ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2020 року м.Харків Справа № 913/353/20
Провадження №34/913/353/20
Господарський суд Луганської області у складі:
суддя Іванов А.В.
при секретарі судового засідання Медуниці Р.І.
розглянувши у судовому засіданні справу
за позовом Виконувача обов`язків керівника Старобільської місцевої прокуратури Луганської області, м. Старобільськ Луганської області,
в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах - Біловодської селищної ради Біловодського району Луганської області, смт. Біловодськ Біловодського району Луганської області,
до Приватного сільськогосподарського підприємства агрофірми «Клас», с. Плугатар Біловодського району Луганської області,
про розірвання договору оренди земельної ділянки та повернення земельної ділянки
В судовому засіданні брали участь:
прокурор: Кондратюк Н.А., посв. №054367 від 25.11.2019;
від позивача: представник не прибув;
від відповідача: представник не прибув.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
В подальшому прокурор звернувся до Біловодської селищної ради Біловодського району Луганської області із запитом, в якому просив надати інформацію про вжиті або заплановані заходи стосовно порушення відповідачем земельного законодавства під час використання вказаної земельної ділянки та звернення з позовною заявою про повернення земельної ділянки в судовому порядку.
У відповідь Біловодська селищна рада Біловодського району Луганської області зазначила, що про факт використання відповідачем орендованих пасовищ як ріллі стало відомо в квітні 2020 року, тому вирішується питання про направлення листа до Держгеокадастру у Луганській області з метою проведення відповідної перевірки. Також вказала, що з позовною заявою про повернення земельної ділянки в судовому порядку не зверталася і звертатися не планує.
В зв`язку з наведеним, прокурор вважає, що існують підстави для представництва прокурором інтересів держави в особі уповноваженого органу - Біловодської селищної ради Біловодського району Луганської області, що стало підставою для звернення прокурора до суду.
Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.06.2020 справу № 913/353/20 передано на розгляд судді Іванову А.В.
Ухвалою господарського суду Луганської області від 22.06.2020 позовну заяву залишено без руху та надано виконувачу обов`язків керівника Старобільської місцевої прокуратури Луганської області строк по 10.08.2020 включно для усунення недоліків позовної заяви та подання до суду заяви про усунення недоліків.
Ухвалою господарського суду Луганської області від 27.07.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Підтверджено підстави представництва виконувачем обов`язків керівника Старобільської місцевої прокуратури Луганської області інтересів держави в особі органу, уповноваженого здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах - Біловодської селищної ради Біловодського району Луганської області за позовною заявою від 10.06.2020 №34/1-785вих-20. Ухвалено справу розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 12.08.2020 о 14 год. 30 хв.
В судовому засіданні 12.08.2020 взяли участь прокурор та представник відповідача.
Прокурор надав усні пояснення та підтримав позов.
Представник відповідача надав усні пояснення та проти позову заперечив.
Представник позивача у судове засідання 12.08.2020 не прибув, причини неявки суду не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Станом на 12.08.2020 відповідач відзиву на позовну заяву не надав.
Ухвалою господарського суду Луганської області від 12.08.2020 відкладено підготовче засідання на 09.09.2020 о 14 год. 45 хв. Продовжено відповідачу строк для надання відзиву до 28.08.2020 (включно). Запропоновано відповідачу надати відзив на позовну заяву з доказами направлення іншим учасникам.
01.09.2020 на адресу суду від відповідача надійшов відзив №28/082020 від 28.08.2020 на позовну заяву, в якому зазначає, що позов не визнає, оскільки земельна ділянка, передана в оренду для сінокосіння та випасання худоби, використовується відповідачем за цільовим призначенням. Відповідач стверджує, що на вказаній земельній ділянці вирощує трави, тому він не вийшов за межі її цільового призначення, та використовує цю земельну ділянку як сільськогосподарське угіддя.
