ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

15.10.2020р. Справа №905/735/20

за позовом: Фізичної особи-підприємця Ларкіна Романа Геннадійовича ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 )

до відповідача: Донецького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (84313, Донецька обл., м.Краматорськ, просп.Миру, буд.8, кім.15, поверх 3, )

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Фізичної особи-підприємця Чекаря Петра Станіславовича ( АДРЕСА_2 , код НОМЕР_2 )

про визнання недійсним рішення

Суддя Паляниця Ю.О.

Секретар судового засідання (помічник судді): Рильцова Є.Ю.

У засіданні брали участь:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

від третьої особи: не з`явився

СУТЬ СПРАВИ:

Позивач, Фізична особа-підприємець Ларкін Роман Геннадійович, м.Слов`янськ звернувся до господарського суду Донецької області з позовною заявою до відповідача, Донецького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, м.Краматорськ про визнання недійсними:

- п.1 рішення адміністративної колегії Донецького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №55/2-р/к від 19.02.2020р. у справі №55/12-18 «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу» в частини визнання дій Фізичної особи-підприємця Чекаря П.С. та Фізичної особи-підприємця Ларкіна Р.Г. щодо антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються участі у торгах на закупівлю «Машини для обробки даних. Персональні та портативні комп`ютери» (ідентифікатор тендера UA-2017-11-13-000244-c), порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, що передбачено п.4 ч.2 ст.6, п.1 ст.50 Закону України «Про захист економічної конкуренції» у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів;

- підп.2 п.2 рішення адміністративної колегії Донецького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №55/2-р/к від 19.02.2020р. у справі №55/12-18 «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу» про накладення на Фізичну особу-підприємця Ларкіна Романа Геннадійовича штрафу у розмірі 68000 грн за вчинене порушення законодавства про захист економічної конкуренції, що вказане у п.1 цього рішення.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що рішення адміністративної колегії Донецького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №55/2-р/к від 19.02.2020р. у справі №55/12-18 прийнято відповідачем без належних на те підстав.

Ухвалою суду від 27.04.2020р. за вказаним позовом відкрито провадження у справі, позов вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження, залучено до участі у розгляді справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, Фізичну особу-підприємця Чекаря П.С.

25.05.2020р. до суду надійшов відзив №55-02/663 від 20.05.2020р. Донецького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, згідно з яким відповідач проти задоволення позову заперечував з огляду на те, що про координацію конкурентної поведінки під час участі Фізичної особи-підприємця Ларкіна Романа Геннадійовича та Фізичної особи-підприємця Чекаря Петра Станіславовича у процедурі закупівлі свідчить низка обставин, зокрема, здійснення господарської діяльності за однією адресою, подання пропозицій та звітності з однієї ІР-адреси, електронної пошти, зазначення при реєстрації однакових номерів мобільних телефонів, схожість в оформленні документів, надмірність запропонованих цін, надання одним учасником неповного пакету документів, відмова одного учасника від змагання під час аукціонів, що не може бути результатом випадкового збігу обставин чи наслідком дії об`єктивний чинників та в цілому свідчить про те, що під час участі у процедурі закупівлі, конкуренція між учасниками була усунена, а змагальність замінена координацією.

Відповідь на відзив, подання якої в силу норм ч.4 ст.161 Господарського процесуального кодексу України є правом, а не обов`язком позивача, до господарського суду не надходила.

Третя особа будь-яких пояснень по суті спору не надала.

Ухвалою від 17.09.2020р. господарським судом було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 15.10.2020р.

Представники сторін та третя особа у судове засідання 15.10.2020р. з розгляду справи по суті не з`явились, про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином.

15.10.2020р. на електронну адресу суду від представника позивача адвоката Луньова В.О. надійшло клопотання б/н від 15.10.2020р. про відкладення розгляду справи на іншу дату у зв`язку із зайнятістю представника в іншому судовому процесі.

Вказане звернення не скріплено електронним цифровим підписом.

Відповідно до ч.8 ст.42 Господарського процесуального кодексу України, якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в електронній формі, такі документи скріплюються електронним цифровим підписом учасника справи (його представника).

Згідно з ч.1 ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - це документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.

У ч.ч.1, 2 ст.6 вказаного закону визначено, що для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

Оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги» (ст.7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»).

