ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2020 року

м. Київ

Справа № 916/364/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Малашенкової Т.М. (головуючий), Булгакової І.В., Селіваненка В.П.,

розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Українське Дунайське пароплавство»

на ухвалу Господарського суду Одеської області від 03.03.2020 (суддя Цісельський О.В.) та

постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 26.05.2020 (судді: Поліщук Л.В. (головуючий), Будішевська Л.О., Таран С.В.)

у справі № 916/364/20

за позовом Приватного акціонерного товариства «Українське Дунайське пароплавство» (далі - ПрАТ «Українське Дунайське пароплавство», скаржник)

доlimited liability company "VO-PARTNER" s.r.o.

про визнання недійсним договору,

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Короткий зміст позовних вимог

1.1. ПрАТ «Українське Дунайське пароплавство» звернулось до Господарського суду Одеської області з позовом до Private limited liability company «VO-PARTNER» s.r.o. (далі - Компанія, відповідач) про визнання недійсним з моменту укладення договору від 14.02.2019 №105 TUR перевезення пасажирів, укладеного між сторонами.

1.2. В обґрунтування позову позивач послався на те, що вказаний договір суперечить інтересам держави і суспільства, а також актам цивільного законодавства України.

2. Короткий зміст ухвали суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції

2.1. Ухвалою Господарського суду Одеської області від 03.03.2020 у справі № 916/364/20 відмовлено у відкритті провадження у справі №916/364/20 за позовом ПрАТ «Українське Дунайське пароплавство» до Компанії про визнання договору недійсним на підставі пункту 1 частини першої статті 175 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

2.2. Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 26.05.2020 ухвалу Господарського суду Одеської області від 03.03.2020 у справі № 916/364/20 залишено без змін.

2.3. Ухвала суду першої інстанції та постанова суду апеляційної інстанції мотивовані тим, що даний спір не може вирішуватися у порядку господарського судочинства України відповідно до частини п`ятої статті 29 ГПК України та має розглядатись Окружним судом Братислави відповідно до процедури та регламенту даного суду.

3. Короткий зміст вимог касаційної скарги

3.1. Не погоджуючись з ухвалою Господарського суду Одеської області від 03.03.2020 та постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 26.05.2020, ПрАТ «Українське Дунайське пароплавство» подало касаційну скаргу, в якій просить ухвалу суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції скасувати, а справу № 916/364/20 передати на розгляд до Господарського суду Одеської області.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

4. Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

4.1. ПрАТ «Українське Дунайське пароплавство» зазначає, що судами попередніх інстанцій неповно з`ясовано умови спірного Договору та неповно досліджено обставини справи. Як стверджує скаржник, відповідно до параграфу 20 Договору сторони повинні вирішувати всі спірні питання, що виникають за цим Договором, шляхом переговорів. Якщо такі суперечки не можуть бути вирішені мирним шляхом, вони вирішуються через Окружний суд Братислави (Saratovska 1/A, 844 54 Dubravka) відповідно до процедури та регламенту суду. Однак, за твердженнями позивача, суд, зазначений у Договорі, фактично не існує.

4.1.2. Так, в оскаржуваному договорі зазначено «Окружний суд Братислави [(Saratovska 1/A, 844 54 Dubravka)» (District court of Bratislava (Saratovska 1/A, 844 54 Dubravka)], але такого суду не існує у природі. На думку скаржника, можна вважати, що сторони в договорі не визначили порядок та підсудність вирішення спорів за даним Договором, вказані обставини залишено поза увагою судами попередніх інстанцій.

4.1.3. Як відзначає скаржник, відповідно до загальнодоступної інформації, що міститься на сайті https://otvorenesudy.sk/courts/16?l=sk #contact, - існує інший суд - Окружний суд Братислава IV (OKRESNЭ SЪD BRATISLAVA IV), який знаходиться за адресою: Saratovska 1/A, 844 54 BRATISLAVA IV, а ніяк не District court of Bratislava [(Saratovska 1/A, 844 54 Dubravka (Окружний суд Братислави)], який зазначено в параграфі 20 Договору. А, отже, скаржник вважає, що сторони в договорі не визначили порядок та підсудність вирішення спорів за даним Договором.

5. Аргументи, зазначені у відзиві на касаційну скаргу

5.1. Відзив на касаційну скаргу не надходив.

РОЗГЛЯД СПРАВИ ВЕРХОВНИМ СУДОМ

Склад суду касаційної інстанції змінювався відповідно до наявних у справі витягів з протоколів автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Витягом з протоколу автоматизованого розподілу касаційної скарги між суддями від 25.06.2020 року у справі № 916/364/20 визначено колегію суддів у складі: Кушнір І.В. (головуючий суддя), судді: Краснов Є.В., Мачульський Г.М.