На думку відповідача, акт обстеження земельної ділянки від 08.04.2020 не може бути доказом її нецільового використання, оскільки орендар та орендодавець не були повідомлені про час та дату обстеження земельної ділянки, а були присутні лише зацікавлені особи. Вказує, що з даного акту не можливо встановити якими культурами була засіяна земельна ділянка і чи є це порушенням умов договору оренди землі.
Відповідач вважає, що не порушував прав позивача і умов договору оренди землі, оскільки його дії не були спрямовані на зниження корисних якостей та властивостей спірної земельної ділянки. В зв`язку з наведеним просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.
09.09.2020 прокурор взяв участь в судовому засіданні, надав усні пояснення та підтримав позов.
Представники позивача та відповідача у судове засідання 09.09.2020 не прибули, причини неявки суду не повідомили, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Станом на 09.09.2020 прокурор та позивач відповіді на відзив не надали.
Ухвалою господарського суду Луганської області від 09.09.2020 продовжено строк проведення підготовчого провадження на тридцять днів. Відкладено підготовче засідання на 07.10.2020 о 14 год. 30 хв. Встановлено прокурору строк для надання відповіді на відзив до 01.10.2020 (включно). Прокурору у вказаний строк надати відповідь на відзив з доказами направлення іншим учасникам справи. Встановлено позивачу строк для надання відповіді на відзив до 01.10.2020 (включно). Позивачу у вказаний строк надати відповідь відзив з доказами направлення іншим учасникам справи. Зобов`язано відповідача надати суду оригінали описів вкладення щодо направлення відзиву іншим учасникам справи.
Також прокурор зазначає, що твердження відповідача щодо того, що Акт обстеження земельної ділянки від 08.04.2020 не може бути прийнятий в якості доказу не відповідає дійсності, оскільки обстеження земельної ділянки було здійснено позивачем з метою реалізації його повноважень як власника даної земельної ділянки згідно закону та орендодавця за Договором.
В зв`язку з наведеним прокурор просить задовольнити позов в повному обсязі.
07.10.2020 в судовому засіданні взяв участь прокурор, надав усні пояснення та підтримав позов.
Представники позивача та відповідача у судове засідання 07.10.2020 не прибули, причини неявки суду не повідомили, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.
Станом на 07.10.2020 позивач відповіді на відзив не надав.
Ухвалою господарського суду Луганської області від 07.10.2020 повторно зобов`язано відповідача направити суду не пізніше наступного дня після отримання даної ухвали оригінали описів вкладення щодо направлення відзиву іншим учасникам справи. Закрито підготовче провадження. Призначено справу до судового розгляду по суті на 04.11.2020 о 14 год. 30 хв.
В судовому засіданні 04.11.2020 взяв участь прокурор, який надав усні пояснення по суті позовних вимог та підтримав позов.
Представники позивача та відповідача у судове засідання 04.11.2020 не прибули, причини неявки суду не повідомили, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.
Від позивача відповіді на відзив до суду не надходило.
Суд зауважує, що в ухвалі господарського суду Луганської області від 07.10.2020 відповідача було повторно зобов`язано направити суду не пізніше наступного дня після отримання даної ухвали оригінали описів вкладення щодо направлення відзиву іншим учасникам справи.
Однак станом на 04.11.2020 оригіналів описів вкладення щодо направлення відзиву іншим учасникам справи відповідачем надано не було.
Відповідно до ч. 1 ст. 178 ГПК України у строк, встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідач має право надіслати: 1) суду - відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову; 2) позивачу, іншим відповідачам, а також третім особам - копію відзиву та доданих до нього документів.
Пунктом 2 Правил надання послуг поштового зв`язку, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України №270 від 05.03.2009, встановлено, що надання послуг поштового зв`язку підтверджується розрахунковим документом встановленої відповідно до Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг форми та змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо).
В п. 61 Правил надання поштового зв`язку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №270 від 05.03.2009, передбачено, що у разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв`язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв`язку повинен зазначити номер поштового відправлення. За бажанням відправника на примірнику опису, що вкладається до поштового відправлення, вартість предметів може не зазначатися.
