ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
УХВАЛА

28 жовтня 2020 рокуСправа № 912/3456/20

Cуддя Господарського суду Кіровоградської області Тимошевська В.В., розглянувши матеріали

за позовом: Фермерського господарства "Степове", 26200, Кіровоградська область, Маловисківський район, м. Мала Виска, вул. Шевченка, 86

до: Фермерського господарства "Степол Агро", 26200, Кіровоградська область, Маловисківський район, м. Мала Виска, вул. Київська, 11А

про визнання права постійного користування, скасування рішення та визнання недійсними правовстановлюючих документів

ВСТАНОВИВ:

Фермерське господарство "Степове" звернулось до Господарського суду Кіровоградської області з позовною заявою, яка містить вимоги до Фермерського господарства "Степол Агро" наступного змісту:

- визнати за Фермерським господарством "Степове", , право постійного користування земельною ділянкою 50.0 гектарів в межах згідно з планом, що розташована на території Маловисківської міської ради, та яка знаходиться в його постійному користуванні згідно Державного акту на право постійного користування землею серії КР13МВ, що зареєстрований в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 63 та зареєстрований Маловисківською районною радою 17.02.1994р. за М 51;

- скасувати рішення органів державної влади та органів місцевого самоврядування, прийняті щодо земельної ділянки, яка знаходиться у постійному користуванні позивача на підставі Державного акту на право постійного користування землею серії КР13 МВ, що зареєстрований в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 63 та зареєстрований Маловисківською районною радою 17.02.1994 р. за № 51 в межах згідно з планом, вказаним в Державному акті на право постійного користування землею та визнати недійсними правовстановлюючі документи на земельну ділянку з кадастровим № :02:004:0036, на підставі яких зареєстровано право на користування спірною земельною ділянкою за Фермерським господарством "Степол Агро", .

Розглянувши зазначену позовну заяву, господарський суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 174 Господарського процесуального кодексу України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно з частиною 2 статті 174 Господарського процесуального кодексу України, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Статтями 162 та 164 Господарського процесуального кодексу України визначено вимоги щодо оформлення позовної заяви та комплектність документів, які повинні додаватися до неї.

Відповідно до частини 1 статті 162 Господарського процесуального кодексу України, у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Пункт 4 частини 3 статті 162 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них;

Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

Згідно ст. 152 Земельного кодексу України, зокрема, пунктами а, в, г частини 3 названої статті визначено, що захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Враховуючи вищевикладені положення, суд вважає, що позивачем не дотримано вимоги по пункту 4 частини 3 статті 162 Господарського процесуального кодексу України щодо позовних вимог викладених у пункті 2 прохальної частини позовної заяви, оскільки не вказано, які саме рішення, яких конкреттно органів та які саме правовстановлюючі документи оскаржуються.

Так, пред`являючи вимогу про скасування рішень позивачем не зазначено органу, рішення якого оскаржується, зміст такого рішення (про що дане рішення) та/або його номер і дату.

За вимогою про визнання недійсним правовстановлюючих документів не зазначено, який конкретно документ підлягає визнанню недійсним, при цьому, під вказане поняття входити широкий перелік документів, які підтверджують права певного суб`єкта на майно.

У позовній заяві позивач повідомляє про відсутність оскаржуваних документів та їх реквізитів, а тому просить витребувати у Фермерського господарства "Степол Агро":

- рішення органів державної влади та органів місцевого самоврядування, прийняті щодо земельної ділянки, яка знаходиться у постійному користуванні позивача на підставі Державного акту на право постійного користування землею серії КР 13 МВ, що зареєстрований в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 63 та зареєстрований Маловисківською районною радою 17.02.1994 р. за № 51 в межах згідно з планом, вказаним в Державному акті на право постійного користування землею;

- правовстановлюючі документи на земельну ділянку з кадастровим № :02:004:0036, на підставі яких зареєстровано право на користування спірною земельною ділянкою за Фермерським господарством "Степол Агро", ;

- документи, що посвідчують право користування Фермерського господарства

"Степол Агро" земельною ділянкою з кадастровим № :02:004:0036;

- Статутні документи Фермерського господарства "Степол Агро".

