ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

26.10.2020 Справа № 914/2373/18

Господарський суд Львівської області в складі колегії суддів: головуючого судді Гоменюк З.П., суддів Синчука М.М. та Горецької З.В., розглянувши матеріали справи

за позовом Публічного акціонерного товариства «Українська інноваційна компанія», м.Сєвєродонецьк Луганської області

до відповідача Виконавчого комітету Трускавецької міської ради, м.Трускавець Львівської області,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача

Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк» Міхна С.С., м. Київ,

та за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача

ОСОБА_1 , Львівська обл., м.Трускавець,

ОСОБА_2 , Львівська обл., м.Трускавець,

ОСОБА_3 , Львівська обл., м.Трускавець,

ОСОБА_4 , Львівська обл., м.Трускавець,

ОСОБА_5 , Львівська обл., м.Трускавець,

ОСОБА_6 , Львівська обл., м.Трускавець,

ОСОБА_7 , м.Київ,

ОСОБА_8 , Львівська обл., м.Трускавець,

ОСОБА_9 , Львівська обл., м.Борислав,

ОСОБА_10 , Львівська обл., м.Дрогобич м.Стебник

про визнання недійсними рішень

за участю представників: не з`явилися

ВСТАНОВИВ

На розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства «Українська інноваційна компанія» до відповідача Трускавецької міської ради про визнання недійсними рішень.

Ухвалою суду від 26.12.2018 р. відкрито провадження у даній справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 28.01.2019 р. Ухвалою суду від 28.01.2019 р. замінено первісного відповідача - Трускавецьку міську раду на належного відповідача Виконавчий комітет Трускавецької міської ради, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк» Міхна С.С., підготовче засідання відкладено на 18.02.2019р. Ухвалою суду від 18.02.2019 р. продовжено строк підготовчого провадження у справі на тридцять днів з наступного дня після закінчення шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі для вирішення спору, відмовлено у задоволенні клопотання Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк» Міхна С.С. про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, відмовлено в задоволенні клопотання про залучення до участі у справі Товариства з обмеженою відповідальністю «Універсал» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Осіріс» в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, підготовче засідання відкладено на 18.03.2019 р. Ухвалою суду від 18.03.2019 р. розгляд справи з моменту вступу в справу належного відповідача почато спочатку, відмовлено у задоволенні клопотання (вх.№11530/19 від 18.03.2019 р.) Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк» Міхна С.С. про участь в судовому засіданні в режимі відео конференції, підготовче засідання відкладено на 15.04.2019 р. Ухвалою суду від 15.04.2019 р. закрито підготовче провадження у справі №914/2373/18 та призначено справу до судового розгляду по суті на 20.05.2019 р. Ухвалою суду від 20.05.2019 р. судове засідання з розгляду справи по суті відкладено на 10.06.2019 р. Ухвалою суду від 10.06.2019 р. вирішено повернутися до розгляду справи №914/2373/18 у підготовчому провадженні, відкладено вирішення клопотання Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк» про зупинення провадження у справі, залучено ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, відкладено підготовче засідання на 15.07.2019 р.

Ухвалою суду від 15.07.2019 р. відмовлено в задоволенні клопотання Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк» про зупинення провадження у справі, відкладено підготовче засідання на 12.08.2019 р.

Ухвалою суду від 12.08.2019 р., занесеною до протоколу судового засідання від 12.08.2019 р., продовжено строк підготовчого провадження та відкладено підготовче засідання на 16.09.2019 р. Ухвалою суду від 16.09.2019р. призначено колегіальний розгляд справи у складі трьох суддів.

Згідно протоколу автоматичного визначення складу колегії суддів від 16.09.2019 р., членами колегії визначено головуючого суддю Гоменюк З.П. , суддів Березяк Н.Є. та Стороженко О.Ф .

Ухвалою суду від 16.09.2019 р. прийнято справу № 914/2373/18 до колегіального розгляду у складі трьох суддів - головуючого судді Гоменюк З.П., суддів Березяк Н.Є. та Стороженко О.Ф. , підготовче засідання у справі призначено на 21.10.19 р.

