ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" жовтня 2020 р.м. ХарківСправа № 922/2442/20

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Шатернікова М.І.

без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами, в порядку ч. 5 ст. 252 ГПК України,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Центру професійно-технічної освіти № 1 м. Харкова (61138, м. Харків, бульв. Івана Каркача, 20; ідент. код 25456391)

до Фізичної особи-підприємця Майбороди Олександра Андрійовича ( АДРЕСА_1 ; ідент. код НОМЕР_1 )

про стягнення 33812,38 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Центр професійно-технічної освіти № 1 м. Харкова, звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою до відповідача, Фізичної особи-підприємця Майбороди Олександра Андрійовича про стягнення з відповідача суми боргу по орендній платі з урахуванням індексу інфляції у розмірі 31936,65 грн., пені у розмірі 955,37 грн. та річних в розмірі 920,36 грн. В обґрунтування свої вимог позивач, як балансоутримувач державного мана, посилається на неналежне виконання відповідачем, як орендарем, взятих на себе зобов`язань за договором оренди № 3235-Н від 29.12.2006 р., укладений між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Харківській області та Фізичної особи-підприємця Майбороди Олександра Андрійовича.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 10.08.2020 року позовну заяву Центру професійно-технічної освіти № 1 м. Харкова було залишено без руху. Надано позивачеві строк п`ять днів з дня вручення копії ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви.

19.08.2020 року на адресу суду представником позивача надано заяву (вх. № 19195) про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 25.08.2020 позовну заяву Центру професійно-технічної освіти № 1 м. Харкова прийнято судом до розгляду та відкрито провадження у справі № 922/2442/20. Приймаючи до уваги малозначність справи в розумінні частини 5 статті 12 ГПК України, враховуючи ціну позову, характер спірних правовідносин та предмет доказування, господарським судом вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, у зв`язку з чим надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву, а позивачу для подання відповіді на відзив.

Клопотання від сторін, в порядку ч. 5 ст. 252 ГПК України, щодо проведення розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не надходило.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Згідно з ч. 4 ст. 89 Цивільного кодексу України відомості про місцезнаходження юридичної особи вносяться до Єдиного державного реєстру.

За приписами частини 1 статті 7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Так, з метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду про відкриття провадження у справі від 25.08.2020 була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: АДРЕСА_1.

Разом з тим, вказана ухвала суду, яка направлена на адресу відповідача, була повернута до суду з довідкою пошти про повернення з посиланням на ту обставину, що адресат відсутній.

Відповідно до п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відтак суд, керуючись приписами п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України, визнає, що відповідач був належним чином повідомлений про факт відкриття провадження у даній справі, проте не скористався своїм правом на надання відзиву на позов.

У даному випаду судом також враховано, що за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України «Про доступ до судових рішень»).

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що сторони не були позбавлені права та можливості ознайомитись, зокрема, з ухвалою про відкриття провадження у справі від 06.11.2019 у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Згідно з ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

29.12.2006 між РВ ФДМУ по Харківській області та ФО-П Майборода Олександром Андрійовичем (відповідач) було укладено договір оренди № 3235-Н, за умовами яких ФОП Майбороді Олександру Андрійовичу було передано в тимчасове користування нерухоме майно, розташоване за адресою: АДРЕСА_2, нежиле приміщення, що знаходиться на балансі Центру професійно-технічної освіти №1 м. Харкова.

Додатковою угодою № 19 до договору оренди від 18.10.2018 р. строк дії договору продовжено строком на 11 місяців, тобто до 27.10.2019.

Приміщення за Актом приймання-передачі орендованого майна було повернуто балансоутримувачу 27.10.2019.

У відповідності до пункту 3.3. Договору оренди орендна плата перераховується до державного бюджету та Балансоутримувачу щомісячно, до 10 числа місяця, наступного за звітним, відповідно до вимог діючої Методики, у співвідношенні: безпосередньо до державного бюджету на рахунки, визначені фінансовими органами у розмірі 70%; на рахунок, визначений Балансоутримувачем у розмірі 30%.

