ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про закриття апеляційного провадження

"27" жовтня 2020 р. Справа№ 910/7961/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сотнікова С.В.

суддів: Остапенка О.М.

Отрюха Б.В.

за участю секретаря судового засідання Титарєвої Г.І.,

представників:

від позивача - адвоката Нефьодова С.М.,

від ПАТ "Львівська вугільна компанія" - адвоката Кружільного С.О.,

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Львівська вугільна компанія"

на рішення Господарського суду міста Києва

від 31.07.2019 (повний текст складено 05.08.2019, суддя Чинчин О.В.)

у справі №910/7961/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ВКФ Енергоальянс"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Західвуглепром"

про витребування майна та зобов`язання здійснити постачання товару,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 31.07.2019 позов задоволено частково; зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю "Західвуглепром" здійснити постачання Товариству з обмеженою відповідальністю "ВКФ Енергоальянс" вугілля марки Г(Г2)(0,1-3) у кількості 2000 тонн на загальну суму 600000,00 грн, автомобільним транспортом на умовах СРТ, Львівська обл., Сокальський район, с. Сілець, склад ПАТ "Львівська вугільна компанія", відповідно до Специфікації № 7 від 03.06.2019; зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю "Західвуглепром" здійснити постачання Товариству з обмеженою відповідальністю "ВКФ Енергоальянс" шламу вуглевмісного у кількості 14 800 тонн на загальну суму 296000,00 грн, на умовах поставки FCA, залізничний тупик №23 та/або залізничний тупик № 27, які знаходяться на території ПАТ "Львівська вугільна компанія", Львівська обл., Сокальський район, с. Сілець, відповідно до Специфікації № 8 від 03.06.2019; стягнуто з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 3842,00 грн; в іншій частині позову відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, Публічне акціонерне товариство "Львівська вугільна компанія" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 31.07.2019 повністю та постановити нове рішення, яким відмовити Товариству обмеженою відповідальністю "ВКФ Енергоальянс" в задоволені його позовних вимог повністю; залучити ПАТ "Львівська вугільна компанія" до участі у справі №910/7961/19 в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору як особу, яка не брала участь у справі, проте суд першої інстанції прийняв рішення про її права та обов`язки; зупинити виконання судового рішення, що оскаржується, до прийняття рішення судом апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "Львівська вугільна компанія".

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 20.05.2020 (колегія у складі суддів: Іоннікова І.А. (головуючий), Михальська Ю.Б., Разіна Т.І.) рішення Господарського суду міста Києва від 31.07.2019 у справі № 910/7961/19 залишено без змін, апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Львівська вугільна компанія" - без задоволення.

Постановою Верховного Суду від 14.07.2020 касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Львівська вугільна компанія" задоволено частково; скасовано постанову Північного апеляційного господарського суду від 20.05.2020; справу № 910/7961/19 направлено на новий розгляд до Північного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.08.2020 відкрито апеляційне провадження у справі № 910/16246/18; зупинено дію рішення Господарського суду міста Києва від 31.07.2019 у справі № 910/7961/19 до закінчення апеляційного розгляду справи; розгляд справи призначено на 15.09.2020.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.09.2020 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Публічне акціонерне товариство "Львівська вугільна компанія" (ідентифікаційний код 35879807); відкладено розгляд справи № 910/7961/19 на 27.10.2020.

Вказана ухвала від 15.09.2020 мотивована тим, що оскаржуваним рішенням від 31.07.2019 у даній справі зобов`язано відповідача поставити на користь позивача товар на умовах поставки СРТ, Львівська обл., Сокальський район, с. Сілець, склад ПАТ "Львівська вугільна компанія", та товар на умовах поставки FCA, залізничний тупик №23 та/або залізничний тупик № 27, які знаходяться на території ПАТ "Львівська вугільна компанія", Львівська обл., Сокальський район, с. Сілець. Тобто, поставка товару (перехід права власності на товар до позивача як покупця) має відбутись на складі третьої особи, яка не була учасником справи. При цьому, ПАТ "Львівська вугільна компанія" заперечує наявність спірного товару на його складах, що належить відповідачеві як постачальнику. Отже, суд першої інстанції прийняв рішення щодо прав, обов`язків та інтересів ПАТ "Львівська вугільна компанія", яку не було залучено до участі у справі.