Стаття 1 Закону України «Про електронні довірчі послуги» визначає, що електронний підпис - це електронні дані, які додаються підписувачем до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються ним як підпис; кваліфікований електронний підпис - це удосконалений електронний підпис, який створюється з використанням засобу кваліфікованого електронного підпису і базується на кваліфікованому сертифікаті відкритого ключа.

Кваліфікований електронний підпис має таку саму юридичну силу, як і власноручний підпис, та має презумпцію його відповідності власноручному підпису (ч.4 ст.18 Закону України «Про електронні довірчі послуги»).

Приймаючи до уваги викладене, а також те, що клопотання б/н від 15.10.2020р. представника позивача не скріплено електронним підписом, таке звернення не вважається офіційними та не розглядається судом.

Стаття 42 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що прийняття участі у судовому засіданні є правом сторони. Приписи вказаної норми процесуального права розповсюджують свою дію на третіх осіб в силу норм ч.5 ст.50 цього кодексу України.

Разом з тим, норми ст.43 Господарського процесуального кодексу України зобов`язують сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Як визначено у ч.1 ст.202 зазначеного нормативно-правового акту, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, зокрема, повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки (п.2 ч.3 ст.202 Господарського процесуального кодексу України).

Статтею 216 Господарського процесуального кодексу України передбачено право господарського суду оголосити перерву або відкласти розгляд справи по суті. При цьому, це є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Таким чином, враховуючи суть спору, загальну тривалість розгляду справи, суд дійшов висновку, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами, а відсутність у судовому засіданні представників сторін та третьої особи не перешкоджає вирішенню справи по суті.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення сторін, господарський суд встановив:

Відповідно до ч.4 ст.4 Закону України «Про захист економічної конкуренції» державний контроль за додержанням законодавства про захист економічної конкуренції, захист інтересів суб`єктів господарювання та споживачів від його порушень здійснюються органами Антимонопольного комітету України.

Згідно з ч.1 ст.1 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» Антимонопольний комітет України є державним органом із спеціальним статусом, метою діяльності якого є забезпечення державного захисту конкуренції у підприємницькій діяльності та у сфері державних закупівель.

За приписами ст.3 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» основним завданням названого Комітету є участь у формуванні та реалізації конкурентної політики в частині, зокрема, здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції на засадах рівності суб`єктів господарювання перед законом та пріоритету прав споживачів, запобігання, виявлення і припинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції.

До повноважень саме Антимонопольного комітету України та його територіальних органів належать, зокрема, розгляд заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та проведення розслідувань за цими заявами і справами; прийняття передбачених законодавством про захист економічної конкуренції розпоряджень та рішень за заявами і справами, надання висновків щодо кваліфікації дій відповідно до законодавства про захист економічної конкуренції (ст.7 Закону України «Про Антимонопольний комітет України»).

За приписами ч.1 ст.48 Закону України «Про захист економічної конкуренції» за результатами розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України приймають рішення, в тому числі, про накладення штрафу.

Як свідчать матеріали справи, рішенням №55/2-р/к від 19.02.2020р. адміністративної колегії Донецького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України у справі №55/12-18 визнано, що Фізична особа-підприємець Ларкін Роман Геннадійович та Фізична особа-підприємець Чекар Петро Станіславович вчинили порушення, передбачене п.1 ст.50, п.4 ч.2 ст.6 Закону України «Про захист економічної конкуренції» у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів, під час участі у процедурі відкритих торгів на закупівлю «Машини для обробки даних. Персональні та портативні комп`ютери», проведеної Донецьким окружним адміністративним судом [ідентифікатор доступу в системі Prozorro - UA-2017-11-13-000244-с], що зумовило, зокрема, накладення штрафу на Фізичну особу-підприємця Ларкіна Романа Геннадійовича у розмірі 68000 грн.

Рішення адміністративної колегії Антимонопольного комітету України мотивовано, зокрема, наступними обставинами:

- Фізична особа-підприємець Ларкін Роман Геннадійович та Фізична особа-підприємець Чекар Петро Станіславович разом взяли участь у процедурі відкритих торгів, проведеній Донецьким окружним адміністративним судом (замовник), предмет закупівлі «Портативні комп`ютери» [ідентифікатор доступу на офіційний портал оприлюднення інформації про публічні закупівлі України Prozorro (prozorro.gov.ua) №UA-2017-11-13-000244-с]; очікувана вартість закупівлі 3340000 грн розподілена за лотами:

· лот 1 - «Персональні комп`ютери», очікувана вартість: 392950 грн з ПДВ;

· лот 2 - «Портативні комп`ютери» (ноутбуки), очікувана вартість: 2947050 грн з ПДВ.

