РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

05.11.2020Справа № 910/12702/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Турчина С. О., розглянувши у спрощеному позовному провадженні матеріали господарської справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АТБ-МАРКЕТ"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКОТЕХНОІНВЕСТ"

про стягнення 42948,93 грн

Без повідомлення (виклику) учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "АТБ-МАРКЕТ" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКОТЕХНОІНВЕСТ" про стягнення 42948,93 грн заборгованості за договором постачання природного газу №78 від 22.02.2019.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 31.08.2020 прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі №910/12702/20, розгляд справи постановив здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (без проведення судового засідання).

У відповідності до ч.2 ст.252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Частиною третьою статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

25.09.2020 через канцелярію суду від позивача надійшла довідка про стан заборгованості.

28.09.2020 на електронну пошту суду від відповідача надійшов відзив на позов.

01.10.2020 через канцелярію суду від відповідача надійшов відзив на позов.

У відзиві на позов відповідач заявив клопотання про поновлення строку на подачу відзиву на позов. Неможливість подання відзиву на позов у строки встановлені ухвалою суду від 31.08.2020 обґрунтована перебуванням представника відповідача у щорічній відпустці.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 05.10.2020 на підставі ст. 118 ГПК України залишив без розгляду відзив Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКОТЕХНОІНВЕСТ" (вих.№235-20 від 25.09.2020).

09.10.2020 через канцелярію суду від позивача надійшла відповідь на відзив.

Згідно із частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши надані документи та матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

22.02.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ЕКОТЕХНОІНВЕСТ" (постачальник, відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "АТБ-МАРКЕТ" (споживач, позивач) укладений договір № 78 постачання природного газу (надалі - договір), відповідно до умов якого постачальник зобов`язується на умовах, визначених договором, постачати споживачу необхідні (що визначені в додаткових угодах до договору) та підтверджені у відповідний період постачання обсяги природного газу, а споживач зобов`язується своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені цим договором (п.2.1. договору).

Згідно із п.3.1. договору, постачання підтвердженого обсягу природного газу споживачем здійснюється протягом періоду постачання у відповідності до положень договору, включаючи всі його додатки та додаткові угоди.

Відповідно до п.3.2. договору, постачальник забезпечує безперервне постачання природного газу споживачу протягом періоду постачання, визначеного в додаткових угодах до договору, за умови дотримання споживачем своїх зобов`язань за договором.

Споживання підтвердженого обсягу природного газу протягом розрахункового періоду здійснюється споживачем, як правило, рівномірно, виходячи з добової норми, якщо інший режим споживання не встановлено додатковою угодою до договору (п.3.3. договору).

За змістом пункту 3.4. договору, якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний об`єм (обсяг) постачання природного газу споживачу буде перевищувати підтверджений обсяг природного газу на цей період, споживач зобов`язаний компенсувати постачальнику вартість різниці між підтвердженим обсягом природного газу та фактичним об`ємом (обсягом) споживання природного газу за ціною вартості природного газу, визначеною договором або відповідною додатковою угодою до договору.

Пунктом 5.3. договору передбачено, що вартість фактично поставленого споживачу обсягу природного газу протягом відповідного газового місяця, визначається як добуток ціни природного газу та обсягу фактично поставленого Споживачу природного газу за відповідний розрахунковий період згідно з актами приймання-передачі.

Згідно із п.5.8. договору розрахунковим періодом за цим договором є відповідний газовий місяць.

Відповідно до п.5.9. договору, розрахунки споживача за природний газ здійснюються виключно грошовими коштами шляхом 100 % попередньої оплати вартості підтверджених обсягів природного газу не пізніше 25 (двадцять п`ятого) числа місяця, що передує періоду постачання.

Інший порядок розрахунків може визначатись сторонами у додаткових угодах до договору

Згідно із п.5.10 договору, остаточний розрахунок за фактично поставлений/спожитий обсяг природного газу протягом розрахункового періоду здійснюється споживачем у термін до 8 (восьмого) числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, на підставі актів приймання-передачі газу, наданого постачальником згідно з п. 5.15 договору.

Договір набуває чинності з дати його підписання та діє в частині постачання природного газу з 01 березня 2019 року по 31 грудня 2019 року, а в частині здійснення розрахунків між сторонами - до повного їх здійснення (п.15.1 договору).