Здійснюючи апеляційний розгляд даної справи, колегія суддів встановила наступні обставини справи.

ПАТ "Львівська вугільна компанія" перебуває в судових процедурах банкрутства, а саме в процедурі санації, введеної ухвалою Господарського суду Львівської області від 02.08.2018 у справі № 914/2441/16. Ухвалою Господарського суду Львівської області від 25.08.2015 порушено провадження у справі № 914/2441/16 про банкрутство ПАТ "Львівська вугільна компанія", введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

В основу доводів апеляційної скарги ПАТ "Львівська вугільна компанія" покладені висновки про те, посилається на те, що прийняте рішення у даній справі не може бути виконано без участі ПАТ "Львівська вугільна компанія" та порушує право власності на належне йому майно, суперечить інтересам підприємства щодо відновлення його платоспроможності. При цьому, скаржник зазначає, що на території підприємства не зберігається товар, що належить ТОВ "Західвуглепром", та який зобов`язано останнього поставити на користь позивача.

У ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) закріплено принцип доступу до правосуддя. Під доступом до правосуддя згідно зі стандартами Європейського суду з прав людини розуміється здатність особи безперешкодно отримати судовий захист як доступ до незалежного і безстороннього; рішення спорів за встановленою процедурою на засадах верховенства права.

Згідно зі статтею 55 Конституції України кожному гарантується право на судовий захист.

Відповідно до ст. 129 Конституції України забезпечення права на апеляційний перегляд справи є однією із засад судочинства, яка застосовується з дотриманням принципу верховенства права, змагальності, рівності учасників перед законом і судом, розумності строків розгляду справи.

Зазначена конституційна норма конкретизована законодавцем у ст. 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", згідно з якою учасники судового процесу та інші особи мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Реалізацією права особи на судовий захист є можливість оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій. Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина (абзац третій підпункту 3.1 пункту 3 рішення Конституційного Суду України від 11.12.2007 № 11-рп/2007).

Отже, конституційний принцип забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду гарантує право звернення до суду зі скаргою в апеляційному чи в касаційному порядку, яке має бути реалізоване, за винятком встановленої законом заборони на таке оскарження. Конституційне право на судовий захист передбачає як невід`ємну частину такого захисту можливість поновлення порушених прав і свобод громадян, правомірність вимог яких установлена в належній судовій процедурі та формалізована в судовому рішенні, і конкретні гарантії, які дозволили б реалізувати його в повному обсязі та забезпечити ефективне поновлення в правах за допомогою правосуддя, яке відповідає вимогам справедливості, що узгоджується також зі ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція).

Конституційні гарантії захисту прав та інтересів в апеляційній інстанції конкретизовано в главі 1 розділу І, главі 1 розділу ІV ГПК України, де врегульовано порядок і підстави для апеляційного оскарження судових рішень у господарському судочинстві.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 ГПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 254 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Тобто, ч. 1 ст. 254 ГПК України визначено право особи подати апеляційну скаргу на рішення, яким, зокрема розглянуто і вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких є скаржник, або містяться судження про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи у відповідних правовідносинах, виходячи з предмету та підстав позову.

Одночасно вказана стаття визначає коло осіб, які наділені процесуальним правом на апеляційне оскарження судового рішення, і поділяються на дві групи - учасники справи, а також особи, які участі у справі не брали, але судове рішення прийнято щодо їх прав, інтересів та (або) обов`язків. При цьому, на відміну від оскарження судового рішення учасником справи, не залучена до участі у справі особа повинна довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо судовим рішенням через обґрунтування наявності трьох критеріїв: вирішення судом питання про її (1) право, (2) інтерес, (3) обов`язок; такий правовий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним.