Разом з цим, на переконання суду необізнаність позивача щодо реквізитів документів не надає останньому достатніх підстав для недотримання вимог щодо подання позову, оскільки позивач звертається до суду за захистом вже порушеного права, а тому має володіти відомостями щодо оспорюваних документів.

Слід також зазначити, що правову категорію "зміст позовних вимог" слід розуміти як дію суду, про вчинення якої позивач вимагає ухвалити судове рішення, що спрямована на задоволення певної матеріально-правової вимоги. Зважаючи на те, що рішення суду завжди спрямоване на захист конкретного суб`єктивного права, зміст позовних вимог не може бути абстрактним чи містити певні умовні категорії і повинен формулюватись максимально чітко і зрозуміло.

Водночас позовні вимоги у частині скасування рішення органів державної влади та органів місцевого самоврядування, прийняті щодо земельної ділянки, яка знаходиться у постійному користуванні позивача на підставі Державного акту на право постійного користування землею серії КР13 МВ, що зареєстрований в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 63 та зареєстрований Маловисківською районною радою 17.02.1994 р. за № 51 в межах згідно з планом, вказаним в Державному акті на право постійного користування землею та визнання недійсними правовстановлюючих документів на земельну ділянку з кадастровим № :02:004:0036, на підставі яких зареєстровано право на користування спірною земельною ділянкою за Фермерським господарством "Степол Агро" не дають можливості з`ясувати які саме рішення і якого саме органу оскаржуються та які саме документи визнаються недійсними.

За наведеними позовними вимогами у викладеній редакції взагалі неможливо здійснити будь-яку індивідуалізацію документів, що оспорюються позивачем.

Окрім того, відповідно до частини 1 пункту 2 статті 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір", в редакції на дату подання позовної заяви, встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За подання до господарського суду встановлено наступний розмір та порядок сплати судового збору: за позовними заявами майнового характеру - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; за позовними заявами немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Законом України "Про державний бюджет України на 2020 рік" станом на 01.01.2020 встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб на рівні 2 102,00 грн.

Поданий позов оплачено як за дві вимоги немайнового характеру в розмірі 4 204,00, тоді як на думку суду позов містить три вимоги немайнового характеру, а саме:

- визнання за Фермерським господарством "Степове" право постійного користування земельною ділянкою;

- скасування рішення органів державної влади та органів місцевого самоврядування;

- визнання недійсними правовстановлюючих документів на земельну ділянку.

Таким чином, подавши вказаний позов, позивач мав сплатити 6 306,00 грн.

Отже, позивачем до позовної заяви не додано належних доказів виконання вимог пункту 2 частини 1 статті 164 Господарського процесуального кодексу України, а саме не надано доказів, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

З огляду на вищенаведене, наявні підстави для залишення позовної заяви без руху, з наданням позивачу строку на усунення вказаних недоліків.

Керуючись ст. 162, 164, 174, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суддя

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву Фермерського господарства "Степове" - залишити без руху.

2. Фермерському господарству "Степове", усунути встановлені при поданні позовної заяви, недоліки в строк не більше десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, а саме надати суду:

- повідомити рішення якого саме органу оскаржується та його номер/дату або його зміст (про що рішення);

- чітко вказати правовстановлюючий документ, щодо якого пред`явлена позовна вимога про визнання недійсним;

- належні докази сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі (докази сплати судового збору в сумі 2 102,00 грн) крім, якщо за наслідками усунення недоліків зміниться фактична кількість пред`явлених вимог.

3. Роз`яснити позивачу, що останній має право (у разі необхідності) виключити з предмета розгляду прохальну частину позову по пункту 2.

4. Роз`яснити позивачу, що у відповідності до ч. 3, 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому ст. 176 цього кодексу. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Копію ухвали надіслати Фермерському господарству "Степове" за адресою: 26200, Кіровоградська область, Маловисківський район, м. Мала Виска, вул. Шевченка, 86.

Суддя В.В.Тимошевська