На виконання умов договору 22.02.2019 сторонами підписано додаткову угоду № 1 до договору, за умовами якої сторони визначили обсяг газу та ціну газу на березень місяць 2019 року. Так, відповідно до додаткової угоди сторони визначили, що обсяг споживання природного газу у березні 2019 року становить 18.1 тисяч кубічних метрів; договірна ціна становить 8300,00 грн за 1 тис.куб.м.

Відповідач виставив позивачу рахунок на оплату № 91 від 22.02.2019 на суму 53950,03 грн.

На підставі виставленого відповідачем рахунку на оплату № 91 від 22.02.2019 позивач згідно із платіжним дорученням №523162 від 04.03.2019 сплатив на користь відповідача 53950,03 грн.

30.04.2019 між сторонами підписаний акт приймання-передачі природного газу від 30.04.2019, згідно із яким відповідач поставив, а позивач прийняв природний газ на суму 11001,10 грн.

30.06.2019 відповідач виставив позивачу рахунок на оплату № 516 від 30.06.2019 на суму 124,10 грн.

На підставі виставленого відповідачем рахунку на оплату №516 від 30.06.2019 позивач згідно із платіжним дорученням №740812 від 17.07.2019 сплатив на користь відповідача 124,10 грн.

30.06.2019 між сторонами підписаний акт приймання-передачі природного газу від 30.06.2019, згідно із яким відповідач поставив, а позивач прийняв природний газ на суму 124,10 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що у порушення взятих на себе зобов`язань за договором відповідач протягом дії договору здійснив часткову поставку природного газу на суму 11125,20 грн, внаслідок чого у позивача утворилася переплата по укладеному договору постачання природного газу у сумі 42 948,93 грн.

13.03.2020 позивач направив відповідачу претензію-вимогу за вих.№13/03/20 від 13.03.2020, в якій вимагав у семиденний строк перерахувати невикористану суму передплати у розмірі 42948,93 грн на розрахунковий рахунок позивача.

Зазначена претензія відповідачем не отримана та повернута засобами поштового зв`язку на адресу позивача у зв`язку з закінченням терміну зберігання.

Оскільки відповідач передплату у розмірі 42 948,93 грн позивачу не повернув, позивач звернувся до суду із позовом про стягнення з відповідача 42 948,93 грн заборгованості.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з наступних підстав.

Відповідно до ч.1, 2 ст.509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно із ст. 6 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України).

Частиною 1 статті 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст.628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст.712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Як встановлено судом, між сторонами укладений договір № 78 постачання природного газу від 22.02.2019, за умовами якого відповідач зобов`язався на умовах, визначених договором, постачати позивачу необхідні (визначені в додаткових угодах до договору) та підтверджені у відповідний період постачання обсяги природного газу, а позивач зобов`язався своєчасно оплачувати відповідачу вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені цим договором.

У додатковій угоді № 1 від 22.02.2019 до договору сторонами погоджено, що обсяг споживання природного газу у березні 2019 року становить 18.1 тисяч кубічних метрів; договірна ціна становить 8300,00 грн за 1 тис.куб.м.

Відповідно до ч.1 ст.691 Цивільного кодексу України, покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до ст.632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Згідно зі статтями 662, 692 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно ч.1 ст.693 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

На виконання п.5.9. договору та на підставі виставлених відповідачем рахунків на оплату №91 від 22.02.2019 та №516 від 30.06.2019 позивач згідно із платіжними дорученнями №523162 від 04.03.2019, №740812 від 17.07.2019 сплатив на користь відповідача 54074,13 грн передплати.

Статтею 663 Цивільного кодексу України передбачено, що продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Умовами договору (п.2.1., 3.2. договору) сторонами погоджено, що відповідач зобов`язаний постачати позивачу необхідні, визначені в додаткових угодах до договору та підтверджені у відповідний період постачання обсяги природного газу; забезпечує безперервне постачання природного газу позивачу протягом періоду постачання, визначеного в додаткових угодах до договору, за умови дотримання споживачем своїх зобов`язань за договором.

Розрахунковим періодом за договором є газовий місяць, протягом якого здійснювалось постачання природного газу та за який здійснюються розрахунки за поставлений природний газ.

Вартість фактично поставленого позивачу обсягу природного газу протягом відповідного газового місяця, визначається як добуток ціни природного газу та обсягу фактично поставленого позивачу природного газу за відповідний розрахунковий період згідно з актами приймання-передачі (п.5.3. договору).

