ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" жовтня 2020 р. Справа№ 910/2350/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Агрикової О.В.

суддів: Чорногуза М.Г.

Мальченко А.О.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження

без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу

Регіональної філії "Донецька залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця"

на рішення Господарського суду міста Києва від 09.07.2020 (повний текст рішення складено 16.07.2020)

у справі №910/2350/20 (суддя Усатенко І.В.)

За позовом Приватного акціонерного товариства "МАРІУПОЛЬСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ КОМБІНАТ ІМЕНІ ІЛЛІЧА"

до Акціонерного товариства "Українська залізниця"

про стягнення 2 245 635,55 грн., -

В С Т А Н О В И В :

У 2019 році Приватне акціонерне товариство "МАРІУПОЛЬСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ КОМБІНАТ ІМЕНІ ІЛЛІЧА" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення 2 245 635,55 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем умов договорів перевезення - оформлених залізничними накладними в частині прострочення термінів доставки вантажів, у зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідача штраф.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 09.07.2020 року позовні вимоги задоволено повністю. Присуджено до стягнення з Акціонерного товариства "Українська залізниця" на користь Приватного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" штраф у розмірі 2245635 грн 55 коп., витрати на правову допомогу у розмірі 28762 грн 35 коп. та витрати по сплаті судового збору в сумі 33684 грн. 53 коп.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням Регіональна філія "Донецька залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" звернулася до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 09.07.2020 року в частині стягнення штрафу за несвоєчасну доставку вантажу у розмірі 13 813 грн. 80 коп. та прийняти рішення, яким в задоволенні позовних вимог в цій чистині відмовити повністю.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що рішення суду першої інстанції прийняте з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Обгрунтовуючи апеляційну скаргу відповідач послався на те, що заявлена позивачем сума штрафу по накладних № 45674413 від 04.09.19; № 45806916 від 10.11.19; № 45806940 від 10.11.19; № 45807054 від 10.11.19; № 45807153 від 10.11.19; № 45977311 від 17.11.19; № 46174561 від 24.11.19; № 52640448 від 24.11.19 не відповідають розрахункам АТ «Укрзалізниця», а отже існують підстави для зменшення штрафних санкцій на суму 13 813, 80 грн.