Цінові пропозиції Фізичної особи-підприємця Ларкіна Романа Геннадійовича по лоту 1 становила 349990 грн, лоту 2 - 2300000 грн; Фізичної особи-підприємця Чекаря Петра Станіславовича по лоту 1 становила 392950 грн, лоту 2 - 2947050 грн.

За результатами оцінки пропозицій конкурсних торгів замовником 12.12.2017р. укладено договір із Фізичною особою-підприємцем Ларкіним Романом Геннадійовичем на суму 2649990 грн;

- початкові пропозиції для участі в аукціоні учасники процедури закупівлі подавали з єдиного авторизованого електронного майданчика SmartTender.biz (ТОВ «Наукове-виробниче підприємство «Інформаційні технології»);

- під час реєстрації на майданчику учасники процедури закупівлі зазначали один і той самий номер мобільного телефону, а саме НОМЕР_3 , та дані електронних поштових скриньок;

- тендерні пропозиції учасників були подані з унікальних мережевих адрес вузла в комп`ютерній мережі, побудованих за протоколом ІР, а саме НОМЕР_4 ;

- документи учасників торгів, включені до складу пропозицій, містять нехарактерні стилістичні схожості у зовнішньому оформленні (зокрема, інформацію викладено у формі таблиць, які є ідентичними; інформацію відображено у однаковій послідовності із зазначенням однакової кількості обладнання, яке перелічено в однаковій послідовності; застосування однакового скорочення; допущення однакових описок та помилок у тексті документів (мають однакові особливості, зокрема, дефекти у вигляді крапок, цяток, які мають однаковий розмір, колір та розташування на сторінці) та створені за допомогою одного програмного комплексу та із застосуванням однієї оргтехніки (Canon, версія PDF 1.3 (Acrobat 4.x); документ «Certificat-181700» створений учасниками 26.04.2017р. за допомогою однакового програмного забезпечення «KMBT_C253», виробник «Konica Minolta bizhub C253», версія PDF 1.4 (Acrobat 5.x);

- тендерні пропозиції обох учасників є тотожними окрім ціни товару та суми (послідовність товарів, найменування товару, вибрана модель, її характеристики, виробник, а також розташування цієї інформації в рядках);

- не оформлення Фізичною особою-підприємця Чекарем Петром Станіславовичем банківської гарантії, передбаченої тендерної документацією, свідчить про не намагання такого учасника стати переможцем у процедурі закупівлі та вказує на його формальну участь в аукціоні та забезпечення перемоги Фізичної особи-підприємця Ларкіна Романа Геннадійовича;

- під час безпосереднього проведення аукціону Фізичною особою-підприємця Чекарем Петром Станіславовичем не вчинялись дії з пониження власної цінової пропозиції, яка була встановлена на максимальному рівні, що вказує на відсутність змагальності з боку такого учасника.

Відтак, зважаючи на сукупність таких фактів, як: здійснення господарської діяльності за однією адресою; використання одних пристроїв та програмного забезпечення для створення тендерних пропозицій; використання однакових IP-адрес та електронних поштових скриньок, телефонних номерів; ідентичність документів конкурсних пропозицій Фізичної особи-підприємця Ларкіна Романа Геннадійовича та Фізичної особи-підприємця Чекаря Петра Станіславовича, схожість їх оформлення, неповний пакет документів, поданий Фізичною особою-підприємцем Чекарем Петром Станіславовичем, відсутність конкурентної боротьби між цими учасниками під час аукціону, за висновками адміністративної колегії є не простим збігом, зумовленим специфікою підготовки конкурсних пропозицій, а є проявом заміни конкуренції на координацію з метою створення видимості конкуренції під час процедури закупівлі, а отже останніми вчинялись антиконкурентні узгоджені дії, які стосуються спотворення результатів торгів, що є порушенням в розумінні приписів Закону України «Про захист економічної конкуренції».

Позивач з таким рішенням адміністративної колегії не погодився та звернувся до суду із позовом про визнання недійсним рішення в частині, що стосується позивача, у зв`язку з його необґрунтованістю та незаконністю.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч.1 ст.76 Господарського процесуального кодексу України).

Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950р. принципу справедливості розгляду справи судом (постанова Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019р. у справі №342/180/17).

