ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"30" жовтня 2020 р. м. Київ Справа № 911/3124/20

Господарський суд Київської області у складі судді Д.Г.Зайця, розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Крем-1» б/н від 28.10.2020 року (вх. №232/20 від 28.10.2020 року) про забезпечення позову до подачі позовної заяви відповідно до ч. 2 ст. 136 ГПК України шляхом накладення арешту та заборони вчинення дій

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Крем-1» звернулось до Господарського суду Київської області з заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви відповідно до ч. 2 ст. 136 ГПК України б/н від 28.10.2020 року (вх.№232/20 від 28.10.2020 року) шляхом накладення арешту на земельну ділянку площею 1,8228 га кадастровий номер :05:001:0121, що знаходиться в с. Білогородка, Києво-Святошинського району Київської області та заборони будь-яким особам, державним реєстраторам речових прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації прав вчиняти будь-які реєстраційні дії, вносити до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи, зміни до таких записів щодо нерухомого майна земельної ділянки площею 1,8228 га кадастровий номер :05:001:0121, що знаходиться в с. Білогородка, Києво-Святошинського району Київської області.

Частиною 1 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) встановлено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

В обґрунтування поданої заяви заявник зазначає, що ТОВ «Крем-1» є боржником у виконавчому провадженні, відкритому Відділом примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України за №60544814 з примусового виконання наказу Господарського суду м. Києва від 10.06.2016 року №910/21950/15. В межах зазначеного виконавчого провадження 16.09.2020 року ДП «Сетам» проведено електронні торги з реалізації належної боржнику земельної ділянки площею 1,8228 га кадастровий номер :05:001:0121, що знаходиться в с. Білогородка, Києво-Святошинського району Київської області, переможцем яких визначено Ткачука О.О. На думку заявника, вказані електронні торги проведено з численними порушеннями, а саме, щодо визначення ринкової вартості майна та повідомлення сторін виконавчого провадження про визначену вартість майна та можливість її оскарження, що призвело до порушення прав та інтересів заявника, як власника реалізованого майна.

За таких обставин, ТОВ «Крем-1» має намір звернутись до Господарського суду Київської області з позовною заявою до Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України та ДП Сетам, за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів - АТ Державний експортно-імпортний банкпро визнання недійсними результатів електронних торгів з реалізації нерухомого та рухомого майна, належного заявнику та попередньо просить суд вжити визначених ним заходів забезпечення позову.

Заявник зазначає, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до переходу права власності на об`єкти нерухомого майна, що було реалізовано на електронних торгах, спочатку до переможця, а в подальшому до інших осіб, що в майбутньому зробить неможливим виконання рішення суду у даній справі у випадку задоволення позову та потребуватиме значних зусиль та витрат від заявника для фактичного виконання рішення суду.

Відповідно до ст. 136 ГПК України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом вищенаведеної норми, обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. Забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача. Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитися за кількістю або погіршитися за якістю на момент виконання рішення.

З урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 73 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Згідно ч.ч. 1, 2, 4 ст. 137 ГПК України, позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання;

Під час вирішення питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Таким чином, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суддя має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо).

Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 21.03.2018 року у справі №904/5971/17, постанові від 07.06.2018 року у справі №910/23468/17, постанові від 04.06.2018 року у справі №910/23741/17, постанові від 04.05.2018 року у справі №910/339/18.

Також, Верховний Суд у постанові від 16.08.2018 року у справі №910/1040/18 дійшов висновку про те, що у випадку звернення позивача до суду з немайновою позовною вимогою, судове рішення у разі задоволення якої не вимагатиме примусового виконання, то в такому випадку повинна застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся, а не підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду. При цьому в таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе відновити свій правовий стан, який існував до ймовірного порушення його прав.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 74 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Обов`язок доказування покладається на особу, яка подала заяву про забезпечення позову. Доказування повинно здійснюватись за загальними правилами відповідно до ст.74 ГПК України.

Згідно ст.ст. 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Проте, всупереч вимог ст.ст. 74, 136 ГПК України, заява ТОВ Крем-1 про забезпечення позову не обґрунтована доказами та ґрунтується лише на власних міркуваннях та припущеннях про продаж переможцем торгів придбаного нерухомого майна. Належних та допустимих доказів на підтвердження доводів про можливий продаж чи іншим чином відчуження на користь третіх осіб спірної земельної ділянки заявником не подано.

У заяві ТОВ «Крем-1» висловлює лише припущення про те, що переможець електронних торгів з метою недопущення повернення майна ТОВ «Крем-1» за результатами вирішення справи може продати чи іншим чином відчужити на користь третіх осіб спірну земельну ділянку площею 1,8228 га кадастровий номер :05:001:0121, що знаходиться в с. Білогородка, Києво-Святошинського району Київської області, ці припущення не підтверджені належними доказами.

Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість реалізації покупцем майна та ймовірне порушення прав та інтересів заявника у зв`язку з цим без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення заяви.

Таким чином, заявляючи про необхідність вжиття заходів до забезпечення позову, заявник не навів обставин, з якими законодавство пов`язує необхідність для їх вжиття та не підтвердив їх належними доказами.

Статтею 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Враховуючи викладене, заявником не наведено достатніх обґрунтувань та не доведено належними доказами, яким чином невжиття заходів до забезпечення позову може призвести до утруднення або до неможливості виконання судового рішення у разі задоволення позову.

За таких обставин, зважаючи на безпідставність та необґрунтованість, заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 136-140, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю Крем-1 у задоволенні заяви б/н від 28.10.2020 року (вх.№232/20 від 28.10.2020 року) про забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку площею 1,8228 га кадастровий номер :05:001:0121, що знаходиться в с. Білогородка, Києво-Святошинського району Київської області та заборони будь-яким особам, державним реєстраторам речових прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації прав вчиняти будь-які реєстраційні дії, вносити до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи, зміни до таких записів щодо нерухомого майна земельної ділянки площею 1,8228 га кадастровий номер :05:001:0121, що знаходиться в с. Білогородка, Києво-Святошинського району Київської області.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання відповідно до ч. 2 ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена протягом 10 днів з моменту її складення шляхом подання апеляційної скарги до Північного апеляційного господарського суду відповідно до ст.ст. 254-256 Господарського процесуального кодексу України шляхом подання апеляційної скарги з врахуванням п. 17.5 Розділу ХІ Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Д.Г. Заєць