Розпорядженням заступника керівника апарату - керівника секретаріату Касаційного господарського суду від 23.09.2020 у зв`язку з відставкою судді Кушніра І.В. призначено повторний автоматичний розподіл судової справи №916/364/20, відповідно до якого визначено склад колегії суддів: Малашенкова Т.М. (головуючий), Бенедисюк І.М., Колос І.Б.

Розпорядженням заступника керівника апарату - керівника секретаріату Касаційного господарського суду від 26.10.2020 у зв`язку з перебуванням судді Колос І.Б. у відпустці, а судді Бенедисюка І.М. на лікарняному призначено повторний автоматичний розподіл судової справи № 916/364/20, відповідно до якого визначено склад колегії суддів: МалашенковаТ.М. (головуючий), Булгакова І.В., Селіваненко В.П.

6. Стислий виклад обставин справи, встановлених судами першої та апеляційної інстанцій

6.1. Предметом спору у даній справі є вимога про визнання Договору, укладеного між ПрАТ «Українське Дунайське пароплавство» (Судновласник) та Компанією Private limited liability company «VO-PARTNER» s.r.o. (Фрахтувальник) недійсним з моменту його укладання.

6.2. Договір набув чинності з моменту підпису обома сторонами і буде припинений автоматично, без попереднього повідомлення, після виконання останнього круїзу, визначеного додатком №3 до цього Договору (параграф № 21 Договору).

6.3. Відповідно до параграфу 1 Договору Судновласник організовує круїзи на пасажирському судні «Дніпро» у 2019 році відповідно до розкладу, який додається (Додаток 1), що є невід`ємною частиною даного Договору.

6.4. Згідно з додатком №1 до Договору місцем виконання договору є Passau, Vienna Nus., Budapest, Bratislava, Shpiz (Melk), Passau.

6.5. Параграфом 20 Договору визначено, що сторони повинні вирішувати всі спірні питання, що виникають за цим Договором, шляхом переговорів. Якщо такі суперечки не можуть бути вирішені мирним шляхом, вони вирішуються через Окружний суд Братислави (Saratovska 1/A, 844 54 Dubravka) відповідно до процедури та регламенту суду.

6.6. Господарськими судами встановлено, що, відповідно до матеріалів позовної заяви ПрАТ «Українське Дунайське пароплавство», відповідачем у справі є Private limited liability company «VO-PARTNER» s.r.o., місцезнаходженням якої є Олд Грунті, 9-Б, Братислава, Словацька Республіка.

6.7. Крім того, суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що, оскільки матеріали позовної заяви не містять доказів недійсності параграфу 20 Договору, сторони передбачили договірну підсудність, яка повинна бути взята судом до уваги.

6.8. Також суд апеляційної інстанції погодився з Господарським судом Одеської області, що згідно із загальнодоступною інформацією, що міститься на сайті https://otvorenesudy.sk/courts/16?l=sk#contact, існує Окружний суд Братислави (OKRESNЭ SЪD BRATISLAVA IV, адреса: SARATOVSKБ 1/A, 844 54 BRATISLAVA IV).

6.8.1. При цьому судова колегія відзначила, що, дійсно, назва даного суду дещо відрізняється від назви суду, яка зазначена у Договорі - District court of Bratislava (SARATOVSKБ 1/A, 844 54 Dubravka), проте в Договорі є вказівка на місце проведення розгляду справи - SARATOVSKБ 1/A, 844 54 (Dubravka - це район Братислави, розташований на північному заході міста), яке збігається з адресою суду, зазначеною на вказаному сайті, до якого й слід було звертатись сторонам для розгляду справи.

6.8.2. Відтак суди попередніх інстанцій дійшли висновку про можливість виконання зазначеного в Договорі параграфу №20, оскільки у даному випадку можливо ідентифікувати суд, визначений сторонами у вищезгаданому Договору.

7. Порядок та межі розгляду справи судом касаційної інстанції

7.1. Касаційний господарський суд звертає увагу на те, що 08.02.2020 набрав чинності Закон України від 15.01.2020 № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ». Відповідно до пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Оскільки наведену касаційну скаргу подано 16.06.2020, тобто після набуття чинності Законом України від 15.01.2020 № 460-IX, переглядати судові рішення слід, зважаючи на приписи ГПК України у редакції від 08.02.2020 року.

7.1.1. Ухвалою Верховного Суду від 05.10.2020 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ПрАТ «Українське Дунайське пароплавство» з підстав зазначених у ній.

