ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2020 року, м. Херсон, справа № 923/807/20

Господарський суд Херсонської області у складі судді Закуріна М. К., розглянувши справу

за позовом Приватного підприємства «Омега-Херсон»

до Приватного акціонерного товариства «Будівельна компанія «Будмеханізація»

про стягнення 741 243,40 грн,

за участі:

- секретаря судового засідання Бєлової О.С.,

- представників:

позивача адвоката Мієнка Р.В.,

відповідача не з`явився,

у с т а н о в и в:

Дії та аргументи Позивача

10.08.2020 Приватне підприємство «Омега-Херсон» звернулося з позовом до Приватного акціонерного товариства «Будівельна компанія «Будмеханізація» про стягнення 741 243,40 грн, з яких 624 339,29 грн основної заборгованості, 88 992,41 грн пені, 12 473 грн річних та 15 438,70 грн інфляційних.

У якості обґрунтування власної позиції Позивач вказав, що на підставі укладеного договору на охорону від 29.12.2018 він надав Відповідачу у період з січня 2019 року по березень 2020 року відповідні послуги на суму 1 388 189,29 грн, але Відповідач сплатив їх частково, у зв`язку з чим заборгував 624 339,29 грн.

У зв`язку з несвоєчасною сплатою вартості наданих послуг ним нараховані до стягнення 88 992,41 грн пені, 12 473 грн річних та 15 438,70 грн інфляційних.

Процесуальні дії та рішення суду

Ухвалою суду від 12.08.2020 відкрите провадження у справі за правилами загального провадження. Цією ж ухвалою сторонам встановлені строки для надання процесуальних заяв. У свою чергу, Відповідачем відзив на позов не наданий, хоча ухвалу суду про відкриття провадження у справі він отримав 17.08.2020, що слідує з повідомлення про вручення поштового відправлення № 463.

Підготовче провадження здійснене судом у судовому засіданні 06.10.2020, а розгляд справи по суті 27.10.2020.

Безпосередньо у судове засідання представник Відповідача не з`явився, хоча ухвалу суду про призначення справи до розгляду по суті отримана ним 11.10.2020, що слідує з повідомлення про вручення поштового відправлення № 562.

Суд також констатує, що сторонами не заявлено будь-яких процесуальних клопотань.

Установлені судом обставини

29.12.2018 між Приватним підприємством «Омега-Херсон», виступаючим у якості «Охорони», та Приватним акціонерним товариством «Будівельна компанія «Будмеханізація», як «Замовником» уколений договір № 29/12-18 ФО «на охорону об`єкта постами фізичної охорони ПП «Омега-Херсон».

Основними умовами цього договору, які впливають на взаємовідносини сторін щодо наявного між ними спору, є наступні:

- «Замовник передає, а Охорона приймає під охорону відокремлені приміщення (будівлі) земельні ділянки, майно, що перераховані у Дислокації (додаток № 1 до договору) … під охорону постів фізичної охорони, а Охорона зобов`язується здійснювати заходи, спрямовані на забезпечення схоронності та цілісності об`єкта …» (пункт 1.1.),

- «Ціна послуг охорони за цим договором є договірною і зазначається сторонами у протоколі узгодження договірної ціни (додаток № 2 до договору)» (пункт 3.1.),

- «Вартість охоронних послуг по договору на кожний окремий місяць розраховується сторонами на підставі дислокації відповідно до кількості годин наданих послуг в кожному окремому місяці та їх вартості» (пункт 3.2.),

- «Повний розрахунок платежу по договору у сумі вартості послуг Охорони за місяць охорони об`єкта здійснюється Замовником не пізніше 25 числа поточного місяця» (пункт 3.5.),

- «Акт виконаних робіт підписується сторонами в кінці кожного календарного місяця, а також по закінченню терміну дії договору» (пункт 3.6.),

- «Цей договір укладається сторонами строком на 1 рік і починає свою дію з 01.01.2019. Якщо за 2 місяці до закінчення строку дії договору жодна із сторін не повідомить іншу сторону про припинення дії договору, дія договору вважається продовженою за згодою обох сторін на кожний наступний рік» (пункт 7.1.).

Відповідно до додатку № 2 до договору сторонами погоджено договірну ціну, яка складає 45 828 грн з ПДВ.