У вирішенні цього питання суд має з`ясувати, чи буде у зв`язку з прийняттям судового рішення з даної справи таку особу наділено новими правами чи покладено на неї нові обов`язки, або змінено її наявні права та/або обов`язки, або позбавлено певних прав та/або обов`язків у майбутньому тощо.

Отже, у розумінні наведених норм процесуального права судове рішення, оскаржуване особою, яка не брала участі у справі, повинно безпосередньо стосуватися прав, інтересів та (або) обов`язків цієї особи. Тобто, суд має розглянути та вирішити спір про право у правовідносинах, учасником яких є скаржник, або міститься судження про права, інтереси та (або) обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах. Тобто, судовим рішенням безпосередньо зачіпаються права, інтереси та (або) обов`язки такої особи, в тому числі створюються перешкоди для реалізації її суб`єктивного права чи законного інтересу або реального виконання обов`язку стосовно однієї з сторін спору.

Судове рішення, оскаржуване не залученою особою, повинно безпосередньо стосуватися прав, інтересів та обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення господарським судом першої інстанції є скаржник, або міститься судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах. Рішення є таким, що прийняте про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права та обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов`язки таких осіб. В такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що витікають із сформульованого в п. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов`язків. Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не може братися до уваги.

Після прийняття апеляційної скарги особи, яка не брала участі у справі, суд апеляційної інстанції з`ясовує, чи прийнято оскаржуване судове рішення безпосередньо про права, інтереси та (або) обов`язки скаржника і які конкретно. Встановивши такі обставини, суд вирішує питання про залучення скаржника до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору та, як наслідок, скасування судового рішення на підставі п. 4 ч. 3 ст. 277 ГПК України, оскільки таке порушення норм процесуального права є в будь - якому випадку підставою для скасування рішення місцевого господарського суду, якщо господарський суд прийняв судове рішення про права, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі.

Якщо при цьому буде встановлено, що судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалися, то апеляційний господарський суд своєю ухвалою закриває апеляційне провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 264 ГПК, оскільки у такому випадку не існує правового зв`язку між скаржником і сторонами у справі, в зв`язку з чим відсутній суб`єкт апеляційного оскарження.

Зазначене узгоджується з правовою позицією, викладеною в постановах Верховного Суду від 17.05.2018 у справі №904/5618/17, від 21.09.2018 у справі №909/68/18, від 18.12.2018 у справі № 911/1316/17, від 27.02.2019 у справі №903/825/18, від 17.10.2019 у справі № 910/21156/16.

З вищенаведеного слідує що у разі надходження апеляційної скарги від особи, яка не приймала участі у розгляді справи, але вважає, що судом в оскаржуваному рішенні вирішено питання про її права та інтереси: суд має першочергово з`ясувати, чи стосується оскаржуване судове рішення безпосередньо прав та обов`язків скаржника і лише після встановлення таких обставин вирішити питання про залучення такої особи у якості третьої особи та про скасування судового рішення, а у випадку встановлення, що права заявника оскаржуваним судовим рішенням не порушені та питання про її права і обов`язки стосовно сторін у справі судом першої інстанції не вирішувалися - закрити апеляційне провадження, оскільки в останньому випадку така особа не має права на апеляційне оскарження рішення суду.

Аналогічна правова позиція наведена у постанові Верховного Суду від 11.07.2018 у справі № 911/2635/17, від 12.05.2020 у справі № 910/18271/16.

Як підтверджується матеріалами справи, між позивачем та відповідачем виникли правовідносини на підставі договору поставки № 1/03-19 від 01.03.2019.

Спір у справі виник у зв`язку з тим, що відповідач всупереч умовам договору поставки не здійснив поставку вугільної продукції за специфікаціями № 7 та № 8 та не повернув вугільну продукцію, передану на зберігання на підставі специфікації № 10 за актом приймання-передачі від 07.06.2019. У зв`язку з невиконанням постачальником зобов`язань за договором поставки в частині постачання товару, позивач звернувся до суду з позовними вимогами про витребування у відповідача вугільну продукцію відповідно до специфікації № 10 шляхом її примусового вилучення та зобов`язання останнього здійснити поставку вугільної продукції відповідно до специфікацій № 7 та № 8.

