РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

03.11.2020Справа № 910/9964/20
Господарський суд міста Києва у складі судді Алєєвої І.В., розглянувши матеріали справи у спрощеному позовному провадженні без проведення судового засідання

за позовом Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд Акціонерного товариства «Українська залізниця»

до Приватного акціонерного товариства «Київстар»

про стягнення 436 422, 31 грн.

Без повідомлення (виклику) учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до відповідача про стягнення 436 422, 31 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.07.2020 позовну заяву Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд Акціонерного товариства «Українська залізниця» було залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків та спосіб їх усунення.

27.07.2020 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд Акціонерного товариства «Українська залізниця» надійшла заява про усунення недоліків, у якій позивач усунув недоліки зазначені в ухвалі Господарського суду міста Києва від 20.07.2020.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.07.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд справи поставлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (без проведення судового засідання).

У відповідності до ч. 2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Частинною третьою статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

31.08.2020 до Господарського суду міста Києва від Приватного акціонерного товариства «Київстар» надійшло повідомлення про те, що між сторонами проводиться звірка взаєморозрахунків.

12.10.2020 до Господарського суду міста Києва від Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд Акціонерного товариства «Українська залізниця» надійшла заява про відмову від частини позовних вимог, у якій заявник просить прийняти відмову від частини позовних вимог у розмірі 405 845, 41 грн.

19.10.2020 до Господарського суду міста Києва від Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд Акціонерного товариства «Українська залізниця» надійшла заява про закриття провадження в частині стягнення 405 845, 41 грн. - орендної плати, 20 769, 79 грн. - інфляційних збитків та повернення заявнику сплаченого судового збору.

19.10.2020 від Приватного акціонерного товариства «Київстар» надійшов відзив на позовну заяву у якому заявник просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Згідно із частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд -

ВСТАНОВИВ:

Між позивачем та відповідачем на підставі Договору оренди від 24.01.2011 № 12/02-4285-ОД (далі - Договір) виникли правовідносини з оренди нерухомого майна.

26.12.2016 між ПАТ «Українська залізниця» та ПрАТ «Київстар» було укладено Додатковий договір до Договору оренди № 12/02- 4285-ОД, за змістом якого сторони погодили, що орендодавцем майна, визначеного договором оренди від 24.01.2011 № 12/02-4285-ОД є ПАТ «Укрзалізниця». Термін дії договору був встановлений по 31.03.2017 включно.

Додатковим договором від 07.05.2018 сторони встановили, що Договір діє з 01 квітня 2018 року по З0 червня 2018 року без подальшого продовження.

Як зазначає позивач, листами ТУБМЕС-1/07/2251 від 03.05.2018 та №ФБМЕС-01/264 від 27.04.2018 Позивач повідомив Відповідача про свою відмову від Договору та про те, що дія Договору оренди від 24.01.2011 №12/02-4285-ОД припиняється 30.06.2018. Також Відповідач був попереджений, що якщо орендар не виконує обов`язок щодо повернення майна після припинення договору, на підставі ч.2 ст. 785 Цивільного кодексу України та п. 10.13 договору оренди орендодавець має право вимагати від орендаря сплати неустойки у розмірі подвійної орендної плати за поточний місяць користування майном за час прострочення.

Відповідно до 10.11 Договору у разі припинення цього Договору Майно протягом трьох робочих днів повертається Орендарем Балансоутримувачу.

Відповідно до 10.12 Договору Майно вважається поверненим Балансоутримувачу з моменту підписання Сторонами акту приймання-передавання. Обов`язок щодо складання акта приймання-передавання про повернення Майна покладається на Орендаря.

Однак, як зазначає позивач ці умови договору Відповідачем не виконується.

Починаючи з 01.07.2018 року відбулось прострочення повернення майна після припинення договору, як наслідок нараховується неустойка у розмірі подвійної орендної плати за поточний місяць користування майном за час прострочення.

Позивачем у березні 2019 року комісійно зафіксований факт знаходження Відповідача у приміщенні, про що складено відповідний акт від 01.03.2019.

Листом №ТУБМЕС-1/07/1330 від 25.03.2019 Позивач повторно повідомив Відповідача, що дія Договору оренди від 24.01.2011 №12/02-4285-ОД завершилася та запропонував Відповідачу звільнити приміщення, сплатити заборгованість та передати майно за актом прийому-передачі.

Позивачем у квітні 2019 року комісійно зафіксований факт знаходження Відповідача у приміщенні, про що складено відповідний акт від 22.04.2019.

Листом №ТУБМЕС-1/07/4604 від 21.11.2019 Позивач повторно повідомив Відповідача, що дія Договору оренди від 24.01.2011 №12/02-4285-ОД припинилася 30.06.2018 та запропонував Відповідачу звільнити приміщення, сплатити заборгованість та передати майно за актом приймання - передачі.

