ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" жовтня 2020 р. м. Київ Справа № 911/1156/20

Господарський суд Київської області у складі головуючого судді Янюк О.С. за участю секретаря судового засідання Мірошніченко В.В. розглянув у судовому засіданні

позовну заяву Головного управління ДПС у Луганській області, м. Сєвєродонецьк Луганської області

до Публічного акціонерного товариства «Луганськ-Лада», м. Вишневе Києво-Святошинського району Київської області

про зобов`язання визнати кредиторські вимоги та вчинити інші дії

За участю:

представник позивача: Резнікова І.О. (самопредставництво, витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань);

представник відповідача: не з`явився

1. Стислий виклад позицій учасників справи

1.1. 30.04.2020 засобами поштового зв`язку до Господарського суду Київської області (далі суд) звернулось Головне управління ДПС у Луганській області (далі позивач, ГУ ДПС) із позовною заявою б/н від 29.04.2020 (вх. №1167/20 від 04.05.2020) до Публічного акціонерного товариства «Луганськ-Лада» (далі відповідач, ПАТ «Луганськ-Лада»), в якій просить суд зобов`язати відповідача визнати кредиторські вимоги позивача в загальному розмірі 743 860,28грн та включити їх до реєстру вимог кредиторів, а також до проміжного ліквідаційного балансу ПАТ «Луганськ-Лада» в порядку черговості встановленому законодавством.

Позовну заяву обґрунтовує ст.ст. 14, 42, 56, 102 Податкового кодексу України (далі ПК України), ст. 112 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) та вказує на те, що у відповідача обліковується податковий борг у загальній сумі 742 529,09грн, а саме: 2 555,43рн зі сплати надходжень від розміщення відходів у спеціально відведених для цього місцях чи на об`єктах; 3 246,95грн за сплати рентної плати за спеціальне використання води; 4 904,29грн зі сплати інших зборів на забруднення навколишнього середовища; 731 822,42грн зі сплати земельного податку з юридичних осіб. Проте, голова ліквідаційної комісії ПАТ «Луганськ-Лада» безпідставно відмовив у визнанні зазначених вимог позивача, у зв`язку із чим просить суд позов задовольнити.

12.10.2020 під час судового засідання представник позивача підтримав позовну заяву та надав пояснення аналогічні викладеним у ній.

1.2. Відповідач правом передбаченим ст.178 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) не скористався та відзив на позов не надав. Водночас, 28.08.2020 через канцелярію суду подав заяву від 02/20-08-28/1 від 28.08.2020 (вх. №18176/20 від 28.08.2020) про застосування строків позовної давності на підставі п. 102.1 ст. 102 ПК України та ст. 267 ЦК України.

2. Заяви та клопотання учасників справи з процесуальних питань, результати їх вирішення

2.1. 30.04.2020 разом із позовною заявою позивачем засобами поштового зв`язку направлено до суду клопотання б/н від 29.04.2020 (вх. №8783/20 від 04.05.2020) про відстрочення сплати судового збору, у задоволенні якого ухвалою суду від 08.05.2020 відмовлено.

2.2. 09.06.2020 засобами поштового до суду позивач із клопотанням б/н від 09.06.2020 (вх. №11825/20 від 15.06.2020) про участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції, яке ухвалою суду від 17.06.2020 залишено без задоволення.

2.3. 18.06.2020 засобами поштового зв`язку до суду звернувся відповідач із клопотанням №02/20-06-18/1 від 18.06.2020 (вх. №12352/20 від 22.06.2020) про відкладення розгляду справи, яке судом було задоволено, про що постановлено відповідну ухвалу від 22.06.2020.

2.4. 30.06.2020 засобами поштового до суду позивач із клопотанням б/н від 30.06.2020 (вх. №14133/20 від 10.07.2020) про участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції, яке ухвалою суду від 13.07.2020 залишено без задоволення.

2.5. 29.07.2020 засобами поштового до суду позивач із клопотанням б/н від 29.07.2020 (вх. №16044/20 від 31.07.2020) про участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції, яке ухвалою суду від 31.07.2020 задоволено.