7.2. Відповідно до частини першої статті 300 ГПК України (у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

7.3. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (частина друга статті 300 ГПК України).

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

8. Джерела права. Оцінка аргументів учасників справи і висновків попередніх судових інстанцій

8.1. Предметом касаційного оскарження є ухвала Господарського суду Одеської області від 03.03.2020 у справі № 916/364/20/, якою відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом ПрАТ «Українське Дунайське пароплавство» до Компанії про визнання договору недійсним на підставі пункту 1 частини першої статті 175 ГПК України та постанова Південно-західного апеляційного господарського суду від 26.05.2020, якою залишено без змін зазначену ухвалу.

8.2. Верховний Суд, перевірячи правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи зазначає таке.

8.3. Ухвалюючи оскаржувані рішення, суди попередніх інстанцій встановили таке:

- відповідачем у справі є Private limited liability company «VO-PARTNER» s.r.o., місцезнаходження якого є Олд Грунті, 9-Б, Братислава, Словацька Республіка;

-місцем виконання договору є Passau, Vienna Nus., Budapest, Bratislava, Shpiz (Melk), Passau;

- сторони визначили, що всі спірні питання, які виникають за цим договором, сторони повинні вирішувати шляхом переговорів. Якщо такі суперечки не можуть бути вирішені мирним шляхом, вони вирішуються через Окружний суд Братислави (Saratovska 1/A, 844 54 Dubravka) відповідно до процедури та регламенту суду.

8.4. Верховний Суд відзначає, що частиною першою Статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Статтею 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), положення якої кореспондуються з положеннями статті 20 Господарського кодексу України (далі - ГК України), визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

ГПК України визначає юрисдикцію та повноваження господарських судів, встановлює порядок здійснення судочинства у господарських судах (стаття 1 ГПК України).

8.5. Параграфом 3 глави 2 ГПК України урегульовано територіальну юрисдикцію (підсудність).

8.6. Відповідно до статті 27 ГПК України, позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Частиною п`ятою статті 29 ГПК України визначено, що позови у спорах, що виникають з договорів, в яких визначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів.

8.7. Статтею 45 ГПК України визначено, що сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Іноземні особи мають такі самі процесуальні права та обов`язки, що і громадяни України та юридичні особи, створені за законодавством України, крім винятків, встановлених законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України (стаття 365 ГПК України).

Разом з тим, у розгляді справ у спорах за участю іноземних підприємств і організацій господарським судам України слід виходити із встановленої статтею 11 ГПК України пріоритетності застосування правил міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, щодо правил, передбачених законодавством України.

8.8. Згідно з частиною першою статті 366 ГПК України підсудність справ за участю іноземних осіб визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

8.9. Так, питання, що виникають у сфері приватноправових відносин з іноземним елементом (хоча б один учасник правовідносин є іноземцем, особою без громадянства або іноземною особою; об`єкт правовідносин знаходиться на території іноземної держави; юридичний факт, який впливає на виникнення, зміну або припинення правовідносин, мав чи має місце на території іноземної держави), у тому числі й питання підсудності судам України справ з іноземним елементом, вирішуються згідно із Законом України «Про міжнародне приватне право».

8.10. Відповідно до приписів частини першої статті 75 Закону України «Про міжнародне приватне право» підсудність судам України справ з іноземним елементом визначається на момент відкриття провадження у справі, незважаючи на те, що в ході провадження у справі підстави для такої підсудності відпали або змінилися, крім випадків, передбачених у статті 76 цього Закону.

8.11. Пунктами 1, 2 частини першої статті 76 Закону України «Про міжнародне приватне право» визначено, що суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом у таких випадках: 1) якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України, крім випадків, передбачених у статті 77 цього Закону; 2) якщо на території України відповідач у справі має місце проживання або місцезнаходження, або рухоме чи нерухоме майно, на яке можна накласти стягнення, або знаходиться філія або представництво іноземної юридичної особи - відповідача.

8.12. Статтею 77 Закону України «Про міжнародне приватне право» визначені випадки виключної підсудності справ з іноземним елементом судам України, при цьому статтею 78 вказаного Закону передбачено, що компетенція інших органів України щодо розгляду справ з іноземним елементом визначається законами України з урахуванням статей 75 - 77 цього Закону.

8.13. Право на передачу спору, який відноситься до юрисдикції господарського суду, за угодою сторін на вирішення суду іншої держави передбачено у статті 23 ГПК України.

