ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА
"02" листопада 2020 р. Справа № 914/90/20

м. Львів

Західний апеляційний господарський суд, в особі:
головуючого (судді-доповідача): Бойко С.М.,

розглянув апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 за № 1929/01-40 від 21.10.2020

на рішення Господарського суду Львівської області від 29.09.2020, суддя Іванчук С.В., м. Львів, повний текст рішення складено 02.10.2020

за позовом фізичної особи-підприємця Шульган Назара Ігоровича, м. Львів

до відповідача Військової частини НОМЕР_1 , м. Львів

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях, м. Львів

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова, м. Львів

про усунення перешкод в користуванні майном

ВСТАНОВИВ:

рішенням Господарського суду Львівської області від 29.09.2020 позов задоволено частково. Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 усунути фізичній особі-підприємцю Шульгану Назару Ігоровичу перешкоди в користуванні орендованими приміщеннями (напівпідвальні приміщення №2,3 загальною площею 193,2 м2, частина нежитлового приміщення №6 площею 30,0 м2, напівпідвальні приміщення №1,4,5 складів «В-1», загальною площею 191,32 м2), що знаходяться за адресою: м. Львів, вул. Тернопільська, 38, орендованими на підставі договорів оренди державного майна №80 від 20.06.2017, №69 від 19.06.2018р., №99 від 26.07.2019, шляхом надання безперешкодного доступу до орендованих приміщень через в`їзні ворота ФОП Шульган Н.І., його працівникам (представникам), та транспортним засобам, щодня з 8:00год. до 20:00 год. або в інший час за погодженням з відповідачем Військовою частиною НОМЕР_1 . Стягнуто з Військової частини НОМЕР_1 на користь фізичної особи-підприємця Шульган Назара Ігоровича 2102,00 грн. судового збору. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

27.10.2020 до Західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Військової частини НОМЕР_1 за № 1929/01-40 від 21.10.2020 на рішення Господарського суду Львівської області від 29.09.2020 в справі №914/90/20.

Апелянт також просить звільнити його від сплати судового збору на підставі ст. 8 Закону України «Про судовий збір», посилаючись на те, що Військова частина НОМЕР_1 є бюджетною організацією, яка не має інших грошових надходжень крім надходжень з державного бюджету. Зазначає, що станом на 12.10.2020 у Військової частини НОМЕР_1 відсутні кошти на сплату судового збору, бюджетний розподіл не здійснений, що унеможливлює сплату судового збору.

Розглянувши зазначене клопотання, суд апеляційної інстанції зазначає таке.

Статтею 258 Господарського процесуального кодексу України встановлено вимоги до форми і змісту апеляційної скарги.

Відповідно до п.2 ч.3 ст. 258 ГПК України, до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України «Про судовий збір».

Відповідно до статті 1 Закону України «Про судовий збір» судовий збір - це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Платниками судового збору є громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Згідно з частиною першою статті 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір, зокрема, справляється за подання до суду апеляційної і касаційної скарг.

Частина друга статті 3 Закону України «Про судовий збір» визначає єдине виключення щодо несправляння судового збору за подання апеляційної та касаційної скарг, а саме за подання заяв, апеляційної та касаційної скарги про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб (пункт 14 частини другої статті 3 Закону України «Про судовий збір»).

Згідно з частиною першою статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Підпунктами 4, 5 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що за подання апеляційної скарги на рішення суду; апеляційних скарг у справі про банкрутство; заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами сплачується 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги та за подання касаційної скарги на рішення суду; касаційних скарг у справі про банкрутство 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Відповідно до статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанція звільняються:

- позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі;

- позивачі - у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також смертю фізичної особи;

- позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів;

- позивачі - у справах щодо спорів, пов`язаних з виплатою компенсації, поверненням майна, або у справах щодо спорів, пов`язаних з відшкодуванням його вартості громадянам, реабілітованим відповідно до Закону України "Про реабілітацію жертв політичних репресій на Україні";

- особи, які страждають на психічні розлади, та їх представники - у справах щодо спорів, пов`язаних з розглядом питань стосовно захисту прав і законних інтересів особи під час надання психіатричної допомоги;

- позивачі - у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення;

- громадяни, які у випадках, передбачених законодавством, звернулися із заявами до суду щодо захисту прав та інтересів інших осіб;

- особи з інвалідністю внаслідок Другої світової війни та сім`ї воїнів (партизанів), які загинули чи пропали безвісти, і прирівняні до них у встановленому порядку особи;

- особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю;

- позивачі - громадяни, віднесені до 1 та 2 категорій постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи;

- виборці - у справах про уточнення списку виборців;

- військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків;

- учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав;

- позивачі - у справах у порядку, визначеному статтею 12 Закону України "Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту";

- фізичні особи (крім суб`єктів підприємницької діяльності) - кредитори, які звертаються з грошовими вимогами до боржника щодо виплати заборгованості із заробітної плати, зобов`язань внаслідок заподіяння шкоди життю та здоров`ю громадян, виплати авторської винагороди та аліментів, - після оголошення про порушення справи про банкрутство, а також після повідомлення про визнання боржника банкрутом;

- органи місцевого самоврядування - за подання заяви про визнання спадщини відумерлою;

- позивачі - за подання позовів щодо спорів, пов`язаних з наданням статусу учасника бойових дій відповідно до пунктів 19, 20 частини першої статті 6 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту";

- засуджені до покарання у виді довічного позбавлення волі, позбавлення волі на певний строк та до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, а також особи, взяті під варту, - у справах, пов`язаних із питаннями, які вирішуються судом під час виконання вироку відповідно до статті 537 Кримінального процесуального кодексу України, у разі відсутності на їхніх особових рахунках коштів, достатніх для сплати судового збору.