Як слідує з актів здачі-прийомки виконаних робіт, які підписані обома сторонами, а саме:

- № 2298 від 31.07.2019 на суму 20 280 грн,

- № 2299 від 31.07.2019 на суму 20 280 грн,

- № 2309 від 31.08.2019 на суму 18 660 грн,

- № 2310 від 31.08.2019 на суму 20 280 грн,

- № 2311 від 31.08.2019 на суму 20 280 грн,

- № 2312 від 31.08.2019 на суму 45 828 грн,

- № 2320 від 30.09.2019 на суму 20 280 грн,

- № 2321 від 30.09.2019 на суму 20 280 грн,

- № 2322 від 30.09.2019 на суму 40 728 грн,

- № 2333 від 31.10.2019 на суму 20 280 грн,

- № 2334 від 31.10.2019 на суму 20 280 грн,

- № 2335 від 31.10.2019 на суму 36 000 грн,

- № 2347 від 30.11.2019 на суму 20 280 грн,

- № 2348 від 30.11.2019 на суму 20 280 грн,

- № 2349 від 30.11.2019 на суму 36 000 грн,

- № 2362 від 31.12.2019 на суму 20 280 грн,

- № 2363 від 31.12.2019 на суму 20 280 грн,

- № 2364 від 31.12.2019 на суму 36 000 грн,

- № 2379 від 31.01.2020 на суму 21 080 грн,

- № 2380 від 31.01.2020 на суму 21 080 грн,

- № 2381 від 31.01.2020 на суму 36 000 грн,

- № 2393 від 29.02.2020 на суму 20 280 грн,

- № 2394 від 29.02.2020 на суму 20 280 грн,

- № 2395 від 29.02.2020 на суму 36 000 грн,

- № 2397 від 09.03.2020 на суму 5 887,74 грн,

- № 2398 від 09.03.2020 на суму 5 887,74 грн,

- № 2399 від 09.03.2020 на суму 10 451,62 грн,

Позивач надав послуги охорони у період з липня 2019 року по березень 2020 року на загальну суму 633 523,31 грн.

За обліковими даними Позивача Відповідач вартість наданих послуг станом на час подачі позову не сплатив, а тому заборгованість за його розрахунками складає 624 339,29 грн.

Відповідно до Акту звірки взаємних розрахунків від 10.03.2020 наявна сума заборгованості підтверджена Відповідачем.

Відповідно до розрахунків через несвоєчасну сплату вартості наданих послуг Позивачем нараховані:

- 49 107,81 грн пені, 7 777 грн річних та 8 278,50 грн інфляційних за період з 19.12.2019 по 05.08.2020, виходячи від загальної суми заборгованості 411 392 грн,

- 11 440,95 грн пені, 2 167 грн річних та 3 742,50 грн інфляційних за період з 09.03.2020 по 05.08.2020, виходячи від загальної суми заборгованості 176 947 грн.

Оцінка суду установлених обставин на норм діючого законодавства

Щодо правової природи договору та договірних відносин

Установлені судом обставини наявності укладеного договору, свідчать про виникнення між його сторонами майново-господарських зобов`язань, у силу яких у відповідності до приписів статей 173, 174, 175 Господарського кодексу України одна сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони, а інша (управнена) сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

За частиною 1 статті 175 того ж Кодексу майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Зміст та умови договору, аналіз правовідносин та господарсько-договірних зобов`язань (майново-господарських зобов`язань у відповідності до частини 1 статті 179 ГК України), які виникли між сторонами на його підставі, з огляду на вказані правові положення, свідчать, що за своєю юридичною природою між ними укладений договір про надання послуг.

Так, за статтею 901 Цивільного кодексу України «за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором». Водночас у відповідності до статті 903 того ж Кодексу «якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором».

Зі змісту наведених правових норм слідує висновок, що Відповідач, як замовник послуг, зобов`язаний сплатити Позивачу, як виконавцеві, відповідну плату вартості послуг у встановлений строк.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлені загальні правила виконання господарських зобов`язань, за якими:

- «Суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом» (частина 1);

- «кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором» (частина 2);

- «не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином» (частина 7).