Відповідач подав заяву про визнання позову, у якій підтвердив свої зобов`язання за договором поставки за ціною та кількістю, що визначені сторонами у товарно-супровідній первинній документації. При цьому повідомив, що причиною невиконання договірних зобов`язань є блокування невідомими особами промислового майданчика, який розташований у Львівській області, Сокальський район, село Межиріччя, проммайданчик, хвостосховище № 1 та перебуває у користуванні ТОВ "Західвуглепром".

Зі змісту специфікації № 7 від 03.06.2019 до договору поставки № 1/03-19 від 01.03.2019 вбачається, що поставка вугілля марки Г(Г2) (0,1-3), в кількості 2000 тон, ціною 300 грн за 1 тонну, вартістю 600 000,00 грн, на умовах 100% попередньої оплати, здійснюється автомобільним транспортом на умовах СРТ (Інкотермс-2010) за місцем поставки: Львівська обл., Сокальський р-н, с. Сілець, склад ПАТ "Львівська вугільна компанія"; строк поставки - протягом 5 календарних днів, починаючи з наступного дня після здійснення попередньої оплати.

Зі змісту специфікації № 8 від 03.06.2019 до договору поставки № 1/03-19 від 01.03.2019 вбачається, що поставка шламу вуглевмісного, в кількості 14800 тон, ціною 20,00 грн за 1 тонну, вартістю 296 000,00 грн, на умовах 100% попередньої оплати, здійснюється на умовах FCA (Інкотермс-2010) за місцем поставки: залізничний тупик № 23 та/або залізничний тупик № 27, які знаходяться на території ПАТ "Львівська вугільна компанія" Львівська обл., Сокальський р-н, с. Сілець; строк поставки - протягом 5 календарних днів, починаючи з наступного дня після здійснення попередньої оплати.

Зі змісту специфікації № 9 від 03.06.2019 та специфікації № 10 від 07.06.2019 до договору поставки № 1/03-19 від 01.03.2019 вбачається, що поставка здійснюється, а постачальник надає покупцю послуги по зберіганню вугільної продукції: вугілля марки Г(Г2) (0,1-3), в кількості 1500 тон, ціною за 1 тонну 300 грн, вартістю 450 000,00 грн, шлам вуглевмісний в кількості 5500 тон, ціною за 1 тонну 20 грн, вартістю 110 000,00 грн на умовах 100% попередньої оплати, здійснюється автомобільним транспортом на умовах EWX (Інкотермс-2010) за місцем поставки: Львівська обл., Сокальський р-н, с. Межиріччя, проммайданчик, хвостосховище № 1.

Отже, первинною документацією підтверджується, що позивач та відповідач визначили місце здійснення поставки товару:

- на умовах СРТ (Інкотермс-2010) за місцем поставки: Львівська обл., Сокальський р-н, с. Сілець, склад ПАТ "Львівська вугільна компанія";

- на умовах FCA (Інкотермс-2010) за місцем поставки: залізничний тупик № 23 та/або залізничний тупик № 27, які знаходяться на території ПАТ "Львівська вугільна компанія" Львівська обл., Сокальський р-н, с. Сілець.

- на умовах EWX (Інкотермс-2010) за місцем поставки: Львівська обл., Сокальський р-н, с. Межиріччя, проммайданчик, хвостосховище № 1.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 31.07.2019 позов задоволено частково; зобов`язано відповідача здійснити постачання позивачу товару відповідно до Специфікації № 7 від 03.06.2019 автомобільним транспортом на умовах СРТ, Львівська обл., Сокальський район, с. Сілець, склад ПАТ "Львівська вугільна компанія"; зобов`язано відповідача здійснити постачання позивачу товару відповідно до Специфікації № 8 від 03.06.2019, на умовах поставки FCA, залізничний тупик №23 та/або залізничний тупик № 27, які знаходяться на території ПАТ "Львівська вугільна компанія", Львівська обл., Сокальський район, с. Сілець; в іншій частині позову відмовлено.

