вбачає підстав для застосування двосторонньої реституції між Харківською обласною радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "Обласна соціальна аптека" у зв`язку з недійсністю договору оренди № 368Н комунального майна від 05.03.2019, шляхом повернення переданого за недійсним правочином в оренду майна, а саме: нежитлового приміщення загальною площею 28,0 кв.м., у тому числі місць спільного користування 7,3 кв.м, будівлі літ. "Б-7", що знаходиться за адресою м. Харків, просп. Московський, 195 Харківській обласній раді, саме за вимогою Товариства з обмеженою відповідальністю "Аптека № 222".

Що стосується вимог позивача про виселення Товариства з обмеженою відповідальністю "Обласна соціальна аптека" з нежитлових приміщень, то суд вказує наступне.

Приписами статті 395 ЦК України передбачено, що речовими правами на чуже майно є: право володіння; право користування (сервітут); право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); право забудови земельної ділянки (суперфіцій).

Законом можуть бути встановлені інші речові права на чуже майно.

Згідно ст. 759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

За умовами ст. 283 ГК України, за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державній реєстрації прав підлягають, зокрема: речові права, похідні від права власності, зокрема: право користування (найму, оренди) будівлею або іншою капітальною спорудою (їх окремою частиною), що виникає на підставі договору найму (оренди) будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини), укладеного на строк не менш як три роки.

Відтак, аналіз викладених вище норм дає підстави для висновку, що одержане на підставі договору оренди право користування майном є речовим правом на майно та, відповідно, орендар отримує саме речове право користування орендованим майном, із усіма витікаючими з цього наслідками.

Відповідно до ст. 396 ЦК України, особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна, відповідно до положень глави 29 цього Кодексу.

Тобто, суд зазначає, що орендареві забезпечується захист його права на майно, одержане ним за договором оренди нарівні із захистом, встановленим законодавством щодо захисту права власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 316, ч. 1 ст. 317 та ч. 1 ст. 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

За приписами статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно із ч. 1 ст. 321 цього ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Втім за змістом статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Так, у розумінні приписів наведеної норми право власності може бути також порушене без безпосереднього вилучення майна у власника. Власник у цьому випадку має право вимагати захисту свого права і від особи, яка перешкоджає його користуванню та розпорядженню своїм майном, тобто може звертатися до суду з негаторним позовом.

Звернутися з негаторним позовом може власник або титульний володілець, у якого знаходиться річ, щодо якої відповідач ускладнює здійснення повноважень користування або розпорядження, а відповідачем - лише та особа, яка перешкоджає позивачеві у здійсненні його законного права користування чи розпорядження річчю.

Підставою для подання негаторного позову, а в даному випадку заявлення вимоги про виселення ТОВ "Обласна соціальна аптека" з нежитлових приміщень, є вчинення третьою особою перешкод власнику в реалізації ним повноважень розпорядження або (та) користування належним йому майном. Однією з умов подання такого позову є триваючий характер правопорушення і наявність його в момент подання позову. Характерною ознакою негаторного позову є протиправне вчинення перешкод власникові у реалізації ним повноважень розпорядження або (та) користування належним йому майном.

Відтак, з огляду на викладені обставини, за висновком суду, позивач має право на рівні з власником майна вимагати усунення перешкод у користуванні переданого йому майна, що відповідно й було вчинено позивачем.

Як про це уже було вказано вище, та що у свою чергу не було спростовано в даному випадку відповідачем-2, отримати передані в оренду приміщення у фактичне користування позивачу не вдалося, оскільки, у цих приміщеннях продовжує протиправно знаходитись відповідач-2 без будь-яких на те законних підстав.

Разом з тим, судом встановлено, що в матеріалах справи містяться акт від 06.03.2020 про не допуск представників позивача в орендовані приміщення, через продовження знаходження всередині незаконних орендарів ТОВ "Обласна соціальна аптека".

Тобто, суд вказує, що представники позивача не змогли потрапити саме до того об`єкта, стосовно якого позивачем укладено договір оренди.

Таким чином, задоволення позовних вимог в частині виселення ТОВ "Обласна соціальна аптека" з нежитлових приміщень загальною площею 28,0 кв.м., у тому числі місць спільного користування 7,3 кв.м, будівлі літ. "Б-7", що знаходиться за адресою м. Харків, просп. Московський, 195, матиме своїм наслідком відновлення порушеного права позивача, за захистом якого останній й звернувся до суду.

Що стосується вимоги позивача про витребувати у Харківської обласної ради на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Аптека № 222" нежитлове приміщення загальною площею 28,0 кв. м., у тому числі місць спільного користування 7,3 кв.м, будівлі літ. "Б-7", що знаходиться за адресою м. Харків, просп. Московський, 195 шляхом зобов`язання Харківську обласну раду передати вказані приміщення Товариству з обмеженою відповідальністю "Аптека № 222" за актом приймання-передачі, то суд вказує наступне.