2.6. 31.08.2020 засобами поштового до суду позивач із клопотанням б/н від 31.08.2020 (вх. №18748/20 від 04.09.2020) про участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції, яке ухвалою суду від 09.09.2020 задоволено.

2.7. 12.10.2020 на електронну пошту суду від відповідача надійшло клопотання №02/20-10-08/1 від 08.10.2020 (вх. №22021/20 від 12.10.2020) про розгляд справи без участі представника ПАТ «Луганськ-Лада», яке суд з урахуванням положень ст. 42 ГПК України визнав за можливе задовольнити.

3. Процесуальні дії у справі

3.1. Ухвалою суду від 03.06.2020, після усунення позивачем недоліків позовної заяви, відкрито провадження у справі та постановлено здійснювати її розгляд у порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 22.06.2020 та запропоновано учасникам справи подати до суду у встановлений строк заяви по суті справи, передбачені ст. 161 ГПК України.

3.2. Ухвалою суду від 22.06.2020, зокрема, відкладено підготовче засідання на 20.07.2020.

3.3. 20.07.2020 за результатами підготовчого засідання судом закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 31.08.2020, про що постановлено відповідну ухвалу від 20.07.2020.

3.4. На підставі ст. 216 ГПК України у судовому засідання 31.08.2020 оголошено перерву до 12.10.2020.

3.5. На підставі ст. 233 ГПК України у судовому засіданні 12.10.2020 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

4. Фактичні обставини, встановлені судом, із посиланням на докази та висновки суду із посиланням на норми права

4.1. Відповідно до ч. 1 ст. 105 ЦК України, зокрема, юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації.

Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 106 ЦК України учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, зобов`язані протягом трьох робочих днів з дати прийняття рішення письмово повідомити орган, що здійснює державну реєстрацію. Учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, відповідно до цього Кодексу призначають комісію з припинення юридичної особи (комісію з реорганізації, ліквідаційну комісію), голову комісії або ліквідатора та встановлюють порядок і строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється.

Так, 28.11.2019 відповідачем прийнято рішення про припинення ПАТ «Луганськ-Лада» як юридичну особу, у зв`язку із чим було призначено головою ліквідаційної комісії Козирицького А.С., що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 04.05.2020 (т. 1 а.с. 186-187).

Частиною 5 ст. 106 ЦК України передбачено, що строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється, не може становити менше двох і більше шести місяців з дня оприлюднення повідомлення про рішення щодо припинення юридичної особи.

Із змісту витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 04.05.2020 вбачається, що ПАТ «Луганськ-Лада» був установлений строк для заявлення кредиторських вимог до відповідача до 30.01.2020.

27.12.2019 та 30.01.2020 позивач звернувся до відповідача із заявами №2891/10/12-32-55-08 та №621/10/12-32-10-02-10, в яких просив визнати ГУ ДПС кредитором ПАТ «Луганськ-Лада» у сумах 1 331,19грн та 742 529,09грн та включити їх до загального реєстру кредиторських вимог у процедурі ліквідації (т. 1 а.с. 133-136, 161-162). Отже, ГУ ДПС звернулось до ПАТ «Луганськ-Лада» у визначений останнім строк.

Відповідно до ч. 6 ст. 106 ЦК України кожна окрема вимога кредитора, зокрема щодо сплати податків, зборів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, страхових коштів до Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування, розглядається, після чого приймається відповідне рішення, яке надсилається кредитору не пізніше тридцяти днів з дня отримання юридичною особою, що припиняється, відповідної вимоги кредитора.

У свою чергу, головою ліквідаційної комісії ПАТ «Луганськ-Лада» розглянуто відповідні заяви позивача, за результатами чого ГУ ДПС направлено повідомлення №02/20-03-28/38 від 28.03.2020 про невизнання відповідних кредиторських вимог у повному обсязі, що підтверджується відповідною накладною АТ «Укрпошта» від 02.04.2020 (т. 1 а.с. 137-141).