За таких обставин, належним доказом надіслання відзиву іншим учасникам справи є оригінал опису вкладення відправленої поштової кореспонденції, засвідчений підписом працівника відділення поштового зв`язку та відбитком календарного штемпеля цього відділення, із зазначенням адреси і найменування адресата та заповнений відповідно до переліку додатків, долучених до відзиву, а також розрахунковий документ поштової установи. Один лише фіскальний чек не є належним доказом направлення відзиву та доданих до нього документів.
Враховуючи, що відповідач не надав належних доказів надіслання відзиву №28/082020 від 28.08.2020 іншим учасникам справи, відзив відповідача на позовну заяву не приймається судом до уваги.
04.11.2020 судом постановлено вступну та резолютивну частини судового рішення.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд -
За приписами п.п. 2, 5 Договору в оренду передається земельна ділянка загальною площею 51,3000 га. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки на дату укладення договору становить 247 518 грн. 86 коп.
Сторони узгодили в п. 8, що Договір укладено на 10 років.
За умовами з п.п. 9, 11 Договору орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі, у розмірі 3% від нормативної грошової оцінки і становить 7 425 грн. 57 коп. на рік. Орендна плата сплачується щомісячно і складає 618 грн. 80 коп. на місяць.
Пунктом 31 Договору передбачено обов`язки орендаря, серед яких використовувати земельну ділянку за цільовим призначенням.
В подальшому Плугатарську сільську раду Біловодського району Луганської області було реорганізовано шляхом приєднання до Біловодської селищної ради Біловодського району Луганської області, яка стала правонаступником всіх активів та пасивів, всіх майнових прав та обов`язків Плугатарської сільської ради Біловодського району Луганської області, що підтверджується рішенням Біловодської селищної ради №1/10 від 14.11.2017 (а.с. 68-72).
За результатами обстеження встановлено, що вказана земельна ділянка засіяна озимими сільськогосподарськими культурами, про що складено відповідний Акт обстеження земельної ділянки від 08.04.2020 (а.с. 25).
Як зазначає прокурор, передана в оренду земельна ділянка не може використовуватися відповідачем для посіву пшениці або будь-якої іншої сільськогосподарської культури, оскільки вона має використовуватись виключно в межах визначених договором та законом, а саме для сінокосіння та випасання худоби.
Суд зауважує, що захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні компетентні органи, а не прокурор. Прокурор не повинен вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати компетентний орган, який може і бажає захищати інтереси держави.
У Рішенні від 05.06.2019 № 4-р(II)/2019 Конституційний Суд України вказав, що Конституцією України встановлено вичерпний перелік повноважень прокуратури, визначено характер її діяльності і в такий спосіб передбачено її існування і стабільність функціонування; наведене гарантує неможливість зміни основного цільового призначення вказаного органу, дублювання його повноважень/функцій іншими державними органами, адже протилежне може призвести до зміни конституційно визначеного механізму здійснення державної влади її окремими органами або вплинути на обсяг їхніх конституційних повноважень.
Разом з тим, щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідний компетентний орган, який усупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно.
Як вказала Велика Палата Верховного Суду в постанові від 26.05.2020 у справі №912/2385/18 прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу.
Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.
Звертаючись до відповідного компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.
Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню, тощо.
Верховний Суд України у постанові від 13.06.2017 у справі №п/800/490/15 (провадження №21-1393а17) зазначив, що протиправна бездіяльність суб`єкта владних повноважень - це зовнішня форма поведінки (діяння) цього органу, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи в нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені. Для визнання бездіяльності протиправною недостатньо одного лише факту неналежного та/або несвоєчасного виконання обов`язкових дій. Важливими є також конкретні причини, умови та обставини, через які дії, що підлягали обов`язковому виконанню відповідно до закону, фактично не були виконані чи були виконані з порушенням строків. Значення мають юридичний зміст, значимість, тривалість та межі бездіяльності, фактичні підстави її припинення, а також шкідливість бездіяльності для прав та інтересів заінтересованої особи.