В той же час, правовою підставою для користування відповідачем складом на території ПАТ "Львівська вугільна компанія" є договір оренди №11/05 від 02.05.2019, укладений між ПАТ "Львівська вугільна компанія" як орендодавцем та ТОВ "Західвуглепром" як орендарем.

За умовами п. 1.1 договору оренди №11/05 від 02.05.2019, орендодавець зобов`язується передати орендареві в строкове платне користування земельні площадки без покриття (об`єкт/орендоване майно) за адресою: с. Сілець, Сокальський район, Львівська область, 80086 (територія ПАТ "Львівська вугільна компанія"), а орендар зобов`язується прийняти ці об`єкти, своєчасно сплачувати орендну плату та після припинення цього договору повернути орендоване майно орендодавцеві в належному стані.

Згідно з п. 1.2 договору оренди №11/05 від 02.05.2019 об`єкт надається для використання орендарем за призначенням у підприємницькій діяльності для тимчасового складування вугільної продукції, в т.ч. тонких відходів вуглезбагачення.

Орендодавець зобов`язався не чинити перешкод орендарю в користуванні орендованим майном та не втручатися в господарську діяльність орендаря (п. 2.2.3, 2.2.4 договору оренди №11/05 від 02.05.2019).

Відповідно до п. 6.1 договір вступає в силу з дня підписання і діє до 31.12.2020.

За актами №№ 1, 2, 3 здачі-приймання майна в оренду до договору оренди № 11/05 від 02.05.2019, орендодавець передав, а орендар прийняв:

земельну площадку без покриття за адресою: с. Сілець, Сокальський район, Львівська область, 80086 (територія ПАТ "Львівська вугільна компанія") на хвостосховище № 1 розмірами 35 м на 20 м, площею 700 кв. м;

земельну площадку без покриття за адресою: с. Сілець, Сокальський район, Львівська область, 80086 (територія ПАТ "Львівська вугільна компанія") на витяжному тупику № 23 розмірами 100м на 15 м, площею 1500 кв. м;

земельну площадку без покриття за адресою: с. Сілець, Сокальський район, Львівська область, 80086 (територія ПАТ "Львівська вугільна компанія") на витяжному тупику № 27 розмірами 200 м на 15 м, площею 3000 кв. м.

Договір та акти зі сторони ПАТ "Львівська вугільна компанія" підписані керуючим санацією арбітражним керуючим Постоленком В.О., що діяв на підставі ухвали Господарського суду Львіської області від 02.08.2018 у справі № 914/2441/15.

Таким чином, уклавши договір оренди, ПАТ "Львівська вугільна компанія" передала в користування відповідачу частину складських ділянок та зобов`язалась не чинити перешкод у користуванні орендованим майном, відповідач в свою чергу набув право користування складами на території орендодавця, в тому числі і визначати її як місце поставки товару на користь своїх контрагентів за договорами поставки.

Відповідно до ч. 2, 3, 4 ст. 28 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" від 14 травня 1992 року № 2343-XII (далі - Закон про банкрутство), що був чинний на дату введення процедури санації боржника у справі № 914/2441/15, керуючий санацією - фізична особа, яка відповідно до рішення господарського суду організовує здійснення процедури санації боржника. Ухвала господарського суду про введення процедури санації та призначення керуючого санацією набирає чинності з дня її винесення. З моменту винесення ухвали про введення процедури санації: керівник боржника звільняється з посади у порядку, визначеному законодавством, а управління боржником переходить до керуючого санацією.