Згідно ч. 3 ст. 112 ЦК України у разі відмови ліквідаційної комісії у задоволенні вимог кредитора або ухилення від їх розгляду кредитор має право протягом місяця з дати, коли він дізнався або мав дізнатися про таку відмову звернутися до суду із позовом до ліквідаційної комісії.

Як зазначалось вище, ГУ ДПС звернувся із відповідним позовом до суду 30.04.2020, тобто, в межах строку визначеного вищевказаними положеннями ЦК України.

4.2. Так, у своєму позові позивач зазначає, що за відповідачем обліковується податкових борг, зокрема, зі сплати надходжень від розміщення відходів у спеціально відведених для цього місцях чи на об`єктах у розмірі 1 961,90грн, 486,57грн штрафу та 106,96грн пені.

Відповідно до пп. 14.1.57 п. 14.1 ст. 14 ПК України (чинного станом на час виникнення зобов`язання), зокрема, екологічний податок - загальнодержавний обов`язковий платіж, що справляється з розміщення відходів.

Згідно пп. 14.1.223 п. 14.1 ст. 14 ПК України розміщення відходів - постійне (остаточне) перебування або захоронення відходів у спеціально відведених для цього місцях чи об`єктах (місцях розміщення відходів, сховищах, полігонах, комплексах, спорудах, ділянках надр тощо), на використання яких отримано дозволи уповноважених органів.

На підтвердження наявності у ПАТ «Луганськ-Лада» грошового зобов`язання зі сплати екологічного податку, позивачем надану суду податкові декларації з екологічного податку, які подані самим боржником, а саме: від 20.01.2013 на суму 463,54грн; від 09.08.2013 на суму 749,18грн; від 01.11.2013 на суму 749,18грн (т. 1 а.с. 14-22).

Відповідно до п. 56.11 ст. 56 ПК України не підлягає оскарженню грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків.

Підпунктом 250.2.1 п. 250.2 ст. 25 ПК України, зокрема, передбачено, що платники податку сплачують податок протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку подання податкової декларації за викиди в атмосферне повітря забруднюючих речовин стаціонарними джерелами забруднення, скиди забруднюючих речовин у водні об`єкти, розміщення протягом звітного кварталу відходів у спеціально відведених для цього місцях чи на об`єктах - за місцем розміщення стаціонарних джерел, спеціально відведених для цього місць чи об`єктів.

Виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк (п.38.1 ст.38 ПК України).

Ураховуючи те, що відповідачем самостійно задекларовано відповідний податок на загальну суму 1 961,90грн, а доказів його погашення ПАТ «Луганськ-Лада» до прийняття рішення у даній справи не надано, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог ГУ ДПС в частині наявності у відповідача податкового боргу у розмірі 1 961,90грн.

4.2.1. Щодо штрафу у розмірі у розмірі 486,57грн, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 126.1 ст. 126 ПК України (чинного станом на час виникнення зобов`язання), у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання та/або авансових внесків з податку на прибуток підприємств протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

На підтвердження наявності у ПАТ «Луганськ-Лада» зобов`язання зі сплати штрафу у вказаному розмірі, позивачем надані суду податкові повідомлення-рішення: № від 19.04.2013 на суму 440,22грн; № від 19.04.2013 на суму 46,35грн та рішення Луганського окружного адміністративного суду від 23.12.2013 у справі №812/10378/13-а (т. 1 а.с. 23-24, 112-116).

Згідно положень п.п. 42.1, 42.2 ст. 42 ПК України, податкові повідомлення-рішення вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків або його законному чи уповноваженому представникові.

