РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

04.11.2020Справа № 910/10738/20
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтер Глобал ПК»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лофт ЛПГ»

про стягнення 1591744,09 грн.

Суддя Сташків Р.Б.

Секретар судового засідання Лук`янчук Д.Ю.

Представники сторін:

від позивача - Марчук В.Р. (адвокат);

від відповідача - не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передано указаний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтер Глобал ПК» (далі - Позивач) про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Лофт ЛПГ» (далі - Відповідач) суми заборгованості за договором №4-2018/ІГПК поставки скрапленого газу від 06.06.2018 (далі - Договір) у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем свого обов`язку його оплатити.

Відповідач не скористався наданим йому законом правом подати письмові заперечення проти позову (відзив), або будь-які інші письмові заперечення чи пояснення по справі та/або заяви процесуального характеру.

До матеріалів справи (до позовної заяви) залучені докази виконання Позивачем вимог ст. 172 ГПК України - надіслання Відповідачу копії позовної заяви та копій доданих до неї документів листом з описом вкладення.

Судом також були вчинені всі належні дії для повідомлення Відповідача про відкриття судом провадження у справі та призначення справи до розгляду в суді, оскільки відповідні ухвали суду надсилалися на адресу місцезнаходження Відповідача, яка вказана у позові та зазначена у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, а також додатково і на фактичну адресу, яка була зазначена у Договорі.

Із залучених до матеріалів справи листів, у яких Відповідачу направлялася копія ухвал суду, убачається, що дані листи було повернуто суду поштою у зв`язку з тим, що працівникам пошти не вдалося вручити листи Відповідачу, позаяк адресат відсутній за вказаними адресами.

Інших адрес Відповідач суду не повідомляв та у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань інші адреси відсутні, тому суд позбавлений можливості направити ухвалу на інші адреси, на які раніше не направляв.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що неотримання листів з ухвалами суду Відповідачем та повернення їх до суду є наслідками діяння (бездіяльності) самого Відповідача щодо їх належного отримання, тобто, його власною волею, оскільки відомості, зокрема, про адресу місцезнаходження у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань подає сам Відповідач.

Відтак, Відповідач вважається повідомленим про відкриття провадження у справі належним чином, оскільки судом було виконано всі покладені на нього обов`язки, а Відповідач, натомість, проявив процесуальну бездіяльність.

За відсутності відзиву суд вирішує справу за наявними матеріалами на підставі ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши надані докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

06.06.2018 між Позивачем (Постачальник) та Відповідачем (Покупець) було укладено Договір, відповідно до якого Постачальник зобов`язувався поставити та передати у власність, а Покупець зобов`язувався прийняти та оплатити, скраплений газ в асортименті, кількості та за цінами відповідно до умов Договору.

Пунктами 1.3, 3.9 Договору передбачено, що загальна кількість Продукції, шо поставляється за цим Договором, визначається відповідно до видаткових накладних, і є необмеженою.

Відповідно до пункту 2.1 Договору сторони домовились, що оплата Продукції здійснюється Покупцем на умовах відстрочки платежу, при цьому повний розрахунок з Продавцем проводиться не пізніше 2 (двох) банківських днів з дня отримання Покупцем Продукції, що підтверджується видатковою накладною.

Пунктом 2.7 Договору передбачено, що у разі, якщо у Покупця виникає заборгованість перед Постачальником з оплати за поставлену Продукцію, всі платежі, що надходять від Покупця Постачальнику, зараховуються в рахунок погашення раніше виниклого боргу, виходячи з чого починають обчислюватися відповідні терміни, передбачені Договором.

З пояснень Позивача слідує, що ним на виконання умов Договору здійснювалась поставка Відповідачу скрапленого газу (далі - товар), який приймався останнім у повному обсязі, жодних зауважень з боку Відповідача щодо кількості та якості поставленого товару не надходило, проте отриманий Відповідачем товар не був повністю оплачений.

Зокрема, з матеріалів справи вбачається, що на підставі вказаного Договору та на виконання його умов Позивач у період з 14.09.2018 до 01.11.2019 (включно) поставив та передав у власність Відповідача товар на загальну суму 773628,70 грн., проте Відповідач цей товар оплатив лише частково.

Заборгованість Відповідача за отриманий у вказаний період від Позивача товар, який не був оплачений, склала загальну суму 765894 грн.

Вказані обставини підтверджуються залученими до матеріалів справи копією Договору, копіями відповідних видаткових накладних та товарно-транспортних накладних на відпуск нафтопродуктів (нафти), які підписані представниками сторін та скіплені їх печатками.

Доказів погашення Відповідачем вказаної суми боргу матеріали справи не містять.

Натомість, як убачається з доданої до матеріалів справи копії акта звірки взаєморозрахунків між Позивачем та Відповідачем за період з 01.10.2018-11.02.2020, за Відповідачем за наслідками цього періоду обліковувалась заборгованість за Договором у загальній сумі 765894 грн.

Враховуючи положення пункту 8.1 Договору, останній у спірний період (на момент здійснення вказаних вище поставок) був діючим та обов`язковим для виконання сторонами. Протилежного матеріали справи не містять.

Правом на судовий захист Відповідач не скористався, та обставин, на які посилається Позивач в обґрунтування своїх позовних вимог, не спростував.

За таких обставин позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

За своєю правовою природою Договір є договором поставки.