Колегія суддів встановила, що 24.09.2019 відбулось засідання комітету кредиторів ПАТ "Львівська вугільна компанія", на якому вирішено визнати незадовільною роботу керуючого санацією ПАТ "Львівська вугільна компанія" арбітражного керуючого Постоленка В. О. та звернутись до Господарського суду Львівської області із заявою про припинення повноважень керуючого санацією арбітражного керуючого Постоленка В. О., про призначення керуючим санацією арбітражного керуючого Степаненко І. Є. Вказані рішення оформлено протоколом засідання комітету кредиторів ПАТ "Львівська вугільна компанія" від 24.09.2019.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 26.09.2019 у справі № 914/2441/15, залишеною без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 21.11.2019, серед іншого, задоволено клопотання комітету кредиторів про дострокове припинення повноважень арбітражного керуючого Постоленка Володимира Олексійовича як керуючого санацією ПАТ "Львівська вугільна компанія" та про призначення арбітражного керуючого Степаненко Ірини Євгеніївни керуючим санацією ПАТ "Львівська вугільна компанія"; достроково припинено повноваження арбітражного керуючого Постоленка Володимира Олексійовича як керуючого санацією ПАТ "Львівська вугільна компанія"; призначено керуючим санацією ПАТ "Львівська вугільна компанія" арбітражного керуючого Степаненко Ірину Євгеніївну; зобов`язано арбітражного керуючого Постоленка Володимира Олексійовича передати керуючому санацією ПАТ "Львівська вугільна компанія" арбітражному керуючому Степаненко Ірині Євгеніївні всю документацію стосовно банкрутства ПАТ "Львівська вугільна компанія" (пункти 14-17 резолютивної частини ухвали).

23.10.2019 ПАТ "Львівська вугільна компанія" в особі керуючого санацією арбітражного керуючого Степаненко І.Є. звернулась із апеляційною скаргою на рішення Господарського суду міста Києва від 31.07.2019, посилаючись на відсутність на території підприємства вугілля, яке було б передано відповідачем на відповідальне зберігання ПАТ "Львівська вугільна компанія" на підставі договору відповідального зберігання № 8/04 від 01.04.2019, та відсутність шламу вуглевмісного, а відтак і неможливість виконання рішення суду у справі № 910/7961/19.

На переконання колегії суддів, оскаржуваним рішенням від 31.07.2019 було зобов`язано саме відповідача здійснити постачання товару на виконання укладеного між сторонами договору поставки, при цьому місцем виконання зобов`язання визначено склад ПАТ "Львівська вугільна компанія", який передано останнім в орендне користування відповідачу.

Таким чином, при апеляційному розгляді справи установлено, що приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції не вирішував питання про права та обов`язки ПАТ "Львівська вугільна компанія", оскільки не зобов`язував вказану компанію вчиняти будь-які дії на користь позивача чи відповідача. Визначення місця поставки товару відповідно до правил Інкотермс 2010 не означає обов`язку ПАТ "Львівська вугільна компанія" вчиняти будь-які дії на користь сторін спірних правовідносин, а компанія, в даному конкретному випадку, не є учасником спірних правовідносин з поставки товару за договором поставки № 1/03-19 від 01.03.2019.

При цьому, колегія суддів зазначає, що зміна керуючого санацією ПАТ "Львівська вугільна компанія" не є підставою для відмови від договірних зобов`язань за укладеними раніше договорами, в тому числі і договором оренди №11/05 від 02.05.2019, за яким відповідачу передана частина складських земельних ділянок на території компанії, а докази на підтвердження розірвання чи недійсності вказаного договору оренди матеріали справи не містять.

Колегією суддів відхиляються посилання скаржника на відсутність на території підприємства вугільної продукції, яка передавалась йому на відповідальне зберігання відповідачем, оскільки саме на відповідача покладений обов`язок здійснити поставку товару та у місці, яке належить йому на праві орендного користування.

Пунктом 3 частини 1 статті 264 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Враховуючи, що при апеляційному розгляді даної справи не підтвердились доводи апеляційної скарги про вирішення судом першої інстанції питання про права, інтереси та обов`язки ПАТ "Львівська вугільна компанія" при прийнятті оскаржуваного рішення, колегія суддів дійшла висновку про закриття апеляційного провадження у даній справі.

Керуючись ст. 234, п. 3 ч. 1 ст. 264 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

Закрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Львівська вугільна компанія" на рішення Господарського суду міста Києва від 31.07.2019 у справі № 910/7961/19.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції у строк, встановлений ст. 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складений та підписаний 29.10.2020.

Головуючий суддя С.В. Сотніков

Судді О.М. Остапенко

Б.В. Отрюх