Ухвалою суду від 21.10.2019 р., занесеною до протоколу судового засідання від 21.10.2019 р., продовжено строк підготовчого провадження, підготовче засідання відкладено на 25.11.2019 р.

Ухвалою суду від 25.11.2019 р., занесеною до протоколу судового засідання від 25.11.2019 р., підготовче засідання відкладено на 12.12.2019 р.

12.12.2020 р. у зв`язку з перебуванням в відпустці судді Березяк Н.Є проведено повторний автоматизований розподіл члена колегії суддів у справі №914/2373/18, внаслідок якого суддю Березяк Н.Є. замінено суддею Синчуком М.М.

Ухвалою суду від 12.12.2019 р., занесеною до протоколу судового засідання від 12.12.2019 р., підготовче засідання відкладено на 20.01.2020 р.

Ухвалою суду від 20.01.2020 р., занесеною до протоколу судового засідання від 20.01.2020 р., підготовче засідання відкладено на 27.02.2020 р.

Ухвалою суду від 27.02.2020 р., занесеною до протоколу судового засідання від 27.02.2020 р., продовжено строк підготовчого провадження, підготовче засідання відкладено на 12.03.2020 р.

Ухвалою суду від 12.03.2020 р., занесеною до протоколу судового засідання від 12.03.2020 р., закрито підготовче провадження у справі та призначено судове засідання з розгляду справи по суті на 24.03.2020 р.

Судове засідання 24.03.2020 р. не відбулося через перебування судді Гоменюк З.П. у відпустці в період з 23.03.2020 р. по 25.03.2020 р. включно.

Крім того, 26.03.2020 р. перебував у відпустці член колегії суддів - суддя Синчук М.М.

В перший робочий день після відпустки суддів, тобто 27.03.2020 р., в суду виникла необхідність визначити нові дату та час судового засідання з розгляду справи по суті, яке не відбулося 24.03.2020 р.

Ухвалою від 27.03.2020 р. задля дотримання карантинного режиму та з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19 і убезпечення населення від вказаної особливо небезпечної хвороби суд постановив призначити судове засідання з розгляду справи по суті та повідомити учасників справи про дату, час і місце розгляду справи додатково ухвалою суду.

Ухвалою від 04.06.2020 р. у зв`язку зі скасуванням Кабінетом Міністрів України певних заборон та послаблення протиепідемічних заходів, беручи до уваги те, що до цього часу учасникам справи було надано значний строк для попередження розповсюдження інфекційних захворювань, викликаних коронавірусом SARS-CoV-2, суд призначив розгляд справи по суті на 24.06.2020 р.

Ухвалою суду від 24.06.2020 р., занесеною до протоколу судового засідання від 24.06.2020 р., розгляд справи по суті відкладено на 02.07.2020 р.

Ухвалою суду від 02.07.2020 р., занесеною до протоколу судового засідання від 02.07.2020 р., розгляд справи по суті відкладено на 05.08.2020 р.

04.08.2020 р. у зв`язку з перебуванням в відпустці судді Стороженко О.Ф. проведено повторний автоматизований розподіл члена колегії суддів у справі №914/2373/18, внаслідок якого суддю Стороженко О.Ф. замінено суддею Горецькою З.В.

Ухвалою суду від 05.08.2020 р. постановлено прийняти справу №914/2373/18 до розгляду у складі головуючого судді Гоменюк З.П., суддів Синчука М.М. та Горецької З.В., розпочати повторне проведення підготовчого провадження, відкласти вирішення клопотання позивача про передачу справи, підготовче засідання у справі призначити на 01.10.2020 р.

17.09.2020 р. до суду надійшла заява (вх.№27104/20), в якій третя особа ОСОБА_6 просила у зв`язку з епідеміологічною ситуацією в Україні розглядати справу у її відсутність, а також відмовити позивачу у його клопотанні про передачу справи до Господарського суду Луганської області для розгляду в межах справи про банкрутство, оскільки в даному випадку справу слід розглядати за місцезнаходженням відповідача та місцезнаходженням майна.

Ухвалою суду від 01.10.2020 р., занесеною до протоколу судового засідання від 01.10.2020 р., підготовче засідання відкладено на 26.10.2020 р.