Отже, за змістом договору поставка позивачу природного газу у обсягах за відповідний період постачання, визначених в додаткових угодах до договору, здійснюється протягом такого періоду.

Сторони у додатковій угоді № 1 від 22.02.2019 до договору погодили обсяг та ціну природного газу, поставку якого відповідач мав здійснити у березні 2019 року.

Згідно із ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частинами 1 і 2 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що:

- суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться;

- кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Згідно з ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням проведеним належним чином (стаття 599 Цивільного кодексу України).

Згідно із актами приймання-передачі природного газу від 30.04.2019 та від 30.06.2019 відповідач здійснив часткову поставку природного газу на суму 11125,20 грн.

Як підтверджено матеріалами справи відповідач поставку природного газу (поставка якого погоджена за березень 2019 року) позивачу у повному обсязі не здійснив.

Відповідно до ч.2 ст.693 Цивільного кодексу України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Зі змісту зазначеної норми права вбачається, що умовою її застосування є неналежне виконання продавцем свого зобов`язання зі своєчасного передання товару покупцю. А у разі настання такої умови покупець має право діяти альтернативно: або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати. Можливість обрання певно визначеного варіанта правової поведінки боржника є виключно правом покупця, а не продавця. Отже, волевиявлення щодо обрання одного з варіантів вимоги покупця має бути вчинено ним в активній однозначній формі такої поведінки, причому доведеної до продавця.

Оскільки законом не визначено форму пред`явлення такої вимоги покупця, останній може здійснити своє право будь-яким шляхом: як шляхом звернення до боржника з претензією, листом, телеграмою тощо, так і шляхом пред`явлення через суд вимоги у визначеній законом процесуальній формі - формі позову.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 07.02.2018 у справі № 910/5444/17.

Разом з тим, як підтверджено матеріалами справи, 13.03.2020 позивач направив відповідачу претензію-вимогу за вих.№13/03/20 від 13.03.2020, в якій вимагав у семиденний строк перерахувати невикористану суму передплати у розмірі 42948,93 грн на розрахунковий рахунок позивача.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За змістом ч.1 ст.14 ГПК України суд розглядає справу не інакше як, зокрема, на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до ч.3 ст.13, ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Враховуючи наведене, оскільки в матеріалах справи відсутні належні докази поставки відповідачем позивачу природного газу у повному обсязі, що погоджений сторонами у додатковій угоді №1 від 22.02.2019 до договору, суд дійшов висновку про обґрунтованість доводів позивача про наявність підстав повернення суми попередньої оплати у розмірі 42948,93 грн (54074,13 грн - 11125,20 грн).

Судом враховано, що відповідно до п.5.12. договору у разі переплати, сума переплати зараховується в рахунок оплати на наступний розрахунковий період.

Однак, сторонами протягом строку дії договору не було узгоджено та підписано інших додаткових угод на постачання природного газу у наступні періоди, окрім додаткової угоди №1 від 22.02.2019 на поставку природного газу у березні 2019 року. Строк дії договору, згідно із п.15.1 договору, закінчився 31.12.2019.

За таких обставин, оскільки між сторонами не погоджувалося нових розрахункових періодів, а строк дії договору закінчився, підстави для застосування пункту 5.12. договору відсутні.

У свою чергу відповідач не надав суду доказів поставки оплаченого позивачем природного газу у повному обсязі чи повернення суми попередньої оплати у розмірі 42948,93 грн.

З огляду на вище встановлені судом обставини, враховуючи відсутність в матеріалах справи доказів повернення відповідачем грошових коштів у розмірі 42948,93 грн, суд прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог.

Приписами ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст. ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи встановлені вище судом обставини, дослідивши повно та всебічно матеріали справи, на день розгляду справи, суд задовольняє позовні Товариства з обмеженою відповідальністю "АТБ-МАРКЕТ" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКОТЕХНОІНВЕСТ" про стягнення 42948,93 грн заборгованості.

Судовий збір за розгляд справи відповідно до ст. 129 ГПК України покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-79, 86, 129-130, 237-238 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКОТЕХНОІНВЕСТ" (04080, м.Київ, вулиця Вікентія Хвойки, будинок 18/14, офіс 311; ідентифікаційний номер 34933742) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АТБ-МАРКЕТ" (49000, місто Дніпро, проспект Олександра Поля, будинок 40, ідентифікаційний код 30487219) заборгованість у сумі 42948,93 грн та судовий збір у сумі 2102,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано: 05.11.2020.

Суддя С.О. Турчин