- заявники - у справах за заявами про встановлення фактів, що мають юридичне значення, поданих у зв`язку із збройною агресією, збройним конфліктом, тимчасовою окупацією території України, надзвичайними ситуаціями природного чи техногенного характеру, що призвели до вимушеного переселення з тимчасово окупованих територій України, загибелі, поранення, перебування в полоні, незаконного позбавлення волі або викрадення, а також порушення права власності на рухоме та/або нерухоме майно;

- позивачі - у справах за позовами до держави-агресора Російської Федерації про відшкодування завданої майнової та/або моральної шкоди у зв`язку з тимчасовою окупацією території України, збройною агресією, збройним конфліктом, що призвели до вимушеного переселення з тимчасово окупованих територій України, загибелі, поранення, перебування в полоні, незаконного позбавлення волі або викрадення, а також порушення права власності на рухоме та/або нерухоме майно;

Дана стаття містить вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору.

При цьому звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги юридичною особою, яка є бюджетною організацією та не має інших грошових надходжень крім надходжень з державного бюджету, дана стаття не містить.

Системний аналіз норм Закону України «Про судовий збір» дає можливість зробити висновок, що законом чітко встановлені випадки, коли заявник звільняється від сплати судового збору або судовий збір не справляється за подання саме апеляційної і касаційної скарг, і вільне трактування Закону з проведенням аналогій щодо несправляння судового збору за подання апеляційних є помилковим.

Згідно з частиною восьмою статті 6 Закону України «Про судовий збір» розподіл судового збору між сторонами та перевірка повноти сплати судового збору здійснюються відповідно до процесуального законодавства.

Частиною другою статті 129 ГПК України передбачено, що судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в дохід бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору.

Тобто у даному випадку судовий збір за подання апеляційної скарги апелянтом розраховується відповідно до частини восьмої статті 6, частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» та статті 129 ГПК України з розміру судового збору, що підлягав сплаті при поданні позовної заяви і розраховується з ціни позову, яка визначається відповідно до статті 163 ГПК України та є обов`язковим реквізитом позовної заяви згідно з пунктом 3 частини третьої статті 162 ГПК України.

За вказаних обставин, апеляційний суд залишає без задоволення клопотання апелянта про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Львівської області від 29.09.2020 в справі №914/90/20.

За вимогами ч. 1, 2 ст. 9 Закону України Про судовий збір судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Частиною другою статті 123 ГПК України визначено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Судом встановлено, що предметом позову є немайнова вимога про усунення перешкод в користуванні майном (орендованими приміщеннями на підставі Договорів оренди нерухомого державного майна №80 від 20.06.2017, №69 від 19.06.2018, №99 від 26.07.2019).

Відповідно до ч. 4 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру встановлено ставку судового збору у розмірі 1 (одного) прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 7 ст. 12 ГПК України для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Статтею 7 Закону України Про Державний бюджет України на 2020 рік установлено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 1 січня 2020 року становить 2102,00 грн.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до господарського суду апеляційної скарги на рішення суду встановлено ставку в розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Таким чином, апелянтом за подання апеляційної скарги мало бути сплачено 3 153,00 грн. (2102,00 грн. * 150%), натомість останнім судового збору не сплачено.

За таких обставин, апеляційна скарга подана з порушенням вимог встановлених статтею 258 ГПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 260 ГПК України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

Таким чином, апеляційним судом встановлено недотримання апелянтом положень п. 2 ч. 3 ст. 258 ГПК України, що тягне за собою наслідок у вигляді залишення апеляційної скарги без руху в силу застосування ч. 1 ст. 174 ГПК України.

Враховуючи вищенаведене, Західний апеляційний господарський суд дійшов до висновку про залишення без руху апеляційної скарги Військової частини НОМЕР_1 за № 1929/01-40 від 21.10.2020 на рішення Господарського суду Львівської області від 29.09.2020 в справі №914/90/20 з підстав визначених в ч. 2 ст. 260 ГПК України.

Відповідно до ч. 6 ст. 260 ГПК України, питання про залишення апеляційної скарги без руху суддя-доповідач вирішує протягом п`яти днів з дня надходження апеляційної скарги.

Керуючись статтями 234, 258, 260, Господарського процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

відмовити в задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Залишити без руху апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 за № 1929/01-40 від 21.10.2020 на рішення Господарського суду Львівської області від 29.09.2020 в справі №914/90/20.

Скаржнику, протягом 10 (десяти) днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, усунути недоліки апеляційної скарги шляхом сплати судового збору в розмірі 3 153,00 грн. за подання апеляційної скарги та подання суду належних доказів сплати й зарахування до спеціального фонду Державного бюджету України судового збору в розмірі 3 153,00 грн.

Ухвалу надіслати учасникам справи, в порядку, визначеному ч.5 ст. 242, ст. 285 ГПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий (суддя-доповідач) С.М. Бойко

Дата підписання ухвали 02.11.2020.