Так, із змісту рішення від 23.12.2013 у справі №812/10378/13-а вбачається, що за ПАТ «Луганська-Лада» обліковується податковий борг, зокрема, у розмірі 486,57грн штрафні санкції за податковими повідомленнями-рішеннями № від 19.04.2013 та № від 19.04.2013. Зазначені податкові повідомлення-рішення направлені ПАТ «Луганськ-Лада» рекомендованою кореспонденцією та отримані ним, що підтверджено підписами на повідомленнях про вручення поштових відправлень.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Так, положення вищевказаної статті визначають, що преюдиційні факти є обов`язковими при вирішенні інших справ та не підлягають доказуванню, оскільки їх істинність встановлено у рішенні, у зв`язку з чим немає необхідності встановлювати їх знову, піддаючи сумніву істинність та стабільність судового акта, який набрав законної сили.

Ураховуючи зазначене, наявність у відповідача зобов`язання зі сплати штрафних санкцій у розмірі 486,57грн за відповідними податковими-повідомленнями-рішення та вручення їх ПАТ «Луганськ-Лада» встановлена судом та не потребує повторному доказуванню. Докази, які б підтверджували погашення зазначеного штрафу або скасування податковим органом відповідних рішень учасниками справи суду надано не було. За таких обставин, суд дійшов висновку про доведеність позовних вимог ГУ ДПС в частині наявності у відповідача зобов`язання зі сплати штрафу у розмірі 486,57грн.

4.2.2. Щодо пені у розмірі 106,96грн, суд зазначає наступне.

Відповідно до пп. 14.1.162 п. 14.1 ст. 14 ПК України пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахованих на суми грошових зобов`язань, не сплачених у встановлені законодавством строки.

Згідно пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

На підтвердження наявності у ПАТ «Луганськ-Лада» зобов`язання зі сплати пені у розмірі 406,96грн позивачем надану суду рішення Луганського окружного адміністративного суду від 21.06.2013 у справі №812/1109/13-а (т. 1 а.с. 117-123).

Із змісту зазначеного рішення, зокрема, вбачається, що за відповідачем обліковується податковий борг за надходженням від розміщення відходів у спеціально відведених для цього місцях, що виникли на підставі податкової платником податків податкової декларації від 20.01.2013 № та пеня у розмірі 106,96грн.

Ураховуючи зазначене та положення ч. 4 ст. 75 ГПК України, суд дійшов висновку, що позивачем доведено наявність у відповідача зобов`язання зі сплати пені у розмірі 106,96грн.

4.3. Щодо податкового зобов`язання зі сплати рентної плати за спеціальне використання води у розмірі 2 956,84грн, 284,00грн штрафу та 6,11грн пені, суд зазначає наступне.

Відповідно пп. 14.1.67 п. 14.1 ст. 14 ПК України (чинного станом на час виникнення зобов`язання) збір за спеціальне використання води - загальнодержавний збір (застосовується для розділу XVI цього Кодексу), який справляється за спеціальне використання води водних об`єктів.

Згідно пп. 326.1 ст. 326 ПК України водокористувачі самостійно обчислюють збір за спеціальне використання води та збір за спеціальне використання води для потреб гідроенергетики і рибництва щокварталу наростаючим підсумком з початку року, а за спеціальне використання води для потреб водного транспорту - починаючи з першого півріччя поточного року, у якому було здійснено таке використання.

Податкові декларації збору подаються платниками збору контролюючим органам у строки, визначені для квартального податкового (звітного) періоду, за місцем податкової реєстрації (п. 328.3 ст. 328 ПК України)

Із матеріалів справи вбачається, що на підтвердження наявності у ПАТ «Луганськ-Лада» грошового зобов`язання зі сплати відповідного податку, позивачем надані суду податкові декларації: від 28.01.2014 на суму 848,65грн; від 03.05.2014 на суму 429,50грн; від 21.07.2014 на суму 376,41грн; від 09.08.2013 на суму 381,93грн; від 08.05.2013 на суму 489,47грн; від 01.11.2013 на суму 430,88грн (т. 1 а.с. 35-62).

Як зазначалось вище, у відповідності до положень п.п.16.1.4 п.16.4 ст.16, п. 56.11 ст. 56, п.57.1 ст.57 ПК України не підлягає оскарженню грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків, яке останній зобов`язаний сплатити протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Ураховуючи зазначене та те, що доказів оплати відповідного податкового боргу учасниками справи до прийняття рішення у справі суду надано не було, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог ГУ ДПС в частині наявності податкового боргу у ПАТ «Луганськ-Лада» у розмірі 2 956,84грн.