Одночасно, з апеляційною скаргою скаржником заявлено клопотання про відновлення пропущеного процесуального строку подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 09.07.2020 року у справі №910/2350/20.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.08.2020 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Агрикова О.В., судді Мальченко А.О., Чорногуз М.Г.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.09.2020 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Регіональної філії "Донецька залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення Господарського суду міста Києва від 09.07.2020 у справі №910/2350/20, розгляд справи вирішено здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Статтею 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Протягом вересня-листопада 2019 року відповідачем здійснювалося перевезення вантажів на адресу Приватного акціонерного товариства "МАРІУПОЛЬСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ КОМБІНАТ ІМЕНІ ІЛЛІЧА" відповідно до залізничних накладних № 32062705 від 20.09.2019, 32128639 від 25.09.2019, 32202178 від 30.09.2019, 32233496 від 03.10.2019, 32252256 від 04.10.2019, 32252314 від 04.10.2019, 32298671 від 08.10.2019, 32298689 від 08.10.2019, 32298705 від 08.10.2019, 32298739 від 08.10.2019, 32302077 від 08.10.2019, 32311409 від 09.10.2019, 32311417 від 09.10.2019, 32311458 від 09.10.2019, 32311557 від 09.10.2019, 32322711 від 09.10.2019, 32322737 від 09.10.2019, 32322745 від 09.10.2019, 32328379 від 10.10.2019, 32330649 від 10.10.2019, 32330771 від 10.10.2019, 32330870 від 10.10.2019, 32331605 від 10.10.2019, 32331738 від 10.10.2019, 32331910 від 10.10.2019, 32336018 від 10.10.2019, 32336265 від 10.10.2019, 32336612 від 10.10.2019, 32336638 від 10.10.2019, 32336646 від 10.10.2019, 32336653 від 10.10.2019, 32382251 від 15.10.2019, 32401085 від 15.10.2019, 32417008 від 17.10.2019, 32417776 від 17.10.2019, 32418477 від 17.10.2019, 32421281 від 17.10.2019, 32427098 від 17.10.2019, 32428500 від 17.10.2019, 32429284 від 18.10.2019, 32431207 від 18.10.2019, 32435877 від 18.10.2019, 32437956 від 18.10.2019, 32439614 від 18.10.2019, 32442402 від 18.10.2019, 32444101 від 19.10.2019, 32444333 від 19.10.2019, 32444358 від 19.10.2019, 32446635 від 19.10.2019, 32449209 від 19.10.2019, 32449571 від 19.10.2019, 32450702 від 19.10.2019, 32455057 від 19.10.2019, 32456980 від 20.10.2019, 32456998 від 20.10.2019, 32457673 від 20.10.2019, 32460743 від 20.10.2019, 32460859 від 20.10.2019, 32461055 від 20.10.2019, 32463291 від 20.10.2019, 32463374 від 20.10.2019, 32463424 від 20.10.2019, 32463572 від 20.10.2019, 32464265 від 20.10.2019, 32465502 від 20.10.2019, 32465585 від 20.10.2019, 32465643 від 20.10.2019, 32465650 від 20.10.2019, 32465668 від 20.10.2019, 32465676 від 20.10.2019, 32465684 від 20.10.2019, 32465783 від 20.10.2019, 32465791 від 20.10.2019, 32465825 від 20.10.2019, 32465841 від 20.10.2019, 32465858 від 20.10.2019, 32465866 від 20.10.2019, 32470460 від 21.10.2019, 32473373 від 21.10.2019, 32476129 від 21.10.2019, 32480162 від 21.10.2019, 32480188 від 21.10.2019, 32481046 від 21.10.2019, 32481830 від 22.10.2019 (основна), досильна 52416989 від 05.11.2019, 32482697 від 22.10.2019 основна, досильна 45621307 від 04.11.2019, 32496929 від 23.10.2019, 32508749 від 24.10.2019, 32526444 від 25.10.2019, 32526485 від 25.10.2019, 32530453 від 25.10.2019, 32531758 від 25.10.2019 основна, досильна 45644648 від 06.11.2019, 32532988 від 25.10.2019, 32537474 від 25.10.2019, 32537508 від 25.10.2019, 32548349 від 26.10.2019, 32564957 від 28.10.2019, 32569519 від 28.10.2019, 32570996 від 28.10.2019, 32572372 від 29.10.2019, 32600025 від 31.10.2019, 32604936 