Листом ТУБМЕС-1/07/1453 від 12.05.2020 Позивач повторно повідомив Відповідача, що дія Договору оренди від 24.01.2011 №12/02-4285-ОД припинилася 30.06.2018 та запропонував Відповідачу сплатити заборгованість.

Позивачем у травні 2020 року комісійно зафіксований факт знаходження Відповідача у приміщенні, про що складено відповідний акт від 25.05.2020.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що станом на 01.06.2020 Відповідач продовжує займати приміщення, відбувається прострочення повернення майна після припинення договору.

Згідно з п. 5.2. Договору №12/02-4285-ОД від 24.01.2011 Орендар зобов`язується своєчасно і у повному обсязі сплачувати орендну плату.

Таким чином, як зазначає позивач заборгованість яка підлягає стягненню з відповідача становить станом на 01.05.2020 за договором оренди №12/02-4285-ОД за період з 01.07.2018 по 01.05.2020 суму боргу за договором оренди з урахуванням неустойки в розмірі подвійної орендної плати відповідно до ч. 2 ст. 785 Цивільного кодексу України, п. 10.13 Договору оренди складає 405 845,41 грн., інфляційні збитки - 20 796, 79 грн. та 3% річних складають - 9 780, 11 грн.

Однак, позивач у заяві від 16.10.2020 № БМЕСД-6-04/691 просить закрити провадження у справі в частині стягнення заборгованості з урахуванням неустойки в розмірі 405 845, 41 грн. та 20 796, 79 грн. - втрат від інфляції.

В силу п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Закриття провадження у зв`язку з відсутністю предмета спору відбувається, в тому числі, у випадку сплати суми боргу боржником.

За таких обставин, оскільки відповідачем частково сплачено позивачеві суму заборгованості у розмірі 426 642, 20 грн., провадження у справі в частині стягнення 426 642, 20 грн. заборгованості підлягає закриттю на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором оренди нерухомого майна.

Частина 1 ст. 759 ЦК України передбачає, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Приписами ч. 1 ст. 283 ГК України визначено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Відповідно до ч. 1, ч. 5 ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Пунктами 1, 4 ст. 286 ГК України визначено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Відповідно до ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Зазначене також кореспондується зі статтями 525, 526 ЦК України, відповідно до яких зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідачем не спростовано, твердження позивача щодо неналежного виконання умов договору оренди та взятих на себе зобов`язань щодо повної та своєчасної сплати орендних платежів.

Згідно з ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Крім того, позивачем заявлено вимоги про стягнення 3% річних у розмірі - 9 780, 11 грн.

Наявними в матеріалах справи доказами підтверджується порушення відповідачем зобов`язань за Договором щодо своєчасної сплати за надані послуги, а отже відповідач є таким, що прострочив виконання грошового зобов`язання за Договором.

Відповідальність за порушення грошового зобов`язання передбачена статтею 625 ЦК України.

Так, за приписами ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 625 ЦК України).

Відтак, враховуючи положення ч. 2 ст. 625 ЦК України, нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Вимагати сплати суми боргу з врахуванням індексу інфляції, а також 3% річних є правом кредитора, яким останній наділений в силу нормативного закріплення зазначених способів захисту майнового права та інтересу.

Дослідивши здійснений позивачем розрахунок заявленої до стягнення суми 3 %, суд вважає його обґрунтованим, арифметично вірним та таким, що не суперечить нормам чинного законодавства, у зв`язку з чим вимоги в цій частині підлягають задоволенню в повному обсязі, а саме у розмірі 9 780, 11 грн.

Відповідно до ст. 13 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ст. 74 ГПК України, обов`язок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 73 ГПК України, встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Матеріали справи не містять, а відповідачем не надано суду жодних доказів на спростування доводів позивача.

За таких обставин, суд оцінивши подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судові витрати позивача по сплаті судового збору відповідно до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 129, 236-238, 240, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

1.Провадження у справі № 910/9964/20 в частині стягнення 426 642 (чотириста двадцять шість тисяч шістсот сорок дві) грн. 20 коп. закрити.

2. В іншій частині позовні вимоги задовольнити.

3.Стягнути з ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «КИЇВСТАР» (Україна, 03113, місто Київ, ВУЛИЦЯ ДЕГТЯРІВСЬКА, будинок 53, ) на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ» (03150, м. Київ, вул. Єжи Гедройця, будинок 5, ) в особі філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд Акціонерного товариства «Українська залізниця» (03035, м. Київ, вул. Льва Толстого, буд. 61; код 41149437) - 3% річних у розмірі 9 780 (дев`ять тисяч сімсот вісімдесят) грн. 11 коп., та судовий збір у розмірі 6 546 (шість тисяч п`ятсот сорок шість) 33 коп.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.В. Алєєва