4.3.1. Щодо штрафу у розмірі 284,00грн, суд зазначає наступне.

Відповідно до пп. 14.1.39 п.14.1 ст. 14 ПК України (чинного станом на час виникнення зобов`язання), зокрема, грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства.

Так, на підтвердження наявності у ПАТ «Луганськ-Лада» зобов`язання зі сплати штрафу, позивачем надану суду податкове повідомлення-рішення № від 29.04.2013 на суму 301,32грн (т. 1 а.с. 63), проте, у позові зазначено про те, що залишок несплаченого боргу за зазначеним податковим-повідомленням рішенням становить 284,00грн.

Як зазначалось вище, відповідно до положень п.п. 42.1, 42.2 ст. 42 ПК України, податкові повідомлення-рішення вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків або його законному чи уповноваженому представникові.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 77 ГПК України).

Проте, позивачем не було надано суду відповідних доказів, які б підтверджували направлення відповідачу відповідного податкового повідомлення-рішення, а відтак, суд дійшов висновку про недоведеність позовних вимог ГУ ДПС у цій частині.

4.3.2. Щодо пені у розмірі 6,11грн, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 129.1 ст. 129 ПК України нарахування пені розпочинається при нарахуванні суми грошового зобов`язання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків податкового зобов`язання, визначеного цим Кодексом (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження); при нарахуванні суми податкового зобов`язання, визначеного контролюючим органом у випадках, не пов`язаних з проведенням податкових перевірок, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання (в тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження); при нарахуванні суми податкового зобов`язання, визначеного платником податків або податковим агентом, у тому числі у разі внесення змін до податкової звітності внаслідок самостійного виявлення платником податків помилок відповідно до ст. 50 цього Кодексу, - після спливу 90 календарних днів (270 календарних днів у разі здійснення платником податків самостійного коригування відповідно до пп. 39.5.4 п. 39.5 ст. 39 цього Кодексу), наступних за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання.

Проте, із змісту позовної заяви неможливо встановити на яку суму податкового боргу пеня була нарахована, а також не зазначено період її нарахування, а відтак, суд вважає указану вимогу недоведеною та необґрунтованою.

4.4. Щодо податкового зобов`язання зі сплати зборів за забруднення навколишнього середовища у розмірі 4 678,43грн, 223,47грн штрафу та 2,39грн пені, суд зазначає наступне.

Так, на підтвердження наявності у ПАТ «Луганськ-Лада» зобов`язання зі сплати збору за забруднення навколишнього середовища у розмірі 4678,43грн позивачем надано суду рішення Луганського окружного адміністративного суду від 09.07.2012 у справі №2а/1270/4679/2012 (т. 1 а.с. 124-128).

Відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України, зокрема, обставини, встановлені рішенням суду в адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи.

Проаналізувавши рішення від 09.07.2012 у справі №2а/1270/4679/2012, суд дійшов висновку, що останнє не містить у собі обставин, які досліджувались та були встановлені судом щодо наявності у ПАТ «Луганськ-Лада» зобов`язання зі сплати податкового боргу зі збору за забруднення навколишнього середовища саме у розмірі 4 678,43грн. Інших належних та допустимих доказів на підтвердження наявності у відповідача відповідного зобов`язання позивачем суду надано не було.

Таким чином, указана вимога ГУ ДПС є недоведеною та необґрунтованою.

4.4.1 Щодо штрафу у розмірі у розмірі 223,47грн (податкове повідомлення рішення № від 21.11.2012) та пені у розмірі 2,39грн, суд зазначає наступне.

Із матеріалів справи вбачається, що на підтвердження наявності у ПАТ «Луганськ-Лада» зобов`язання зі сплати відповідних санкцій позивачем надано суду рішення Луганського окружного адміністративного суду від 21.06.2013 у справі №812/1109/13-а (т. 1 а.с. 117-118).