8.14. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 175 ГПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

8.15. Отже, встановивши, обставини, які зазначені у розділі 6 «Стислий виклад обставин справи, встановлених судами першої та апеляційної інстанцій пункті» та у пункті 8.3 цієї постанови суди попередніх інстанцій вірно зазначили про відсутність правових підстав для застосування положень частини п`ятої статті 29 ГПК України.

8.16. Касаційний господарський суд відхиляє посилання позивача про наявність підстав для розгляду даного спору Господарським судом Одеської області на підставі статей 38, 39 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність», оскільки Договір укладався на території України.

Касаційний господарський суд зауважує, що сторони мають право на передачу спору, який відноситься до юрисдикції господарського суду, за угодою сторін на вирішення суду іншої держави. Зазначене право передбачено у статті 23 ГПК України.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що сторонами визначено компетентний суд з розгляду даного спору (вказане не спростовує і скаржник). За міркуваннями суду касаційної інстанції, суд іншої держави не позбавлений можливості розглянути спір та застосувати право, яке має більш тісний зв`язок із спірними відносинами, як це передбачено статтею 4 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність».

8.17. Доводи позивача щодо відсутності такого суду, як Окружний суд Братислави District court of Bratislava (Saratovska 1/A, 844 54 Dubravka) колегією суддів відхиляються з огляду на таке.

Касаційний господарський суд, визначаючись з природою відмінності, про яку зазначає скаржник, враховує, що судами попередніх інстанцій встановлено, що відповідно до загальнодоступної інформації, що міститься на сайті https://otvorenesudy.sk/courts/16?l=sk#contact, підтверджено існування Окружного суду Братислави Окружний суд Братислава IV (OKRESNЭ SЪD BRATISLAVA IV), який знаходиться за адресою: Saratovska 1/A, 844 54 BRATISLAVA IV.

Зі змісту параграфу 20 Договору, як встановлено судами, убачається, що сторони домовились щодо підсудності та регламенту, за яким має вирішуватися всі спірні питання, що виникають за цим Договором - Окружний суд Братислави (Saratovska 1/A, 844 54 Dubravka). В Договорі є вказівка на місце проведення розгляду справи - SARATOVSKБ 1/A, 844 54 (Dubravka - це район Братислави, розташований на північному заході міста), яке збігається з адресою суду, зазначеною на вказаному сайті.

Колегія суддів вважає, що зазначена відмінність у назві судової установи не є аж такою відмінністю, яка породжує обґрунтований сумнів в існування взагалі такого суду. Відтак зазначена неточність не може бути підставою для твердження про відсутність суду, який визначений Договором.

На переконання колегії суддів, очевидним є намір сторін передати визначену у ній категорію спорів на вирішення до Окружного суду Братислави (Saratovska 1/A, 844 54 Dubravka), здійснюваного відповідно до процедури та регламенту цієї установи. Неточність вказаної в договорі назви не може мати наслідком відмову цього суду визнати свою компетенцію з розгляду спору.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.08.2018 у справі №906/493/16, а також у постанові Верховного Суду від 21.09.2020 у справі №916/363/20.

8.18.Отже, враховуючи викладені вище міркування, Верховний Суд вважає, що на підставі встановлених судами попередніх інстанцій обставин справи суди здійснили правильне застосування пункту 1 частини першої статті 175 ГПК України.

8.19.Колегія суддів касаційної інстанції з огляду на викладене зазначає, що учаснику справи надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах. Інші доводи, міркувань наведених у розділі 8 цієї постанови щодо правильного застосування судами попередніх інстанцій у цій справі пункту 1 частини першої статті 175 ГПК України, не спростовують.

9. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

9.1. Звертаючись з касаційною скаргою, ПрАТ «Українське Дунайське пароплавство» не спростувало наведених висновків попередніх судових інстанцій та не довело неправильного застосування ними норм матеріального і процесуального права як необхідної передумови для скасування прийнятих ними судових рішень у справі з мотивів, наведених у розділі 8 цієї постанови.

9.2. За таких обставин касаційна інстанція вважає за необхідне касаційну скаргу ПрАТ «Українське Дунайське пароплавство» залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення у справі - без змін як такі, що відповідають вимогам норм матеріального та процесуального права.

10. Судові витрати

10.1. Понесені ПрАТ «Українське Дунайське пароплавство» у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції судові витрати покладаються на скаржника, оскільки касаційна скарга залишається без задоволення.

Керуючись статтями 300, 308, 309, 314, 315, 317 ГПК України, Касаційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Українське Дунайське пароплавство» залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду Одеської області від 03.03.2020 та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 26.05.2020 у справі № 916/364/20 - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Т. Малашенкова

Суддя І. Булгакова

Суддя В. Селіваненко