Ухвалою суду від 16.10.2020 р. відмовлено у задоволенні клопотання Публічного акціонерного товариства «Українська інноваційна компанія» про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції через відсутність в судах вільних майданчиків для її проведення.

В судове засідання 26.10.2020 р. учасники справи явку повноважних представників не забезпечили, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Як передбачено статтею 182 ГПК України, у підготовчому засіданні суд вирішує заяви та клопотання учасників справи.

Проводячи підготовче засідання у справі, суд вважає за необхідне вирішити раніше подане позивачем клопотання про передачу справи, вирішення якого було відкладено ухвалою від 05.08.2020 р.

В даному клопотанні позивач зазначав, що ухвалою Господарського суду Луганської області від 15.05.2020 р. відкрито провадження у справі про банкрутство ПАТ «Українська інноваційна компанія», а тому відповідно до вимог статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства наявні підстави для передачі справи №914/2373/18 до вищезазначеного господарського суду для її розгляду в межах справи про банкрутство позивача (боржника у справі про банкрутство).

Заперечуючи проти передачі справи, відповідач вказав, що розгляду в межах справи про банкрутство підлягають майнові спори, стороною в яких є боржник, а з вимог, пред`явлених позивачем у справі №914/2373/18 про визнання недійсними рішень не вбачається, що спір є майновим, адже позивач не звертався до суду з вимогою про визнання права власності на певне майно, зобов`язання повернути належне йому майно чи відшкодувати завдані збитки та при зверненні з позовом не подавав його вартісної оцінки і сплатив судовий збір як за дві вимоги немайнового характеру. Крім того відповідач у справі не є боржником відносно ПАТ «Українська інноваційна компанія» та не має перед товариством жодних договірних чи боргових зобов`язань.

Як вказав відповідач, однією з вимог правової норми Кодексу України з процедур банкрутства є те, що боржник у справі про банкрутство повинен бути відповідачем у справі, яку слід передати на розгляд, і вимоги майнового характеру мають бути звернені до нього в той час як ПАТ «Українська інноваційна компанія», яка є боржником по справі про банкрутство, є позивачем, а не відповідачем у справі №914/2373/18.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне.

В позовній заяві позивач стверджує, що 14.10.2011 р. між ПАТ «Укрінбанк», яке, на переконання позивача, є однією і тією ж юридичною особою з тим самим кодом ЄДРПОУ, що і ПАТ «Українська інноваційна компанія», та ТзОВ «Універсал» було укладено договір про задоволення вимог заставодержателя, відповідно до якого у власність ПАТ «Укрінбанк» перейшли майнові права (право на реєстрацію права власності на квартири та саме право власності на них) на нереалізовані та завершені будівництвом квартири: №№8, 15, 16, 17, 23, 25 в будинку АДРЕСА_3 .

Позивач зазначає, що ПАТ «Укрінбанк» звертався до Виконавчого комітету Трускавецької міської ради для оформлення права власності на квартири, однак 21.06.2012 р. виконавчим комітетом Трускавецької міської ради було прийнято рішення №148 «Про оформлення прав власності на квартири в будинку АДРЕСА_3», відповідно до якого право власності на квартири №№8, 15, 16, 17, 23, 24, 25 оформлено за ТзОВ «Осіріс» на підставі, зокрема, договору купівлі-продажу між ТзОВ «Універсал» та ТзОВ «Осіріс». Також в цей день Виконавчий комітет прийняв рішення №149 «Про відмову в оформленні прав власності на квартири в будинку АДРЕСА_3», яким відмовив ПАТ «Український інноваційний банк» в оформленні права власності на квартири №№8 , 15 , 16 , 17 , 23 , 25 у зв`язку з оформленням права власності на них за ТзОВ «Осіріс».

В подальшому, 18.09.2012 р. рішенням Господарського суду Львівської

області, яке залишено без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 12.03.2013 р. було встановлено, що договір купівлі-продажу між ТзОВ «Універсал» та ТзОВ «Осіріус» не був нотаріально посвідчений та відсутня його державна реєстрація, а тому він є неукладеним та таким, що не породжує для сторін прав та обов`язків.