Антимонопольний комітет України є державним органом із спеціальним статусом, метою діяльності якого є забезпечення державного захисту конкуренції у підприємницькій діяльності та у сфері державних закупівель. Рішення адміністративної колегії територіального відділення Антимонопольного комітету України приймається від імені територіального відділення Антимонопольного комітету України (згідно з положеннями ст.ст.1, 6, 121 Закону України «Про Антимонопольний комітет України»).

За змістом ч.ч.1, 6 ст.40 Господарського кодексу України державний контроль за дотриманням антимонопольно-конкурентного законодавства, захист інтересів підприємців та споживачів від його порушень здійснюються Антимонопольним комітетом України відповідно до його повноважень, визначених законом. Антимонопольний комітет України та його територіальні відділення у встановленому законом порядку розглядають справи про недобросовісну конкуренцію та інші справи щодо порушення антимонопольно-конкурентного законодавства, передбачені законом.

В силу норм ч.ч.2, 3 ст.56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» рішення та розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень є обов`язковими до виконання. Особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу.

Відповідно до ч.1 ст.59 Закону України Про захист економічної конкуренції підставами для визнання недійсними рішень органів Антимонопольного комітету України є: неповне з`ясування обставин, які мають значення для справи; не доведення обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

За приписами ч.ч.3, 5 ст.13 Цивільного кодексу України не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. Не допускаються використання цивільних прав з метою неправомірного обмеження конкуренції, зловживання монопольним становищем на ринку, а також недобросовісна конкуренція.

Економічна конкуренція (конкуренція) - це змагання між суб`єктами господарювання з метою здобуття завдяки власним досягненням переваг над іншими суб`єктами господарювання, внаслідок чого споживачі, суб`єкти господарювання мають можливість вибирати між кількома продавцями, покупцями, а окремий суб`єкт господарювання не може визначати умови обороту товарів на ринку (ст.1 Закону України «Про захист економічної конкуренції»).

Згідно з ч.1 ст.5 наведеного вище нормативно-правового акту України узгодженими діями є укладення суб`єктами господарювання угод у будь-якій формі, прийняття об`єднаннями рішень у будь-якій формі, а також будь-яка інша погоджена конкурентна поведінка (діяльність, бездіяльність) суб`єктів господарювання.

Відповідно до п.1 ст.50 Закону України «Про захист економічної конкуренції» порушенням законодавства про захист економічної конкуренції є, зокрема антиконкурентні узгоджені дії.

За змістом ч.1, п.4 ч.2 ст.6 вказаного Закону України антиконкурентними узгодженими діями є узгоджені дії, які призвели чи можуть призвести до недопущення, усунення чи обмеження конкуренції; антиконкурентними узгодженими діями, зокрема, визнаються узгоджені дії, які стосуються спотворення результатів торгів, аукціонів, конкурсів, тендерів.

Для кваліфікації дій суб`єкта господарювання як антиконкурентних узгоджених дій не є обов`язковим фактичне настання наслідків у формі відповідно недопущення, усунення чи обмеження конкуренції, ущемлення інтересів інших суб`єктів господарювання (конкурентів, покупців) чи споживачів, зокрема, через заподіяння їм шкоди (збитків) або іншого реального порушення їх прав чи інтересів, чи настання інших відповідних наслідків, оскільки достатнім є встановлення самого факту погодження конкурентної поведінки, яка може мати негативний вплив на конкуренцію (аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 04.04.2018р. у справі №914/532/17, від 12.03.2019р. у справі №914/843/18).

Крім того, недосягнення суб`єктами господарювання мети, з якою вони узгоджують власну конкурентну поведінку, з причин та обставин, що не залежать від їх волі, не є підставою для встановлення відсутності правопорушення, передбаченого статтею 6 Закону.

Відтак, для визнання територіальним відділенням АМК порушення законодавства про захист економічної конкуренції вчиненим, достатнім є встановлення й доведення наявності наміру суб`єктів господарювання погодити (скоординувати) власну конкурентну поведінку, зокрема шляхом обміну інформацією під час підготовки тендерної документації, що, у свою чергу, призводить або може призвести до переваги одного з учасників під час конкурентного відбору з метою визначення переможця процедури закупівлі.

