УХВАЛА

м. Київ

02.11.2020Справа № 910/14166/20

За позовом Дніпровського міського центру зайнятості

до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Індустріалбанк"

про стягнення 31 810,43 грн

Суддя О.В. Гумега

Представники: без виклику представників сторін.

УСТАНОВИВ:

Дніпровський міський центр зайнятості (далі - позивач, Центр зайнятості) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Індустріалбанк" (далі - відповідач, АКБ "Індустріалбанк") про стягнення 31 810,43 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у відповідача наявне зобов`язання щодо відшкодування позивачу виплаченої допомоги по безробіттю ОСОБА_1 у сумі 31 810,43 грн, у зв`язку з поновленням її на роботі за рішенням суду відповідно до ч. 4 ст. 35 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.09.2020 № 910/14166/20 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (без проведення судового засідання).

23.10.2020 через відділ діловодства суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву. У відзиві на позовну заяву відповідач проти позову заперечував та зазначив про таке.

Між ОСОБА_1 та АБ «ЕКСПРЕС-БАНК», правонаступником якого є АКБ «ІНДУСТРІАЛБАНК» виник спір щодо законності її скорочення.

Справа № 175/4773/17 за позовом ОСОБА_1 до АБ «ЕКСПРЕС-БАНК» та АКБ «ІНДУСТРІАЛБАНК» розглядалась Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області.

Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 13.12.2018 № 175/4773/17 було задоволено клопотання АКБ «ІНДУСТРІАЛБАНК» та витребувано у Дніпропетровського обласного центру зайнятості інформацію (довідку) про реєстрацію, як безробітної ОСОБА_1 , отримання нею допомоги по безробіттю, з зазначенням суми цієї допомоги.

Інформація про розмір допомоги по безробіттю була потрібна для застосування абзацу 2 пункту 32 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів», № 9 від 06.11.1992, згідно з яким, при присудженні оплати за час вимушеного прогулу зараховується заробіток за місцем нової роботи (одержана допомога по тимчасовій непрацездатності, вихідна допомога, середній заробіток на період працевлаштування, допомога по безробіттю), який працівник мав в цей час.

Тобто, стягнута з АКБ «ІНДУСТРІАЛБАНК» на користь ОСОБА_1 заробітна плата за час вимушеного прогулу була би зменшена на виплачену позивачем допомогу по безробіттю в розмірі 31 810,43 грн.

Позивач ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 13.12.2018 не виконав, інформацію щодо отриманої ОСОБА_1 грошової допомоги по безробіттю не надав, що призвело до стягнення з АКБ «ІНДУСТРІАЛБАНК» коштів в сумі не зменшеної на 31 810,43 грн (розмір допомоги по безробіттю).

На думку відповідача, невиконання позивачем ухвали Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 13.12.2018 та не надання інформації про розмір допомоги по безробіттю може привести до того, що банк двічі відшкодує допомогу по безробіттю в розмірі 31 810,43 грн, що є не справедливим.

Факт не виконання позивачем ухвали Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 13.12.2018 та не надання інформації про розмір допомоги по безробіттю може бути підтверджений тільки матеріалами справи № 175/4773/17.

З огляду на зазначене відповідач просить суд:

- звернутися до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області із запитом щодо надання матеріалів справи № 175/4773/17;

- залучити до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_1 , з огляду на те, що в результаті ухвалення рішення у даній справі відповідач може набути право вимоги до ОСОБА_1 в розмірі 31 810,43 грн;

- розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження.

Ознайомившись з відзивом відповідача на позовну заяву та викладеними у ньому клопотаннями, суд зазначає про таке.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи. У порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції господарського суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Дана справа не входить до переліку справ, зазначених у частині 4 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України, які не можуть бути розглянуті у порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч. 3-4 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Умови, за яких суд має право розглядати вимоги про стягнення грошових сум у наказному провадженні, а справи - у загальному або спрощеному позовному провадженні, визначаються цим Кодексом.

Приписами ч. 5 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України при вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін; 3) обраний позивачем спосіб захисту; 4) категорію та складність справи; 5) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; 6) кількість сторін та інших учасників справи; 7) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 8) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Приписами ч. 4 ст. 250 Господарського процесуального кодексу України визначено наступне. Якщо відповідач в установлений судом строк подасть заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, суд залежно від обґрунтованості заперечень відповідача постановляє ухвалу про: 1) залишення заяви відповідача без задоволення; 2) розгляд справи за правилами загального позовного провадження та заміну засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням.

Судом встановлено, що наведені відповідачем у відзиві на позовну заяву заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, зокрема, необхідність витребування доказів та необхідність залучення до участі у справі третьої особи, не є підставами для розгляду справи в порядку загального позовного провадження.

Отже, наведені обставини та положення Господарського процесуального кодексу України, які підлягають застосуванню судом при вирішенні питання щодо обґрунтованості поданого відповідачем клопотання із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з урахуванням при цьому ціни заявленого позову, яка не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, характеру спірних правовідносин та предмету доказування у даній справі, дозволяють суду дійти висновку про відсутність правових підстав для задоволення поданого відповідачем клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

Таким чином, суд дійшов висновку про залишення клопотання Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Індустріалбанк" із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без задоволення.

Щодо клопотання відповідача про звернення до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області із запитом щодо надання матеріалів справи № 175/4773/17 суд зазначає про таке.

Частиною 1 статті 81 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Разом з тим, згідно частини 2 цієї статті Господарського процесуального кодексу України, у клопотанні повинно бути зазначено: який доказ витребовується; обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; заходи, яких особа, яка подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу; причини неможливості отримати цей доказ самостійно особою, яка подає клопотання.

Як встановлено судом, відповідачем не повідомлено у відзиві на позовну заяву про заходи яких особа, яка подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, доказів вжиття таких заходів та (або) причин неможливості самостійного отримання цього доказу, зокрема, неможливості отримання копій матеріалів справи № 175/4773/17 самостійно.

З таких обставин, клопотання відповідача про звернення до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області із запитом щодо надання матеріалів справи № 175/4773/17 визнається судом необґрунтованим та відхиляється.

Щодо клопотання відповідача про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_1 , з огляду на те, що в результаті ухвалення рішення у даній справі відповідач може набути право вимоги до ОСОБА_1 в розмірі 31 810,43 грн.

Відповідно до ст. 50 ГПК України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї із сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи (ч.1).

Про залучення третіх осіб до участі у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, на які права чи обов`язки такої особи та яким чином може вплинути рішення суду у справі (ч.4).

Враховуючи доводи відповідача, на які він посилається в обґрунтування необхідності залучення ОСОБА_1 до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, суд дійшов висновку про задоволення цього клопотання та залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_1 .

Керуючись ст. 12, 50, 81, 232, 233, 234, 235, 247, 250 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні клопотання Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Індустріалбанк" про розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

2. Відмовити у задоволенні клопотання Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Індустріалбанк" про звернення до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області із запитом щодо надання матеріалів справи № 175/4773/17.

3. Залучити до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ).

4. Запропонувати третій особі яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача в строк до 20.11.2020 надати суду та направити сторонам письмові пояснення стосовно предмету спору.

5. Зобов`язати позивача в строк до 12.11.2020 направити третій особі позовну заяву та копії доданих до неї документів, докази чого надати суду.

6. Зобов`язати відповідача в строк до 12.11.2020 направити третій особі відзив на позовну заяву та копії доданих до нього документів, докази чого надати суду.

Дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 02.11.2020 та оскарженню не підлягає.

Суддя О.В.Гумега