Позивач вважає, що Виконавчий комітет Трускавецької міської ради своїми рішеннями, якими він протиправно віддав перевагу оформленню права власності за ТзОВ «Осіріс», порушив права позивача як заставодержателя та власника, у зв`язку з чим просив суд визнати недійсними рішення Виконавчого комітету від 21.06.2012 р. №148 та №149.

Залучені судом до участі у справі треті особи ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у своїх поясненнях зазначали, що вони є власниками відповідних квартир в будинку АДРЕСА_3 на підставі належних правовстановлюючих документів (рішення виконавчого комітету №280 від 29.09.2016 р., ордеру №000300 від 03.10.2016 р., свідоцтва на право власності від 29.01.2018 р., договору купівлі-продажу квартири від 30.06.2019 р. тощо), та заявляли про неприпустимість порушення їхнього права приватної власності на належне їм майно (квартири) і просили відмовити в задоволенні позову.

Як вбачається з долучених позивачем доказів, а також відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень, на розгляді Господарського суду Луганської області перебуває справа №913/266/20 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮС-Металл» про банкрутство Публічного акціонерного товариства «Українська інноваційна компанія».

Ухвалою від 15.05.2020 р. відкрито провадження у справі про банкрутство Публічного акціонерного товариства «Українська інноваційна компанія», введено мораторій на задоволення вимог кредиторів Публічного акціонерного товариства «Українська інноваційна компанія», введено процедуру розпорядження майном боржника строком на 170 календарних днів до 01.11.2020 р.

15.05.2020 р. на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України оприлюднено повідомлення про відкриття провадження у справі №913/266/20 про банкрутство Публічного акціонерного товариства «Українська інноваційна компанія».

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 10.09.2020р. у справі №913/266/20 залишено без задоволення апеляційні скарги Публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк» і Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та залишено без змін ухвалу Господарського суду Луганської області від 15.05.2020 у справі №913/266/20.

Ухвалою Господарського суду Луганської області від 30.09.2020 р. у справі №913/266/20 призначено розгляд заяв про визнання грошових вимог до Публічного акціонерного товариства «Українська інноваційна компанія» у судовому засіданні на 21.10.2020 р. У судовому засіданні 21.10.2020 р. в попередньому судовому засіданні оголошено перерву до 17.11.2020 р.

Згідно з ч.1 ст.3 Господарського процесуального кодексу України, судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Тобто законодавець вказав, що у Законі України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» містяться процесуальні норми, які передбачають особливості розгляду справ даної категорії.

Згаданий Закон втратив чинність з 21.10.2019 р. Разом з тим з цієї дати набрав чинності Кодекс України з процедур банкрутства від 18.10.2018 р. №2597-VIII.

Відповідно до ч.1 ст.7 Кодексу України з процедур банкрутства, спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Відтак, можна зробити висновок, що згаданий Кодекс також встановлює особливості розгляду справ порівняно з ГПК України та повинен застосовуватись судами при здійсненні судочинства.

Частиною третьою статті 3 ГПК України визначено, що судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 19.12.1997 р. у справі «Brualla Gomez de La Torre v. Spain» нагадує про загальновизнаний принцип негайного впливу процесуальних змін на позови, що розглядаються, а у рішенні від 21.10.2010 р. у справі «Дія 97 проти України» зазначає, що сторони судового провадження повинні мати право очікувати застосування до їхньої справи чинних норм процесуального законодавства.

Отже, суд вважає за необхідне вирішити питання про передачу справи виходячи з процесуального законодавства, чинного на час розгляду справи, тобто врахувавши норми Кодексу України з процедур банкрутства.

Частина друга статті 7 КУзПБ встановлює, що господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Матеріали справи, в якій стороною є боржник, щодо майнових спорів з вимогами до боржника та його майна, провадження в якій відкрито до відкриття провадження у справі про банкрутство, надсилаються до господарського суду, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство, який розглядає спір по суті в межах цієї справи (ч.3 ст.7 Кодексу).