Водночас, згідно з ч.2 ст.7 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» до повноважень саме Антимонопольного комітету України та його територіальних органів належать, зокрема:

- розгляд заяв і справ про надання дозволу, надання висновків, попередніх висновків стосовно узгоджених дій, концентрації, проведення досліджень за цими заявами і справами;

- прийняття передбачених законодавством про захист економічної конкуренції розпоряджень та рішень за заявами і справами про надання дозволу на узгоджені дії, концентрацію, надання висновків, попередніх висновків стосовно узгоджених дій, концентрації, висновків щодо кваліфікації дій відповідно до законодавства про захист економічної конкуренції.

Стаття 19 цього Закону визначає гарантії здійснення повноважень Антимонопольного комітету України.

Правове значення для кваліфікації дій суб`єктів господарювання - учасників конкурсу як антиконкурентних узгоджених має фактична відсутність конкурсу внаслідок узгодження учасниками відповідної поведінки.

При цьому, саме відповідні докази такого спотворення підлягають дослідженню та оцінці судом, а при підтвердженні відповідних обставин вони є достатніми для визнання дій антиконкурентними та узгодженими.

Надані відповідачем матеріали тендерної документації учасників аукціону підтверджують обставини, які викладені в оспорюваному рішенні, зокрема:

- нехарактерна схожість документації учасників торгів за структурою, оформленням, стилем розміщення тексту, шрифтами, наявність однакових помилок;

- представлені учасниками аукціону довідки, які подаються у довільній формі (про наявне обладнання, про працівників) мають однакові таблиці;

- електронні пошти учасників процедури закупівлі (зазначені у довідці «Відомості про учасника») є схожими, а саме: ІНФОРМАЦІЯ_2 та ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- подання звітності учасниками (позивачем та третьою особою) в електронному вигляді до податкових органів у період з серпня 2017 року по березень 2018 року здійснювалось з однієї ІР-адреси та однакових електронних скриньок;

- файли завантажені учасниками до електронної системи закупівель в більшості створені за допомогою одного й того ж програмного забезпечення (Canon, версія PDF 1.3 (Acrobat 4.x).

За висновками суду, зазначені вище обставини свідчать про попередню домовленість між позивачем та третьою особою, як учасниками аукціону.

В той же час, суд приймає до уваги, що змагальність учасників при проведенні торгів забезпечується таємністю інформації; змагальність учасників процедури закупівлі, з огляду на приписи ст.ст.1, 5, 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції», передбачає самостійні та незалежні дії (поведінку) кожного учасника та їх обов`язок підготувити та подати пропозицій торгів окремо, без обміну інформацією.

Таким чином, при дотриманні конкурентної поведінки учасниками їх конкурсні пропозиції мали б відрізнятись одна від одної, в тому числі, і за зовнішнім оформленням, не містити в собі спільні об`єднуючі особливості, виходячи з того, що кожний з документів мав би відображати їх індивідуальні, творчі, суб`єктивні підходи у викладенні змісту.

Разом із цим, нехарактерна схожість у документації вказує на те, що конкурсні пропозиції учасників готувались при обміні інформацією між ними.

Відтак, зважаючи на встановлені оспорюваним рішенням обставини, суд дійшов висновку, що формування учасниками конкурсних пропозицій на товар, що спрямовані на усунення, недопущення конкуренції на торгах, свідчать про наявність попередніх узгоджених дій та спрямованість цих дій на усунення або недопущення конкуренції, спотворення результатів торгів, вказує в сукупності на те, що згадані суб`єкти підприємницької діяльності у процесі підготовки та участі у торгах діяли не самостійно, а узгоджували між собою свої дії, тобто не змагалися між собою, що є обов`язковою умовою конкуренції. В результаті таких дій названих осіб конкурентне середовище між ними було відсутнє (усунуто).

Враховуючи всю сукупність обставин, що зумовили прийняття відповідачем спірного рішення разом з відсутністю будь-яких переконливих доказів, які б доводили протилежне, суд, за своїм внутрішнім переконанням, не може погодитися із позицією позивача про відсутність домовленостей між учасниками процедури закупівлі (позивачем та третьою особою), а тому вважає спірне рішення адміністративної колегії Донецького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України законним, обґрунтованим та таким, що прийнято у відповідності до Закону України «Про захист економічної конкуренції».

Таким чином, оцінивши наявні у матеріалах справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог Фізичної особи-підприємця Ларкіна Романа Геннадійовича.

Згідно зі ст.129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір в сумі 4204 грн підлягає віднесенню на позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.46, 86, 129, 210, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги залишити без задоволення.

Вступну та резолютивну частини рішення складено 15.10.2020р.

Повний текст рішення складено 26.10.2020р.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ю.О.Паляниця