від 31.10.2019, 32605487 від 31.10.2019, 32606279 від 31.10.2019, 32606972 від 31.10.2019, 32608986 від 31.10.2019, 32609729 від 31.10.2019, 32609794 від 31.10.2019, 32609836 від 31.10.2019, 32609901 від 31.10.2019, 32610107 від 31.10.2019, 32610115 від 31.10.2019, 32610404 від 31.10.2019, 32610479 від 31.10.2019, 32610628 від 31.10.2019, 32610685 від 31.10.2019, 32610917 від 31.10.2019, 32610966 від 31.10.2019, 32611006 від 01.11.2019, 32611030 від 31.10.2019, 32611048 від 31.10.2019, 32640153 від 03.11.2019 основна, досильна 45776085 від 15.11.2019, 32642902 від 03.11.2019, 32651119 від 04.11.2019, 32651531 від 04.11.2019, 32654931 від 04.11.2019, 32660318 від 05.11.2019, 32666836 від 05.11.2019, 32670895 від 06.11.2019, 32670903 від 06.11.2019, 32673071 від 06.11.2019, 32674582 від 06.11.2019, 32676132 від 06.11.2019, 32682379 від 06.11.2019, 32682668 від 06.11.2019, 32687055 від 08.11.2019, 32689515 від 07.11.2019, 32692345 від 07.11.2019, 32692881 від 07.11.2019, 32693392 від 07.11.2019 основна та досильна 46185104 від 24.11.2019, та досильна 52722360 від 20.11.2019, 32694242 від 07.11.2019, 32694408 від 07.11.2019, 32694499 від 07.11.2019, 32695660 від 08.11.2019, 32702839 від 08.11.2019, 32704116 від 08.11.2019, 32704553 від 08.11.2019, 32704728 від 08.11.2019, 32707697 від 08.11.2019, 32714529 від 09.11.2019, 32715476 від 09.11.2019 основна та досильна 32744898 від 13.11.2019, 32725665 від 10.11.2019, 32727786 від 10.11.2019, 32727794 від 10.11.2019, 32728172 від 10.11.2019, 32728206 від 10.11.2019, 32739153 від 11.11.2019, 32739583 від 11.11.2019, 32742082 від 12.11.2019 та досильна 46018263 від 20.11.2019, 32752933 від 12.11.2019, 32769051 від 14.11.2019 основна та досильна 52685195 від 22.11.2019, 32834202 від 19.11.2019, 36312940 від 23.10.2019, 36379832 основна від 22.10.2019 та досильна 45522166 від 07.11.2019, 36387603 від 23.10.2019 основна та досильна 47892195 від 01.11.2019 і досильна 45523560 від 01.11.2019, 36388957 від 23.10.2019 основна та досильна 36534702 від 26.10.2019, 36398907 від 24.10.2019, 36501005 від 30.10.2019, 36512531 від 31.10.2019, 36536522 від 02.11.2019, 36536753 від 02.11.2019 і досильна 36559326 від 04.11.2019 та досильна 45908779 від 13.11.2019, 36538056 від 02.11.2019 основна та досильна 36544658 від 03.11.2019, 36541027 від 02.11.2019, і досильна 52541422 від 12.11.2019 та досильна 45850443 від 11.11.2019, 36541761 від 02.11.2019, 36578128 від 05.11.2019, 36578136 від 05.11.2019, 36607430 від 06.11.2019, 36616902 від 06.11.2019, 36617454 від 06.11.2019 основна та досильна 36621159 від 07.11.2019 та досильна 36634137 від 08.11.2019, 36623650 від 07.11.2019, 36652261 від 09.11.2019, 36657278 від 09.11.2019 основна та досильна 36658987 від 09.11.2019, 36658623 від 09.11.2019, 36658649 від 09.11.2019, 36670438 від 10.11.2019, 36701381 від 12.11.2019, 36722981 від 13.11.2019, 36730901 від 14.11.2019, 36780120 від 17.11.2019, 36780161 від 17.11.2019, 36784072 від 17.11.2019, 41196940 від 18.10.2019, 41496530 від 26.10.2019, 41498643 від 26.10.2019, 41611138 від 30.10.2019, 41687369 від 31.10.2019, 41694803 від 31.10.2019, 41694852 від 31.10.2019, 41695065 від 31.10.2019, 41698234 від 31.10.2019, 41699794 від 31.10.2019, 41699901 від 31.10.2019, 41699919 від 31.10.2019, 41700030 від 31.10.2019, 41736349 від 01.11.2019, 41740960 від 02.11.2019, 41848581 від 04.11.2019, 41916073 від 06.11.2019, 42114264 від 11.11.2019, 42216572 від 14.11.2019, 42220913 від 14.11.2019, 44302198 від 26.10.2019, 44315232 від 28.10.2019, 44317519 від 28.10.2019, 44339901 від 30.10.2019, 44352227 від 31.10.2019, 44353647 від 31.10.2019, 44355337 від 31.10.2019, 44355808 від 31.10.2019, 44356541 від 