Центр професійно-технічної освіти № 1 м. Харкова, вважаючи, що договір оренди припинився 27.10.2019 в зв`язку із закінченням строку його дії, провів огляд та прийом приміщень комісією, про що складено Акт 27.10.2019

Орендар звільнив приміщення та повернув його за Актом 27.10.2019

У позовній заяві позивач зазначає, що ФО-П Майборода Олександр Андрійович не сплачував орендну плату, що призвело до недоотримання доходів позивачем у вигляді орендної плати у розмірі 30678,82 грн.

Зазначені обставини зафіксовано та позивачем було виставлено ФОГІ Майбороді рахунки-фактури для оплати, які орендарем не були оплачені, у зв`язку з чим на адресу орендаря було направлено претензію, яка була залишена відповідачем без відповіді.

Таким чином, у відповідача виник основний борг станом на 27.10.2019 у розмірі 30678,82 грн.

Такі обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до статей 627, 628, 629 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, зміст договору складається з умов, які визначаються на розсуд та за погодженням сторін, та умов, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, договір укладений (підписаний сторонами) є обов`язковим для виконання кожної із сторін.

Згідно зі статтею 283 ГК України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності, до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною першою статті 762 ЦК України визначено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина перша статті 530 ЦК України).

З матеріалів справи вбачається, що за відповідачем обліковується заборгованість з орендної плати в загальному розмірі 30678,82 грн.

Відповідно до частини третьої статті 285 ГК України орендар зобов`язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату, одностороння відмова від договору оренди в силу частини першої статті 291 ГК України не допускається.

Матеріали справи не містять доказів в підтвердження оплати відповідачем заборгованості з орендної плати та витрат на утримання майна, що є предметом позову, при цьому учасниками справи не зазначено про існування таких доказів.

Всупереч вимог статті 13 та статті 74 ГПК України (судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень) відповідач доказів на спростування викладених обставин не надав. зв`язку з цим суд приходить до висновку про наявність у справі достатніх правових підстав для задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості з орендної плати в розмірі 30678,82 грн.

З приводу позовних вимог про стягнення з відповідача пені, 3% річних та інфляційних втрат, суд зазначає наступне.

В силу частини другої статті 20 ГК України захист прав і законних інтересів суб`єктів господарювання здійснюється, зокрема, шляхом застосування до особи, яка порушила право, штрафних санкцій, а також іншими способами, передбаченими законом.

Згідно приписів статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 5.2 договору оренди передбачено неустойку в розмірі подвійної облікової ставки НБУ в разі несвоєчасної оплати.

Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені, заявленої до стягнення, суд визнає, що позовні вимоги в частині стягнення пені в розмірі 955,37 грн., інфляційне збільшення у розмірі 1257,83 грн. та 3% річних у розмірі 920,36 грн. за Договором оренди від 29.12.2006 № 3235-Н підлягають задоволенню як обґрунтовані, правомірні та такі, що відповідають вимогам чинного законодавства.

Згідно статті 73 Господарського процесуального кодексу України: доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, законними, підтвердженими матеріалами справи, не спростовані відповідачем і такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору у розмірі 2102,00 грн. покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись статтями 6, 8, 124, 129 Конституції України, статтями 1-5, 10, 11, 12, 41-46, 73-80, 86, 123, 129, 165, 196, 201, 208-210, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Майбороди Олександра Андрійовича ( АДРЕСА_1 ; ідент. код НОМЕР_1 ) на користь Центру професійно-технічної освіти № 1 м. Харкова (61138, м. Харків, бульв. Івана Каркача, 20; ідент. код 25456391) заборгованість по сплаті орендної плати в розмірі 30678,82 грн., пеню в розмірі 955,37 грн., інфляційне збільшення у розмірі 1257,83 грн. та 3% річних у розмірі 920,36 грн., а також витрати зі сплати судового збору в розмірі 2102,00 грн.

3. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ст. 241 ГПК України).

Відповідно до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України, рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного рішення.

Повне рішення складено "26" жовтня 2020 р.

Суддя М.І. Шатерніков