07.10.2020Справа № 910/4397/20
Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді ДЖАРТИ В. В., за участі секретаря судового засідання Рєпкіної Ю. Є., розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження
заяву Приватного підприємства "Лис-Авто-Транс" про ухвалення додаткового рішення
у справі № 910/4397/20
за позовом Приватного підприємства "Лис-Авто-Транс",
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Комбівей Україна",
про стягнення 328 497,77 грн,
Представники учасників процесу згідно протоколу від 07.10.2020,
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Приватне підприємство "Лис-Авто-Транс" (далі - позивач, Підприємство) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Комбівей Україна" (далі - відповідач, Товариство) про стягнення 328 497,77 грн заборгованості, у тому числі: 275 710,40 грн - основного боргу, 44 343,70 грн - пені, 2 285,44 грн - інфляційних втрат, 6 158,23 грн - 3% річних, у зв`язку із неналежним виконанням відповідачем грошових зобов`язань за агентським договором №ПРВ-LAT-46/01-04-16 від 01.04.2016.
Господарський суд міста Києва ухвалою від 16.04.2020 позовну заяву прийняв до розгляду та відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначив на 21.05.2020.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 13.08.2020 позов ПП "Лис-Авто-Транс" задоволено, а саме: стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Комбівей Україна" на користь Приватного підприємства "Лис-Авто-Транс" заборгованість в розмірі 275 710 (двісті сімдесят п`ять тисяч сімсот десять) грн 40 коп., пеню в розмірі 44 343 (сорок чотири тисячі триста сорок три) грн 70 коп., інфляційні втрати в розмірі 2 285 (дві тисячі двісті вісімдесят п`ять) грн 44 коп., 3% річних в розмірі 6 158 (шість тисяч сто п`ятдесят вісім) грн 23 коп., судовий збір в розмірі 4 927 (чотири тисячі дев`ятсот двадцять сім) грн 47 коп.

18.08.2020 через канцелярію суду надійшла заява Приватного підприємства "Лис-Авто-Транс" про ухвалення додаткового рішення.

У зв`язку із перебуванням судді Бондарчук В. В. у відпустці, за наслідками автоматизованого розподілу матеріали справи № 910/4397/20 були передані судді Джарти В. В. для розгляду поданої заяви.

Ухвалою від 21.09.2020 розгляд заяви Приватного підприємства "Лис-Авто-Транс" про ухвалення додаткового рішення призначено в судове засідання на 01.10.2020.

За наслідками судового засідання 01.10.2020 судом була постановлена ухвала, якою був відкладений розгляд заяви Приватного підприємства "Лис-Авто-Транс" про ухвалення додаткового рішення призначити в судове засідання на 07.10.2020.

У призначене судове засідання сторони не направили своїх представників, про дату, час та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до пункту 3 частини статті 244 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з частиною 2 статті 244 ГПК України заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

За приписами частин 3, 4 статті 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Як було зазначено вище, рішенням Господарського суду міста Києва від 13.08.2020 позов ПП "Лис-Авто-Транс" було задоволено повністю в межах заявлених позовних вимог. При цьому, судом встановлено, що при прийнятті рішення у даній справі не вирішено питання щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

За змістом частин 1, 3 статті 124 Господарського процесуального кодексу України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Згідно із попереднім розрахунком судових витрат, який міститься в тексті позовної заяви, розмір судових витрат, які позивач очікував понести у зв`язку з розглядом даної справи, становив 25 600,00 грн витрат на професійну правову допомогу.

Статтею 126 Господарського процесуального кодексу України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При цьому, частиною 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Обґрунтовуючи розмір витрат на професійну правничу допомогу Підприємство посилається на те, що факт надання правової допомоги позивачу підтверджується договором № 12/03 про надання правової допомоги від 12.03.2020, договором № UA-6/20 про надання правової допомоги від 12.03.2020 із додатком № 1, актом приймання-передачі послуг від 17.08.2020 на суму 25 600,00 грн та квитанцією до прибуткового касового ордера № 98 від 17.08.2020 на суму 25 600,00 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, 12.03.2020 між ОСОБА_1 , як адвокатом, та Приватним підприємством «Лис-Авто-Транс», як клієнтом, був укладений договір № 12/03 про надання правової допомоги, за умовами якого клієнт доручив, а адвокат прийняв на себе зобов`язання з представництва інтересів клієнта у Господарському суді міста Києва по справі за позовом клієнта до ТОВ «КОМБІВЕЙ-УКРАЇНА». Пунктом 5.1 вказаного договору сторони передбачили, що порядок оплати і вартість послуг адвоката, що надаються в рамках реалізації цього договору становить 9 600,00 грн. На підтвердження належного виконання послуг підписання-передачі послуг не вимагається.

Крім того, 12.03.2020 між ОСОБА_2 , як адвокатом, та Приватним підприємством «Лис-Авто-Транс», як клієнтом, був укладений договір № UA-6/20 про надання правової допомоги, за умовами якого клієнт доручив, а адвокат прийняв на себе зобов`язання з представництва інтересів та захисту прав клієнта під час досудового врегулювання спору, а також з питань підготовки, подачі та розгляду в Господарському суді міста Києва позовної заяви в інтересах клієнта до ТОВ «КОМБІВЕЙ УКРАЇНА» про стягнення грошових коштів за агентським договором № ПРВ-LAT-46/01-04-16 від 01.04.2016, а клієнт зобов`язався прийняти надані послуги та оплатити їх та фактичні витрати, необхідні для виконання цього договору. Пунктом 5.1 вказаного договору сторони передбачили, що порядок оплати і вартість послуг адвоката, що надаються в рамках реалізації цього договору визначається в додатку № 1 до договору і є його невід`ємною частиною.

На підтвердження фактичного надання послуг з правової допомоги між Підприємством та адвокатом був складений та підписаний акт приймання-передачі послуг від 17.08.2020 на суму 25 600,00 грн.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який тим не менш, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у частині 4 статті 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат. Аналогічна правова позиція викладена в постанові від 07.08.2018 Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у справі № 916/1283/17.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Дослідивши представлені документи, суд дійшов висновку про те, що до стягнення з відповідача підлягає сума витрат на правову допомогу становить 19 600,00 грн.

Такий висновок суду ґрунтується на тому, що матеріали справи не містять ані доказів про намір сторін укласти мирову угоду, ані проекту мирової угоди, вартість послуг за підготовку якої включена до акту приймання-передачі послуг від 17.08.2020, з огляду на що на відповідача не може бути покладений обов`язок відшкодувати вартість послуги «проведення переговорів щодо узгодження проекту мирової угоди» (4 000,00 грн) та послуги «складення проекту мирової угоди» (2 000,00 грн).

Керуючись статтями 73-80, 86, 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Комбівей Україна" (01011, місто Київ, ВУЛИЦЯ ПАНАСА МИРНОГО, будинок 16/13 ЛІТЕРА А; ідентифікаційний код 39683991) на користь Приватного підприємства "Лис-Авто-Транс" (03039, місто Київ, ВУЛИЦЯ ГОЛОСІЇВСЬКА, будинок 7/1, офіс 161; ідентифікаційний код 3538266) 19 600,00 грн (дев`ятнадцять тисяч шістсот гривень 00 копійок) судових витрат на правову допомогу.

2. Після набрання додатковим рішенням Господарського суду міста Києва законної сили видати відповідні накази.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне додаткове рішення складене 05.11.2020.

СУДДЯ В. В. ДЖАРТИ