З моменту відкриття стосовно боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс юридичних правовідносин боржника, і спеціальні норми Кодексу України з процедур банкрутства мають пріоритет у застосуванні при розгляді справ про банкрутство щодо інших законодавчих актів України.

Вказані норми Кодексу передбачають концентрацію всіх спорів у межах справи про банкрутство задля судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна боржника до ліквідаційної маси та проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів.

Таке врегулювання процедури розгляду спорів за участю боржника, щодо якого відкрито провадження у справі про банкрутство, встановлює зрозумілу і справедливу процедуру закінчення розгляду справи належним судом, дотримання принципу визначення юрисдикції справи та підсудності спорів одному господарському суду, який акумулює спори з усіма вимогами до боржника, вимогами щодо його майна, вимогами про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником, тощо.

Таким чином, з огляду на положення законодавства, діючого на момент розгляду справи, вирішення всіх вищезгаданих спорів повинно відбуватися саме і виключно господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи.

Введений в дію 21.10.2019 р. Кодекс України з процедур банкрутства не містить особливостей або виключень стосовно необхідності розгляду в межах справи про банкрутство спорів у справах, провадження у яких відкрито до дня введення в дію Кодексу.

Аналіз статті 7 КУзПБ дає підстави дійти висновку, що до юрисдикції господарського суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, відтепер віднесені не тільки спори, пов`язані із майновими вимогами до боржника, а й, зокрема, усі спори щодо майна боржника.

При цьому дана норма не встановлює, що для можливості передачі і подальшого вирішення спору в межах справи про банкрутство вимоги в такому спорі обов`язково мають бути звернені до боржника, тобто він має виступати відповідачем у спорах, натомість наводить перелік різновидів спорів, що підлягають розгляду в межах справи про банкрутство, виходячи з їх предмету та без зазначення того в якому процесуальному статусі в них бере участь боржник-«банкрут».

Стаття 7 Кодексу відносить до спорів, які підлягають вирішенню судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна, тобто спори з позовними вимогами до боржника та спори щодо майна боржника, і якщо з тлумачення першого виду спорів можна зробити висновок, що розгляду підлягають загалом спори з вимогами, зверненими до особи, яка є боржником у справі про банкрутство, то у другому випадку така обов`язкова ознака відсутня, а визначальним є не те, до кого звернені вимоги і чи звернені вони саме до боржника, а те, що вони стосуються майна боржника.

Не містить вказівки на те, що боржник у справі про банкрутство одночасно повинен бути відповідачем у справі, яка підлягає передачі, і подальший перелік спорів, наведений у ч.2 ст.7 КУзПБ: спори про визнання недійсними результатів аукціону, спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником, спори про повернення (витребування) майна боржника тощо, з якого не вбачається, що боржник не може виступати позивачем у спорах з такими предметами, так само як і у спорі, який певним чином стосується його майна.

Верховний Суд неодноразово підтверджував необхідність розгляду в межах справи про банкрутство спорів, в яких боржник є позивачем, а не відповідачем, зокрема в постанові від 19.03.2020 р. у справі №909/130/19 за позовом боржника про визнання права власності на земельну ділянку та постанові від 30.09.2020 р. у справі №6/88-Б-05 за позовом боржника про визнання недійсним рішення органу місцевого самоврядування про припинення права постійного користування земельною ділянкою комунальної власності та визнання таким, що втратив чинність державного акта на право постійного користування землею.

Частиною 1 статті 21 Цивільного кодексу України визначено, що суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

В силу норми, закріпленої в статті 393 Цивільного кодексу України, правовий акт органу державної влади, органу Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується.

Відповідно до ст.58 Закону України «Про заставу», якщо в результаті видання органом державної виконавчої влади чи органом місцевого і регіонального самоврядування акта, який не відповідає чинному законодавству, порушуються права заставодержателя або інших осіб щодо володіння, користування та розпорядження предметом застави, такий акт визнається недійсним судом.