Згідно п. 2.1. укладеного між позивачем та відповідачем-1 договору оренди, орендар вступає у строкове платне користування майном у термін, указаний у договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього договору (у разі оренди нерухомого майна на строк не менше ніж три роки - не раніше дати державної реєстрації договору) та акта приймання-передачі майна.

Відповідно до п. 2.4. договору оренди, обов`язок щодо складання акта приймання-передавання покладається на орендодавця.

Цей Договір укладено строком на 5 (п`ять) років, що діє з моменту отримання майна по акту приймання- передачі (п. 10.1. договору оренди).

Статтею 140 Конституції України закріплено, що місцеве самоврядування є правом територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища та міста - самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України. Особливості здійснення місцевого самоврядування в містах Києві та Севастополі визначаються окремими законами України. Місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи. Органами місцевого самоврядування, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, є районні та обласні ради. Питання організації управління районами в містах належить до компетенції міських рад. Сільські, селищні, міські ради можуть дозволяти за ініціативою жителів створювати будинкові, вуличні, квартальні та інші органи самоорганізації населення і наділяти їх частиною власної компетенції, фінансів, майна.

Відповідно до частин 1, 3, 5, 7 ст. 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров`я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об`єкти, визначені відповідно до закону як об`єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини. Територіальні громади сіл, селищ, міст, районів у містах безпосередньо або через органи місцевого самоврядування можуть об`єднувати на договірних засадах на праві спільної власності об`єкти права комунальної власності, а також кошти місцевих бюджетів для виконання спільних проектів або для спільного фінансування (утримання) комунальних підприємств, установ та організацій і створювати для цього відповідні органи і служби. Районні та обласні ради від імені територіальних громад сіл, селищ, міст здійснюють управління об`єктами їхньої спільної власності, що задовольняють спільні потреби територіальних громад. Органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правоможності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об`єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об`єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду. Майнові операції, які здійснюються органами місцевого самоврядування з об`єктами права комунальної власності, не повинні ослаблювати економічних основ місцевого самоврядування, зменшувати обсяг та погіршувати умови надання послуг населенню.

Так зважаючи на викладене вище, суд вказує, що нежитлове приміщення загальною площею 28,0 кв.м., у тому числі місць спільного користування 7,3 кв.м, будівлі літ. "Б-7", що знаходиться за адресою м. Харків, просп. Московський, 195 належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Харківської області.

Таким чином, оскільки спірне нежитлове приміщення не належить ТОВ "Аптека № 222" на праві власності, то за таких підстав останнє не наділене правом витребування такого майна, зокрема, у Харківської обласної ради.

Так, суд вказує, що обов`язок щодо передачі орендарю - ТОВ "Аптека № 222" нерухомого майна шляхом складання акта приймання-передавання покладено на орендодавця - Харківську обласну раду укладеним між сторонами договором оренди.

Приписами ст. 765 ЦК України визначено, що наймодавець зобов`язаний передати наймачеві майно у користування негайно або у строк, встановлений договором найму.

Так, згідно ст. 766 ЦК України, якщо наймодавець не передає наймачеві майно, наймач має право за своїм вибором: вимагати від наймодавця передання майна і відшкодування збитків, завданих затримкою; відмовитися від договору найму і вимагати відшкодування завданих йому збитків.

Відтак, суд вказує, що приписи статті 766 ЦК України також на обумовлюють можливості витребування спірного майна в даному випадку у Харківської обласної ради, втім, передбачають право наймача його вибором вимагати від наймодавця передання майна і відшкодування збитків, завданих затримкою або відмовитися від договору найму і вимагати відшкодування завданих йому збитків.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Аптека № 222" - задовольнити частково.

2. Виселити Товариство з обмеженою відповідальністю "Обласна соціальна аптека" (61022, обл. Харківська, м. Харків, пров. Криничний, 10; ідентифікаційний код: 42486957) з нежитлових приміщень загальною площею 28,0 кв.м., у тому числі місць спільного користування 7,3 кв.м, будівлі літ. "Б-7", що знаходиться за адресою м. Харків, просп. Московський, 195.

3. В іншій частині позову - відмовити.

4. Стягнути з Харківської обласної ради (61200, обл. Харківська, м. Харків, вул. Сумська, 64; ідентифікаційний код: 24283333) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Аптека № 222" (61123, обл. Харківська, м. Харків, пр.-т Гагаріна, 177; ідентифікаційний код: 31439339) витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 051 (одна тисяча п`ятдесят одна) грн 00 коп.

5. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Обласна соціальна аптека" (61022, обл. Харківська, м. Харків, пров. Криничний, 10; ідентифікаційний код: 42486957) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Аптека № 222" (61123, обл. Харківська, м. Харків, пр.-т Гагаріна, 177; ідентифікаційний код: 31439339) витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 051 (одна тисяча п`ятдесят одна) грн 00 коп.

6. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено: 29.10.2020

Суддя Д.О. Баранов