Частиною 1 статті 265 Господарського кодексу України (далі - ГК України) передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до частини 2 статті 712 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з частиною 1 статті 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Згідно зі статтями 525, 526, 530 ЦК України, статтею 193 ГК України зобов`язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк відповідно до закону, інших правових актів, договору. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

Факт наявності у Відповідача заборгованості за Договором за поставлений товар у сумі 765894 грн. Позивачем належним чином доведений, документально підтверджений і Відповідачем не спростований.

Доказів оплати вищевказаної суми боргу матеріали справи не містять.

Виходячи з положень статті 610, частини 1 статті 612, статті 611 ЦК України, частини 2 статті 193 ГК України, відповідач є порушником зобов`язання, що є підставою для застосування до нього правових наслідків, встановлених договором або законом.

Згідно з пунктом 4.6 Договору у випадку прострочення оплати за поставлену Продукцію Покупець сплачує Постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу.

У пункті 4.7 Договору Сторони також погодили, що за прострочення виконання грошового зобов`язання по оплаті поставленої Продукції, Покупець на вимогу Постачальника зобов`язаний сплатити Постачальнику суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 30% річних від простроченої суми заборгованості, відповідно до статті 625 ЦК України.

Відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що відповідачем в установлені Договором строки не було сплачено позивачу спірну суму заборгованості.

З розрахунку Позивача викладеного у позовній заяві вбачається, що ним на суму прострочення за період з 06.11.2018 до 15.07.2020 нараховані Відповідачу:

- на підставі пункту 4.6 Договору пеня в сумі 381169,89 грн.:

- на підставі пункту 4.7 Договору та статті 625 ЦК України інфляційні втрати в сумі 55986,85 грн. та відсотки за користування грошовими коштами у сумі 388693,35 грн.

Заперечень щодо здійснених Позивачем нарахувань та наведених ним сум, а також контррозрахунку нарахованої заборгованості та штрафних і фінансових санкцій, Відповідачем суду надано не було.

Разом із тим, судом перевірено наданий позивачем розрахунок вищевказаних сум заборгованості, і визнано його обґрунтованим та арифметично правильним, та таким, що відповідає нормам законодавства, матеріалам справи та умовам Договору в частині нарахування інфляційних втрат та 30% річних.

Щодо заявленого до стягнення розміру пені, то суд дійшов висновку про часткове задоволення позову в цій частині виходячи з наступного.

Відповідно до статей 546, 549 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися, в тому числі неустойкою. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з частиною 1 статті 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Частиною 6 статті 232 ГК України передбачено, що нарахування штрафних санкцій (неустойки, штрафу, пені) за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

У зв`язку з вищезазначеним, розрахунок пені здійснюється судом відповідно до приписів вказаної норми, статей 253, 254 ЦК України, пунктів 2.1, 2.7, 4.6 Договору, починаючи із дати визначеної Позивачем як дата початку нарахування пені (06.11.2018) та закінчуючи датами закінчення шестимісячного строку встановленого частиною 6 статті 232 ГК України.

За видатковими накладними:

- № 902, № 903 від 14.10.2018 товар повинен був бути оплачений у строк до 16.10.2018 (включно);

- № 899, № 900, № 1097 від 15.10.2018 - у строк до 17.10.2018 (включно);

- № 1093, № 1112 від 16.10.2018 - у строк до 18.10.2018 (включно);

- № 1138 від 17.10.2018 - у строк до 19.10.2018 (включно);

- № 1171, № 1174 від 20.10.2018 та № 1157, № 1199 від 21.10.2018 - у строк до 23.10.2018 (включно);

- № 1421 від 01.11.2018 - у строк до 05.11.2018 (включно).

Розрахунок пені:

Сума боргу (грн.)Період прострочення (до дати включно)кількість днів прострочення2-на облікова ставка НБУПеня (грн.)
81665,30з 06.11.2018 до 16.04.201916236%13048,55
201135,10з 06.11.2018 до 17.04.201916336%32335,91
74529,80з 06.11.2018 до 18.04.201916436%12055,45
29814,90з 06.11.2018 до 19.04.201916536%4852,07
230748,90з 06.11.2018 до 23.04.201916936%38462,36
148000,00з 06.11.2018 до 05.05.201918136% та 35%26380,49
Разом:127134,83

Отже, з Відповідача підлягає стягненню пеня у сумі 127134,83 грн.

У стягненні решти суми пені в позові слід відмовити.

Судові витрати відповідно до статті 129 ГПК України покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 86, 129, ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178, статтями 232, 233, 237, 238, 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Лофт ЛПГ» (Україна, 04119, місто Київ, вул. Якіра, будинок 17, Літера А; ідентифікаційний код 41997527) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтер Глобал ПК» (Україна, 08301, Київська обл., місто Бориспіль, вул. Нова, будинок 31-Б; ідентифікаційний код 41721412) 765894 грн. (сімсот шістдесят п`ять тисяч вісімсот дев`яносто чотири гривні) боргу, 127134,83 грн. (сто двадцять сім тисяч сто тридцять чотири гривні 83 копійки) пені, 55986,85 грн. (п`ятдесят п`ять тисяч дев`ятсот вісімдесят шість гривень 85 копійок) інфляційних втрат, 388693,35 грн. (триста вісімдесят вісім тисяч шістсот дев`яносто три гривні 35 копійок) 30% річних, а також 20065,64 грн. (двадцять тисяч шістдесят п`ять гривень 64 копійки) судового збору.

У решті позову відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 ГПК України, і може бути оскаржено в порядку та строк встановлені статтями 254, 256, 257 ГПК України.

Суддя Сташків Р.Б.