31.10.2019, 44375608 від 02.11.2019, 44416790 від 07.11.2019, 44422673 від 07.11.2019, 44449684 від 10.11.2019, 44465441 від 11.11.2019, 44466837 від 12.11.2019, 44491983 від 14.11.2019, 44503340 від 15.11.2019, 44512986 від 16.11.2019, 44516011 від 16.11.2019, 45044336 від 18.10.2019, 45300662 від 26.10.2019, 45317690 від 26.10.2019 основна та досильна 45348133 від 28.10.2019 і досильна 45351657 від 28.10.2019, 45319076 від 26.10.2019, 45319506 від 26.10.2019 основна та досильна 45567831 від 03.11.2019 і досильна 45341484 від 27.10.2019, 45367547 від 28.10.2019, 45368891 від 28.10.2019 та досильна 45411667 від 29.10.2019 та досильна 45376589 від 06.11.2019, 45385077 від 29.10.2019, 45393154 від 29.10.2019, 45411105 від 30.10.2019, 45411360 від 29.10.2019, 45432671 від 30.10.2019 основна та досильна 45523057 від 01.11.2019, 45435971 від 30.10.2019, 45439098 від 30.10.2019, 45469566 від 31.10.2019, 45470721 від 31.10.2019, 45482700 від 31.10.2019, 45483377 від 31.10.2019, 45483385 від 31.10.2019, 45483393 від 31.10.2019, 45518750 від 01.11.2019 та досильна 45543600 від 04.11.2019, 45522893 від 01.11.2019, 45547882 від 02.11.2019 та досильна 45612777 від 04.11.2019, 45549268 від 02.11.2019 основна та досильна 45582863 від 03.11.2019, 45551603 від 02.11.2019, 45610193 від 04.11.2019 основна та досильна 45624210 від 05.11.2019, 45650744 від 05.11.2019, 45673571 від 06.11.2019 основна та досильна 45674413 від 13.11.2019, 45701190 від 07.11.2019, 45701224 від 07.11.2019, 45720448 від 07.11.2019, 45756525 від 08.11.2019, 45756558 від 08.11.2019, 45756566 від 08.11.2019, 45756574 від 08.11.2019, 45759610 від 08.11.2019, 45781317 від 09.11.2019, 45791118 від 09.11.2019, 45807823 від 10.11.2019, 45812088 від 10.11.2019, 45817939 від 10.11.2019, 45869328 від 12.11.2019, 45911088 від 15.11.2019, 45938909 від 14.11.2019, 45938917 від 14.11.2019, 45938925 від 14.11.2019, 45938941 від 14.11.2019, 45950631 від 14.11.2019, 45977311 основна від 15.11.2019 та досильна 46275780 від 24.11.2019, 45979465 від 15.11.2019, 45979473 від 15.11.2019, 46010708 від 16.11.2019 та досильна 46042651 від 17.11.2019, 46014437 від 16.11.2019, 46014445 від 16.11.2019, 46029302 від 17.11.2019, 46038543 від 17.11.2019 основна та досильна 46076444 від 22.11.2019, 46069480 від 18.11.2019 основна та досильна 45839867 від 20.11.2019, 46070264 від 18.11.2019 основна та досильна 45839875 від 20.11.2019, 46108460 від 19.11.2019 основна та досильна 46223772 від 23.11.2019 і досильна 52722345 від 25.11.2019, 46122347 від 19.11.2019, 46145181 від 20.11.2019. 46145421 від 20.11.2019 і досильна 46174561 від 23.11.2019, 46175691 від 21.11.2019, 46175709 від 21.11.2019, 46175717 від 21.11.2019, 46175725 від 21.11.2019, 46200234 від 22.11.2019, 46202800 від 22.11.2019 основна та досильна 46185013 від 24.11.2019, 49573306 від 01.05.2019, 52339405 від 31.10.2019, 52344124 від 31.10.2019, основна та досильна 45823234 від 11.11.2019, 52370178 від 02.11.2019 основна та досильна 52394376 від 04.11.2019, 52403367 від 04.11.2019 основна та досильна 45848462 від 11.11.2019, 52455193 від 07.11.2019 основна та досильна 45806916 від 12.11.2019, і досильна 45806940 від 12.11.2019, та досильна 45807054 від 12.11.2019, та досильна 45807153 від 12.11.2019, 52534476 від 12.11.2019, 52551082 від 13.11.2019, 52558251 від 14.11.2019 основна та досильна 45936440 від 14.11.2019, 52558269 від 14.11.2019 основна та досильна 45938800 від 14.11.2019, 52587748 від 16.11.2019, 52588670 від 16.11.2019, 52608445 від 17.11.2019, 52612314 від 17.11.2019, 52619996 від 18.11.2019, 52627742 від 18.11.2019 основна та досильна 52637139 від 23.11.2019, 52640448 від 19.11.2019, 52717378 від 24.11.2019.

