28.10.2020Справа № 910/6719/20
Господарський суд міста Києва у складі судді Алєєвої І.В., розглянувши клопотання Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча»
щодо задоволення вимог в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу
у справі № 910/6719/20
за позовом Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча»
до Акціонерного товариства «Українська залізниця»
про стягнення 3 464, 33 грн.
Без виклику учасників справи,
Позивач звернувся до Господарського суду міста Києва із вказаною позовною заявою до відповідача про стягнення 3 464, 33 грн.
Господарський суд міста Києва судовим рішенням від 10.09.2020 року позов задовольнив повністю та стягнув з Акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» збитки, які виникли у зв`язку з незбереженням вантажу при перевезенні в розмірі 3 464, 33 грн. та судовий збір у розмірі 2 102, 00 грн.
12.10.2020 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» надійшло клопотання про поновлення пропущеного строку та клопотання щодо задоволення вимог в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу.
Розглянувши вказані клопотання, суд дійшов висновку про їх задоволення з огляду на таке.
У клопотанні про визнання поновлення пропущеного строку заявник посилається на виконання заходів карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), та запровадженням на Приватному акціонерному товаристві «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» дистанційного режиму роботи.
Приписами частини 2 статті 119 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.
Враховуючи вказані вище обставини суд дійшов висновку про обґрунтованість клопотання заявника про поновлення процесуального строку.
Згідно ч. 1 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; судом не вирішено питання про судові витрати.
Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (ч. 3 ст. 244 ГПК України).
Отже, додаткове рішення - це засіб виправлення неповноти основного судового рішення. Через незмінність судового рішення суд, який його ухвалив, не вправі його скасувати чи змінити, проте, він має право виправити деякі його недоліки, зокрема неповноту. Неповнота судового рішення може полягати в невирішеності деяких питань, що стояли перед судом.
У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви (ч. 4 ст. 244 ГПК України).
З наведених норм Господарського процесуального кодексу України вбачається, що судом може бути розглянута заява про ухвалення додаткового рішення у порядку письмово провадження без виклику учасників справи.
12.10.2020 позивачем подано клопотання щодо задоволення вимог в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу в сумі 1 611, 14 грн.
Відповідно до ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Частиною 1 ст. 126 ГПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Згідно ч. 8 ст. 129 ГПК України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Як вбачається з матеріалів справи, 30.03.2018 між Приватним акціонерним товариством «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» та Адвокатським об`єднанням «Всеукраїнська адвокатська допомога» укладено договір про надання юридичних послуг № 845, за умовами якого клієнт доручає, а Адвокатське об`єднання бере на себе зобов`язання надавати клієнту правову допомогу з питань, що виникають у процесі господарської діяльності клієнта в порядку та на умовах, визначених договором.
Відповідно до п.4 вказаного договору оплата наданих послуг здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на рахунок Адвокатського об`єднання.
Також, позивачем надано копію довіреності № 7 від 02.01.2020, якою уповноважено адвоката Івченка С.П. представляти інтереси ПрАТ «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча».
На підтвердження здійснених позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу, позивачем надано: копію додаткової угоди № 136/1 від 28.04.2020 до договору № 845 від 30.03.2018, копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю Серія ПТ № 3055 та акт приймання-передачі наданих послуг від 08.05.2020 №1 до додаткової угоди № 136/1 від 27.04.2020 до договору № 845 від 30.03.2018 з якого вбачається розмір винагороди в сумі 1 611, 14 грн.
За таких обставин, враховуючи що позовні вимоги були задоволені повністю, беручи до уваги, що позивачем підтверджено правовий статус адвоката, наявність доказів фактичного перерахування йому коштів на підставі договору, Господарський суд міста Києва дійшов висновку, що судові витрати позивача відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України слід покласти на відповідача.
Керуючись ст.ст. 129, 221, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд,
1.Поновити Приватному акціонерному товариству «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» пропущений строк на подання доказів, що стосуються витрат на професійну правничу допомогу.
3.Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.
Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Суддя І.В. Алєєва