Однак суд, вирішуючи питання щодо наявності підстав для представництва, не повинен установлювати саме протиправність бездіяльності компетентного органу чи його посадової особи. Частиною 7 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що в разі встановлення ознак адміністративного чи кримінального правопорушення прокурор зобов`язаний здійснити передбачені законом дії щодо порушення відповідного провадження. Таким чином, питання про те, чи була бездіяльність компетентного органу протиправною та які її причини, суд буде встановлювати за результатами притягнення відповідних осіб до відповідальності. Господарсько-правовий спір між компетентним органом, в особі якого позов подано прокурором в інтересах держави, та відповідачем не є спором між прокурором і відповідним органом, а також не є тим процесом, у якому розглядається обвинувачення прокурором посадових осіб відповідного органу у протиправній бездіяльності.
Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження його бездіяльності. Якщо прокурору відомо причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові, але якщо з відповіді компетентного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.
У відповідь Біловодська селищна рада в листі №01.3-31/969 від 13.05.2020 зазначила, що про факт використання відповідачем орендованих пасовищ як ріллі стало відомо в квітні 2020 року, тому вирішується питання про направлення листа до Держгеокадастру у Луганській області з метою проведення відповідної перевірки. Також вказала, що з позовною заявою про повернення земельної ділянки в судовому порядку не зверталася і звертатися не планує (а.с. 30-31).
Таким чином, незважаючи на те, що відповідач використовував орендовану земельну ділянку не за цільовим призначенням, в порушення умов Договору оренди землі від 09.11.2017, Біловодська селищна рада не ініціювала питання про звернення до суду з позовом про розірвання договору оренди та повернення земельної ділянки.
Тому 10.06.2020 Старобільська місцева прокуратура листом від №34/1-784вих-20 від 10.06.2020 повідомила Біловодську селищну раду про прийняте рішення щодо захисту інтересів держави шляхом пред`явлення позову про розірвання договору оренди та повернення земельної ділянки в її інтересах (а.с. 38-41).
Враховуючи висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені в постанові від 26.05.2020 у справі №912/2385/18, які в силу положень ч. 4 ст. 236 ГПК України враховуються при виборі і застосуванні норм права, суд вважає, що прокурор, звертаючись до суду з даним позовом, обґрунтував бездіяльність компетентного органу та довів підстави для представництва інтересів держави в особі Біловодської селищної ради Біловодського району Луганської області.
Дослідивши обставини справи, надані матеріали, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю, виходячи з наступних підстав.
Згідно зі ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
Положеннями ст. 15 Закону України «Про оренду землі» визначено, що істотними умовами договору оренди землі є, зокрема, об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки.
Частиною 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.
Відповідно до п. «а» ч. 1 ст. 96 ЗК України землекористувачі зобов`язані забезпечувати використання землі за цільовим призначенням та за свій рахунок приводити її у попередній стан у разі незаконної зміни її рельєфу, за винятком випадків незаконної зміни рельєфу не власником такої земельної ділянки.
Статтею 35 Закону України «Про охорону земель» передбачено, що власники і землекористувачі, в тому числі орендарі, земельних ділянок при здійсненні господарської діяльності зобов`язані: дотримуватися вимог земельного та природоохоронного законодавства України; забезпечувати використання земельних ділянок за цільовим призначенням та дотримуватися встановлених обмежень (обтяжень) на земельну ділянку.
У частинах 1 та 2 ст. 651 ЦК України визначено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.
Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.
Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
Тобто йдеться про таке порушення договору однією зі сторін, яке тягне для другої сторони неможливість досягнення нею цілей договору. Істотність порушення визначається виключно за об`єктивними обставинами, що склалися у сторони, яка вимагає розірвання договору. У такому випадку вина (як суб`єктивний чинник) сторони, що припустилася порушення договору, не має будь-якого значення і для оцінки порушення як істотного, і для виникнення права вимагати розірвання договору на підставі ч. 2 ст. 651 ЦК України. Іншим критерієм істотного порушення договору закон визнає розмір завданої порушенням шкоди, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору. Водночас, йдеться не лише про грошовий вираз завданої шкоди, прямі збитки, а й випадки, коли потерпіла сторона не зможе використати результати договору. Вирішальне значення для застосування зазначеного положення закону має співвідношення шкоди з тим, що могла очікувати від виконання договору сторона.
Крім того, оцінка істотного порушення договору здійснюється судом відповідно до критеріїв, що встановлені законом. Вирішуючи питання про оцінку істотності порушення стороною договору, суди повинні встановити не лише наявність істотного порушення договору, але й наявність шкоди, завданої цим порушенням другою стороною, яка може бути виражена у вигляді реальних збитків та (або) упущеної вигоди, її розмір, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору, а також установити, чи є справді істотною різниця між тим, на що має право розраховувати сторона, укладаючи договір, і тим, що в дійсності вона змогла отримати.
Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 18.09.2013 у справі № 6-75цс13 та постановах Верховного Суду від 19.02.2019 у справі №910/4427/18, а також від 03.12.2019 у справі №910/5001/19.
Наведене свідчить про істотне порушення умов Договору оренди землі від 09.11.2017, укладеного між Плугатарською сільською радою та Приватним сільськогосподарським підприємством агрофірма «Клас», що є підставою для його розірвання.
Вказаний висновок узгоджується із висновками, викладеними у постановах Верховного Суду від 28.01.2019 у справі №473/4413/17, від 22.01.2020 у справі №468/1498/17-ц, від 06.04.2020 у справі №707/658/17 та від 30.04.2020 у справі №467/1504/17.
За умовами п. 38 Договору його дія припиняється шляхом розірвання за взаємною згодою сторін або за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у наслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом.
З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про те, що позовна вимога прокурора про розірвання Договору оренди землі від 09.11.2017, укладеного між Плугатарською сільською радою та Приватним сільськогосподарським підприємством агрофірма «Клас», державна реєстрація речового права якого здійснена 13.11.2017 за №23429915, є законною, обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.
За змістом ч. 3 ст. 653 ЦК України якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов`язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.
Відповідно до ч. 1 ст. 34 Закону України «Про орендну землі» у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця.
Пунктом 18 Договору сторони узгодили, що після припинення його дії орендар повертає орендодавцеві земельну ділянку у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду.
Відтак, в зв`язку із розірванням Договору оренди землі від 09.11.2017 відповідач втрачає статус орендаря, тому має повернути орендовану земельну ділянку саме позивачу.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги прокурора є обґрунтованими, підтвердженими належними та допустимими доказами та такими, що підлягають задоволенню повністю.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного.
З матеріалів справи вбачається, що судовими витратами в даній справі є сума сплаченого судового збору у розмірі 5 814 грн. 78 коп.
Відповідно до ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; 2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи, що вимоги прокурора підлягають задоволенню в повному обсязі, судовий збір слід покласти на відповідача.
Керуючись ст.ст. 46, 73-74, 76-80, 129, 233, 236-238, 240-242 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд
1. Позов Виконувача обов`язків керівника Старобільської місцевої прокуратури Луганської області задовольнити повністю.
2. Розірвати договір оренди землі від 09.11.2017, укладений між Плугатарською сільською радою та Приватним сільськогосподарським підприємством агрофірма «Клас», державна реєстрація речового права якого здійснена 13.11.2017 за №23429915.
5. Видати накази після набрання судовим рішенням законної сили.
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до ст. 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції у строки, передбачені ст. 256 ГПК України та у порядку, визначеному пп. 17.5 п.17 Перехідних положень ГПК України.

Повний текст рішення складено і підписано 05.11.2020.

Суддя А.В. Іванов