Звертаючись до суду з цим позовом, позивач зазначає про те, що відповідачем порушено строки доставки вантажів, які встановлені п. 41 Статуту залізниці України та Правилами обчислення термінів доставки вантажів, затвердженими наказом Міністерства транспорту України № 644 від 21.11.2000 та зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за № 865/5086, з огляду на що відповідач повинен сплатити позивачу встановлений законом штраф.

До позову позивачем доданий відповідний розрахунок суму штрафу за прострочення доставки вантажу.

Відповідач у відзиві на позову заяву (т.2 а.с. 28-44) проти прострочення ним свого обов`язку по доставці спірних вантажів, так і проти обов`язку сплатити штраф за спірні перевезення не заперечив, проте зазначив про помилковість розрахунків позивача за накладними № 45674413 від 04.09.19; № 45806916 від 10.11.19; № 45806940 від 10.11.19; № 45807054 від 10.11.19; № 45807153 від 10.11.19; № 45977311 від 17.11.19; № 46174561 від 24.11.19; № 52640448 від 24.11.19, які не відповідають розрахунку відповідача та з огляду на вказане штраф має бути зменшений на 13 813, 80 грн.

Крім того, відповідач просив зменшити штраф до 10 % від суми позову.

Суд першої інстанції позовні вимоги позивача визнав законними та обґрунтованими та задовольнив їх, що колегія суддів вважає вірним з огляду на наступне.

Частиною 1 ст. 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 ст. 909 ЦК України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

За приписами ч. 3 ст. 909 ЦК України укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства тощо. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

За правилами ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ст. 41 Статуту залізниць України залізниці зобов`язані доставити вантажі за призначенням в установлені терміни. Терміни доставки вантажів і правила обчислення термінів доставки вантажів встановлюються Правилами, виходячи з технічних можливостей залізниць. Обчислення терміну доставки починається з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення. Вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки. У разі затримки подачі вагонів (контейнерів) під вивантаження внаслідок зайнятості вантажного фронту або з інших причин, залежних від одержувачів, вантаж вважається доставленим вчасно, якщо він прибув на станцію призначення до закінчення встановленого терміну доставки.

Згідно з пунктами 1.1, 1.2. Правил обчислення термінів доставки вантажу затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644 (із змінами та доповненнями), зареєстрованих в МЮ України 24.11.2000 № 644 (далі - Правила), термін доставки вантажу визначається, виходячи з відстані, за яку обчислюється провізна плата.

Відповідно до підпункту 1.1.1 Правил обчислення термінів доставки вантажів (статті 41, 116 Статуту залізниць України) у разі перевезення вантажною швидкістю залізниці надається термін доставки вантажу: одна доба на кожні повні та неповні 320 км щодо маршрутних відправок, та одна доба на кожні повні та неповні 200 км щодо вагонних відправок.

Обчислення терміну доставки починається з 24-ї години дати приймання вантажу до перевезення, зазначеної в перевізних документах. При прийманні від відправника вантажу до перевезення раніше дня, на який призначено навантаження, термін доставки обчислюється з 24-ї години того дня, на який призначено навантаження, про що в накладній робиться відмітка в графі "Навантаження призначено на ____число _____місяць" (п. 2.1 Правил).

Згідно з п. 2.4 наведених Правил терміни доставки вантажів, які обчислюються згідно з пунктом 1, збільшуються, зокрема, на одну добу на операції, пов`язані з відправленням і прибуттям вантажу.

Про причини затримки вантажу, які дають право залізниці на збільшення терміну доставки, та тривалість цієї затримки повинна бути зроблена відмітка в перевізних документах, яка завіряється підписом працівника станції (п. 2.9 Правил).

Відповідно до п. 2.10 Правил вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки.

Виходячи зі змісту ст. 23 Закону України "Про залізничний транспорт", у разі невиконання або неналежного виконання зобов`язань за договором про організацію перевезень вантажів перевізники несуть відповідальність за неповну і несвоєчасну подачу вагонів і контейнерів для виконання плану перевезень, а вантажовідправники - за невикористання наданих транспортних засобів у порядку та розмірах, що визначаються Статутом залізниць України. Перевізники також несуть відповідальність за зберігання вантажу, багажу, вантажобагажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу, а також за дотримання терміну їх доставки в межах, визначених Статутом залізниць України.

Відповідно до ст. 116 Статуту залізниць України за несвоєчасну доставку вантажів і порожніх вагонів, що належать підприємствам, організаціям, установам, громадянам - суб`єктам підприємницької діяльності або орендовані ними, залізниця сплачує одержувачу штраф (якщо не доведе, що прострочення сталося не з її вини) у розмірі:

10 відсотків провізної плати - за прострочення на дві доби;

20 відсотків провізної плати - за прострочення на три доби;

30 відсотків провізної плати - за прострочення на чотири і більше діб.

Зазначений штраф не сплачується, якщо вантаж не було вивезено одержувачем із станції впродовж доби після одержання повідомлення про прибуття вантажу або якщо в цей же термін одержувач не розкредитує перевізні документи на вантаж, що прибув.

Згідно п. 8 Правил видачі вантажів оформлення видачі вантажу засвідчується календарним штемпелем станції у відповідній графі накладної. Датою фактичної видачі вантажу вважається дата його вивозу з території станції в разі вивантаження засобами залізниці або дата подачі вагона під вивантаження, якщо воно здійснюється одержувачем на місцях загального або незагального користування.