Таким чином, Відповідач, не сплативши вартість отриманих послуг допустив порушення статті 193 ГК України та умов укладеного договору.

Щодо відповідальності за невиконання зобов`язань

Вирішуючи правомірність нарахованої та заявленої до стягнення пені у сумі 88 992,41 грн, суд зазначає, що згідно з частиною 1 статті 199 ГК України виконання господарських зобов`язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. До відносин щодо забезпечення виконання зобов`язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Частиною 1 статті 216 ГК України передбачено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором, а за частинами 1 та 2 статті 217 ГК України такими санкціями є заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки, серед яких - застосування штрафних санкцій.

Згідно із частиною 1 статті 230 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

В статті 549 ЦК України конкретизовано визначення таких штрафних санкцій, а саме «пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання» (частина 3).

Разом з тим, у відповідності до приписів частини 2 статті 551 того ж Кодексу, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

У даному випадку умовами договору сторонами не визначалося право та підстави для нарахування Позивачем пені у випадку несвоєчасної сплати вартості послуг, а тому нарахування пені у сумі 88 992,41 грн є безпідставним.

Щодо відповідальності за невиконання грошового зобов`язання

Вирішуючи правомірність нарахованих та заявлених до стягнення річних у сумі 12 473 грн та інфляційних у сумі 15 438 грн, суд зазначає, що у відповідності до частини 2 статті 625 ЦК України «боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом».

Вказані інфляційні нарахування на суму боргу не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Зазначені нарахування за загальним правилом здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи із суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Разом з тим, сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Таким чином, Відповідач, порушивши грошове зобов`язання, повинен, за вказаних правових приписів та договірних умов, сплатити Позивачу інфляційні та річні.

У цьому контексті суд зазначає, що наявні між сторонами правовідносини щодо оплати вартості наданих послуг носять періодичний характер, проте Позивачем відповідно до наданих розрахунків розрахунок річних та інфляційних здійснений виходячи із загальних сум заборгованості на певні дати, тобто станом на 19.12.2019 (сума боргу 411 392 грн) та 09.03.2020 (сума боргу 176 947 грн), а тому суд позбавлений можливості виходити за межі періоду здійсненого розрахунку, у зв`язку з чим зазначає про правомірність обрахунку річних у сумі 7 777 грн та інфляційних у сумі 8 278,50 грн саме за період з 19.12.2019 по 05.08.2020, виходячи від суми заборгованості 411 392 грн, а також річних у сумі 2 167 грн та інфляційних у сумі 3 742,50 грн за період з 09.03.2020 по 05.08.2020 від загальної суми заборгованості 176 947,10 грн.

Висновки суду з предмету судового розгляду

На підставі викладеного, за результатами оцінки доказів, з урахуванням факту несплати 624 339,29 грн основної заборгованості, 12 473 грн річних та 15 438,70 грн інфляційних у добровільному порядку, доведеністю Позивачем власних вимог, не спростування їх Відповідачем, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню у цих сумах. Натомість позовні вимоги про стягнення 88 992,41 грн пені задоволенню не підлягають.

Розподіл судових витрат

Судовими витратами у даній справі є витрати Позивача на сплату судового збору відповідно до платіжного доручення № 697 від 06.08.2020 у сумі 11 118,65 грн, які згідно з приписами статті 129 ГПК України підлягають стягненню з Відповідача пропорційно задоволеним вимогам, а саме у сумі 9 783,30 грн, що складає 87,99 % (процентного співвідношення заявленої до стягнення суми та задоволеної судом).

На підставі вказаних правових норм та керуючись статтями 238, 240 ГПК України,

в и р і ш и в:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Будівельна компанія «Будмеханізація» (73000, м. Херсон, Миколаївське шосе, 5 км, офіс 1; ідентифікаційний код 21274492) на користь Приватного підприємства «Омега-Херсон» (73000, м. Херсон, вул. І. Кулика, 77; ідентифікаційний код 34369537) 624 339,29 грн основної заборгованості, 12 473 грн річних, 15 438,70 грн інфляційних та 9 783,30 грн компенсації по сплаті судового збору.

3. В іншій частині у задоволенні позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 28.10.2020

Суддя М.К. Закурін