Згідно з п.8.1 Тимчасового положенням про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України 07.02.2002 р. №7/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 28.07.2010 р. №1692/5), який був чинним на момент прийняття Виконавчим комітетом Трускавецької міської ради оспорюваних рішень, оформлення права власності на нерухоме майно проводиться з видачею свідоцтва про право власності за заявою про оформлення права власності на нерухоме майно, зокрема, органами місцевого самоврядування: фізичним та юридичним особам на новозбудовані, реконструйовані об`єкти нерухомого майна за наявності документа, що посвідчує право на земельну ділянку, та документа, що відповідно до вимог законодавства засвідчує відповідність закінченого будівництвом об`єкта проектній документації, державним будівельним нормам, стандартам і правилам.

Згідно з додатком 2 до Тимчасового положення, свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане органом місцевого самоврядування, належало до правовстановлювальних документів, на підставі яких проводиться державна реєстрація права власності на нерухоме майно

Відповідно до ч.2 ст.331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

За умовами ч.1 ст.182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Отже, право власності на нерухоме майно - квартири, майнові права на які, за переконанням позивача, той отримав відповідно до договору про задоволення вимог заставодержателя, могло виникнути в позивача з моменту державної реєстрації такого права власності. Правовстановлювальним документом, на підставі якого могла би бути проведена державна реєстрація, виступає свідоцтво про право власності на нерухоме майно, що видається органом місцевого самоврядування за своїм рішенням про оформлення права власності.

Таким чином, у випадку встановлення наявності всіх необхідних документів, дійсного отримання майнових прав за договором, дотримання відповідної процедури, позивач міг би мати підстави розраховувати на законний перебіг подій стосовно оформлення відповідного права власності рішенням відповідача, що є правомірним очікуванням.

Та обставина, що на етапі оформлення права власності відповідач прийняв рішення про відмову в його оформленні та одночасно оформив право власності на квартири за іншою особою, може свідчити про порушення права позивача на нерухоме майно, обмеження його у праві правомірного очікування щодо певного стану речей (у майбутньому), оскільки таке право є складовою частиною майна.

Відтак, суд вважає, що вимоги про визнання недійсним рішень, які стосуються оформлення права власності на майно, зумовлені наявністю спору щодо права позивача на спірне нерухоме майно, тобто є вимогами щодо майна позивача - боржника у справі про банкрутство (майна, право на оформлення права власності на яке позивач вважає порушеним), що зумовлює підвідомчість даного спору господарському суду, який розглядає справу про банкрутство позивача.

При цьому питання правонаступництва позивача і наявності підстав для визнання відповідних рішень недійсними не досліджуються судом, оскільки підлягатимуть встановленню під час розгляду справи по суті належним судом.

За таких обставин, колегія суддів зазначає, що даний спір не підлягає вирішенню судом в порядку окремого позовного провадження, а повинен розглядатися в межах справи про банкрутство.

У зв`язку з тим, що в провадженні Господарського суду Луганської області перебуває справа №913/266/20 про банкрутство Публічного акціонерного товариства «Українська інноваційна компанія», враховуючи те, що спір у даній справі №914/2373/18 виник щодо майна боржника, та стороною спору є боржник (позивач у справі №914/2373/18), даний спір в силу прямої вказівки Закону повинен розглядатися в межах справи про банкрутство.

З огляду на викладене, суд з метою дотримання вимог законодавства вважає за необхідне передати матеріали справи №914/2373/18 суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство Публічного акціонерного товариства «Українська інноваційна компанія», для вирішення спору в межах справи №913/266/20.

Керуючись ст.ст.234, 235 Господарського процесуального кодексу України та ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства, суд

УХВАЛИВ:

1. Справу №914/2373/18 за позовом Публічного акціонерного товариства «Українська інноваційна компанія» до Виконавчого комітету Трускавецької міської ради про визнання недійсними рішень передати Господарському суду Луганської області для розгляду в межах справи №913/266/20 про банкрутство Публічного акціонерного товариства «Українська інноваційна компанія».

Ухвала набирає законної сили в порядку ст.235 ГПК України.

В судовому засіданні 26.10.2020 р. підписано вступну та резолютивну частини ухвали. Повний текст ухвали складено 02.11.2020 р.

Головуючий суддя З.П. Гоменюк

Суддя М.М. Синчук

Суддя З.В. Горецька