Як підтверджується календарними штемпелями на накладних, вантаж відповідачем доставлено позивачу з порушенням встановленого терміну доставки, визначеного ст. 41 Статуту залізниць України та Правилами обчислення термінів доставки вантажу. Факт порушення термінів доставки вантажу за накладними також визнано відповідачем.

В своїй апеляційній скарзі відповідач заперечує проти суми штрафу, розрахованої позивачем, вказуючи на ту обставину, що в частині накладних вказано про перенесення строків доставки на певну кількість днів, а обгрунтованість вчинення відповідних написів у провізних документах підтверджується долученими до матеріалів справи актами.

Колегія суддів не погоджується з даним твердженням з огляду на таке.

Згідно із статтею 26 Закону України "Про залізничний транспорт" обставини, які можуть служити підставою для матеріальної відповідальності перевізників вантажу засвідчуються актами; порядок і терміни складення актів визначаються Статутом. Порядок складання комерційних актів та актів загальної форми встановлюється Правилами складання актів.

Пунктами 2.4 та 2.9 Правил обчислення термінів доставки вантажів встановлено, що терміни доставки вантажів, які обчислюються згідно з пунктом 1, збільшуються:

- на одну добу: на операції, пов`язані з відправленням і прибуттям вантажу; у разі переадресування вантажів;

- на дві доби: у разі перевезення вантажів за участю поромної переправи; у разі перевантаження вантажу у вагони іншої ширини колії.

У разі затримки вантажу в процесі перевезення термін доставки збільшується на термін:

- виконання митних та інших адміністративних правил;

- тимчасової перерви в перевезенні, яка трапилася не з вини залізниці;

- необхідний для ветеринарного огляду та напування тварин;

- вивантаження зайвої маси, виправлення навантаження або упаковки, а також на перевантаження, які трапилися з вини відправника;

- інших затримок, які трапились з вини відправника чи одержувача.

При цьому, про причини затримки вантажу, які дають право залізниці на збільшення терміну доставки, та тривалість цієї затримки повинна бути зроблена відмітка в перевізних документах, яка завіряється підписом працівника станції.

Пунктом 3 Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України N 334 від 28.05.2002 акти загальної форми складаються для засвідчення обставин, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу та вантажобагажу і можуть бути підставою для матеріальної відповідальності: утрати документів, прикладених відправником до накладної; затримки вагонів на станції призначення в очікуванні подачі під вивантаження (перевантаження) з причин, що залежать від одержувача, власника залізничної під`їзної колії, порту, підприємства; неочищення вагонів від залишків вантажу та сміття після вивантаження засобами одержувача; неочищення зовнішньої поверхні цистерн та бункерних напіввагонів після наливу і зливу; подачі залізницею неочищених вагонів під завантаження засобами відправника, порту, пристані; відсутності пломб, запірно-пломбувальних пристроїв (далі - ЗПП) на вагоні (контейнері), якщо в перевізних документах є відмітка про пломби (ЗПП), пошкодження пломб (ЗПП) або заміни їх, а також виявлення в процесі перевезення або на станції призначення пломб (ЗПП) на вагонах (контейнерах) з нечіткими відбитками; пошкодження або втрата наданих залізницею перевізних пристосувань; відмови вантажовласника від підписання: облікової картки виконання плану перевезень вантажів, накопичувальної картки, відомості плати за користування вагонами (контейнерами); самовільного зайняття залізницею вагонів і контейнерів, що належать підприємствам, організаціям, установам або орендовані ними; затримки вагонів (контейнерів), пов`язаної з митним оформленням вантажу, а також затримки через недодання чи неналежне оформлення відправником документів, необхідних для виконання митних, санітарних та інших правил; в інших випадках для засвідчення обставин, які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, якщо при цьому не потрібне складання комерційного акта. Акт загальної форми підписується особами, які беруть участь у засвідченні обставин, що стали підставою для складання акта, але не менше як двома особами. Один примірник акта загальної форми, складеного під час перевезення, додається до перевізних документів, другий залишається на станції, яка його склала.

Відповідно до пункту 4 Правил складання актів, комерційні акти складаються на місцях загального користування - у день вивантаження або в день видачі вантажу одержувачу; при вивантаженні на місцях незагального користування - у день здачі вантажу одержувачу, у цьому разі перевірка повинна здійснюватись до вивантаження або в процесі вивантаження чи зразу ж після нього. У разі перевірки маси вантажу зважуванням на вагонних вагах, якщо маса тари приймається за трафаретом на вагоні, комерційний акт складається в день зважування вагона з вантажем; якщо маса тари вагона визначається зважуванням його після вивантаження, комерційний акт складається в день зважування порожнього вагона; на вантаж, що перебуває у дорозі - у день виявлення обставин, що підлягають оформленню комерційним актом. У разі неможливості скласти комерційні акти в указані терміни вони складаються у всіх випадках не пізніше наступної доби.

Підсумовуючи вказане вище можна прийти до висновку, що саме на відповідача у разі настання обставин, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності Залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, покладено обов`язок скласти комерційні акти чи акти загальної форми, в залежності від обставин та внести про даний факт відповідні відомості до накладної, незалежно від стану перевізного процесу.

Посилання скаржника на те, що суд необґрунтовано стягнув з відповідача на користь позивача штраф за накладними не врахувавши те, що відповідач не повинен спростовувати надані позивачем докази та викладені у них обставини (з відміткою у перевізних документах про затримку вантажу), не звільняє відповідача від обов`язку довести ті обставини, на які останній посилається в підтвердження своїх заперечень проти позову, у даному випадку, обставини наявності підстав у розумінні пункту 2.9 Правил обчислення термінів доставки вантажу для збільшення терміну доставки вантажу.

Отже, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що сума штрафу позивачем обрахована вірно.

З огляду на викладене, враховуючи те, що судом встановлено факт порушення відповідачем термінів доставки вантажів, визначених ст. 41 Статуту залізниць України та Правилами обчислення термінів доставки вантажу, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Відповідачем у апеляційній скарзі та відзиві на позовну заяву зазначено, що на залізничні накладні: №№ 45674413 від 04.09.2019, 45806916 від 10.11.2019, 45806940 від 10.11.2019, 45807054 від 10.11.2019, 45807153 від 10.11.2019, 45977311 від 17.11.2019, 46174561 від 24.11.2019, 52640448 від 24.11.2019 було складено акти, які є підставою для продовження терміну доставки і відповідно розрахунок штрафу, здійснений позивачем є безпідставним.

В матеріалах справи наявні залізничні накладні з вказаними позивачем номерами, однак з іншими датами прийняття вантажу до перевезення, крім того, як зазначає суд першої інстанції та підтверджено матеріалами справи більшість з накладних є досильними, зокрема: №№ 45674413 від 13.11.2019, 45806916 від 12.11.2019, 45806940 від 12.11.2019, 45807054 від 12.11.2019, 45807153 від 12.11.2019, 45977311 від 15.11.2019, 46174561 від 23.11.2019, 52640448 від 19.11.2019.

Також, матеріалів справи містять акти загальної форми, надані відповідачем, в яких зазначено про затримку вагонів з технічних причин або в зв`язку з виявленням недостачі (№ 871 від 23.11.2019, № 3809 від 10.11.2019, № 3813 від 12.11.2019) (т.2 а.с 60-62). Лише акт (№ 871 від 23.11.2019 (т.2 а.с. 60) складений щодо накладної 46174561 від 23.11.2019, яка зазначена у відзиві відповідача. Інші 2 акти складені щодо перевезення вантажу за накладною 52455193 від 07.11.2019, про яку у відзиві не зазначено. Щодо решти перевезень, відповідачем не надано суду актів, які б підтверджували обґрунтованість зміни строків доставки.

Отже, як зазначалось вище, наявність напису про перенесення строків доставки вантажу в п. 49 накладних не звільняє відповідача від обов`язку доказування, покладеного на нього ГПК України.

Разом з тим, в суд першої інстанції відповідачем разом з відзивом на апеляційну скаргу подано заяву про зменшення розміру штрафних санкцій, в якій відповідач просить зменшити розмір штрафу до 10%.

Заява мотивована тим, що практично вся залізнична мережа Регіональної філії "Донецька залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" знаходиться в зоні проведення АТО, що значно ускладнило транспортне сполучення у межах регіональної філії "Донецька залізниця" та забезпечення виконання вимог та положень Статуту залізниць України і Правил перевезення вантажів, які були затверджені задовго до початку проведення АТО, проведення АТО та бойові дії у межах Донецької та Луганської областей суттєво вплинули на фінансове становище Регіональної філії "Донецька залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця". За підсумками роботи за останні 5 років збитки залізничної галузі від недоотриманого відшкодування з Державного бюджету України та місцевих бюджетів складають 3 682,2 млн. грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Статтею 233 Господарського кодексу України встановлено, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Визначені наведеними нормами положення з урахуванням приписів Господарського процесуального кодексу України щодо загальних засад господарського судочинства та щодо обов`язку суду сприяти учасникам судового процесу в реалізації їхніх прав дає право суду зменшити розмір штрафних санкцій за умови, що він значно перевищує розмір завданих допущеним порушенням збитків.

Відповідний правовий висновок викладено також в постанові Верховного Суду України №6-100цс14 від 03.09.2014.

Статтею 546 Цивільного кодексу України неустойка (штраф, пеня) віднесена до переліку видів забезпечення виконання зобов`язань.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання (ч. 1 ст. 549 ЦК України).

Згідно з приписами частини 1 ст. 230 ГК України неустойка є штрафною санкцією, яка застосовується до учасника господарських відносин у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Отже, неустойка має подвійну правову природу, є водночас способом забезпечення виконання зобов`язання та мірою відповідальності за порушення виконання зобов`язання, завданням якого є захист прав та інтересів кредитора у разі порушення зобов`язання боржником.

Завданням неустойки як способу забезпечення виконання зобов`язання та міри відповідальності є одночасно дисциплінування боржника (спонукання до належного виконання зобов`язання) та захист майнових прав та інтересів кредитора у разі порушення зобов`язання шляхом компенсації можливих втрат, у тому числі у вигляді недосягнення очікуваних результатів господарської діяльності внаслідок порушення зобов`язання.

Метою застосування неустойки є в першу чергу захист інтересів кредитора, однак не застосування до боржника заходів, які при цьому можуть призвести до настання негативних для нього наслідків як суб`єкта господарської діяльності.

Відтак, застосування неустойки має здійснюватися із дотриманням принципу розумності та справедливості.

Вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов`язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

Зі змісту наведених норм вбачається, що при вирішенні питання про можливість зменшення неустойки, суд має дати належну оцінку правовідносинам сторін з точки зору винятковості випадку.

При цьому зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення штрафних санкцій.

Колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для зменшення розміру штрафу, враховуючи що відповідачем в обґрунтування своїх вимог та заперечень не надано суду належних доказів щодо поважності причин неналежного виконання зобов`язань та причинних наслідків, винятковості даного випадку та невідповідності розміру штрафу наслідкам порушення, а також не надано доказів намагання уникнути або мінімізувати випадки порушення термінів доставки вантажів.

При цьому колегією суддів враховано надані пояснення відповідача, відповідно до яких останній знаходиться у скрутному матеріальному становищу через події, що сталися на Донбасі (зазнає труднощі та значні збитки через блокування постачання сировини з підприємств, розташованих на неконтрольованій українською владою територіях України). Також відповідач вказував на те, що неодноразово спрямовував значні кошти та матеріали на відновлення зруйнованої залізничної інфраструктури за для нормального функціонування залізничного постачання.

Відповідно до ст. ст. 73, 74, 77 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Вищевикладені обставини справи спростовують доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, та на які він посилається як на підставу скасування рішення суду, а тому відхиляються судом.

З огляду на викладене, обґрунтованим є висновок суду першої інстанції про задоволення позовних вимог в повному обсязі, а стягненню підлягає штраф у розмірі 2 245 635 (два мільйони двісті сорок п`ять тисяч шістсот тридцять п`ять) грн. 55 коп.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду вважає, що місцевим господарським судом повно та всебічно досліджено обставини справи та надано цим обставинам відповідну правову оцінку, рішення Господарського суду мітса Києва від 09.07.2020 у справі №910/2350/20 відповідає фактичним обставинам справи, ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, а відтак передбачених законом підстав для зміни та скасування оскаржуваного рішення немає.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження під час розгляду даної справи та не спростовують висновків місцевого господарського суду, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Враховуючи вимоги ст. 129 ГПК України, судовий збір за подання апеляційної скарги покладається на апелянта.

Керуючись ст. ст. 253-254, 269, п.1 ч.1 ст. 275, 281-284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Регіональної філії "Донецька залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення Господарського суду Київської області від 09.07.2020 ркоу у справі №910/2350/20 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 09.07.2020 у справі №910/2350/20 залишити без змін.

3. Поновити дію рішення Господарського суду міста Києва від 09.07.2020 у справі №910/2350/20.

4. Повернути до Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/2350/20.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та в строк передбаченими ст.ст. 287 - 289 ГПК України.

Головуючий суддя О.В. Агрикова

Судді М.Г. Чорногуз

А.О. Мальченко