Так, у вказаному рішенні суду зазначено, що за відповідачем виник податковий борг, зокрема, у розмірі 223,47грн - штрафні санкції, що виникли на підставі прийнятого податковим органом податкового повідомлення-рішення № від 21.11.2012; 2,39грн пеня.

Ураховуючи положення ст. 75 ГПК України та те, що доказів погашення відповідних санкцій учасниками справи надано не було, суд дійшов висновку про доведеність ГУ ДПС наявності у відповідача зобов`язання зі сплати штрафу у розмірі 223,47грн та пені у розмірі 2,39грн.

4.5. Щодо податкового зобов`язання із земельного податку у розмірі 704 839,51грн, 16 666,90грн штрафу та 10 316,01грн пені, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 14.1.72 п. 14.1 ст. 14 ПК України (станом на час виникнення зобов`язання) земельний податок - обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів;

Так, на підтвердження наявності у ПАТ «Луганськ-Лада» зобов`язання зі сплати земельного податку, зокрема, у розмірі 121 240,30грн за податковим розрахунком №3419 від 31.01.2011, позивачем надано суду рішення Луганського окружного адміністративного суду від 12.12.2011 у справі №2а-9397/11/1270 (т. 1 а.с. 129-132).

Відповідно до зазначеного рішення, у ПАТ «Луганськ-Лада» обліковується податковий борг у розмірі, зокрема, 115 774,58грн, що виникли на підставі поданої платником податків податкового розрахунку від 31.01.2011 №3419.

Доказів, які б підтверджували наявність у відповідача суми податкового боргу саме у розмірі 121 240,30грн позивачем суду надано не було.

Ураховуючи зазначене та ч. 4 ст. 75 ГПК України, а також те, що учасниками справи не було надано суду доказів погашення заборгованості у розмірі 115 774,58грн, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог ГУ ДПС у розмірі 115 774,58грн, яка встановлена рішенням суду.

Крім того, на підтвердження наявності у ПАТ «Луганськ-Лада» зобов`язання зі сплати земельного податку, зокрема, у розмірі 181 860,46грн за податковою декларацією №2761 від 20.02.2012, позивачем надано суду вказану декларацію та рішення Луганського окружного адміністративного суду від 21.06.2013 у справі №812/1109/13-а (т. 1 а.с. 117-123).

Указаним рішенням суду встановлено наявність у ПАТ «Луганськ-Лада» податкового боргу, зокрема, у розмірі 121 240,30грн, який виник на підставі поданої платником податків податкової декларації №2761 від 20.02.2012.

Ураховуючи зазначене та ч. 4 ст. 75 ГПК України, а також те, що учасниками справи не було надано суду доказів погашення указаного боргу, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог ГУ ДПС саме у розмірі 121 240,30грн.

До того ж, на підтвердження наявності у ПАТ «Луганськ-Лада» зобов`язання зі сплати земельного податку, зокрема, у розмірі 171 860,47грн за податковою декларацією № від 14.02.2013, та 181 860,48грн за податковою декларацією № від 20.02.2014, позивачем надані суду вказані декларацію (т. 1 а.с. 91-96).

Відповідно до п. 287.4 ст. 287 ПК України податкове зобов`язання з плати за землю, визначене у новій звітній податковій декларації, у тому числі за нововідведені земельні ділянки, сплачується власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Ураховуючи зазначене та те, що відповідачем не було надано суду доказів погашення відповідного податкового боргу, суд дійшов висновку про доведеність та обґрунтованість позивних вимог ГУ ДПС у розмірах 171 860,47грн та 181 860,48грн.

Окрім цього, на підтвердження наявності у ПАТ «Луганськ-Лада» зобов`язання зі сплати розстрочених сум податкового боргу у розмірі 48 017,80грн, позивачем надано суду рішення Луганського окружного адміністративного суду від 09.07.2012 у справі №2а/1270/4679/2012.

Проаналізувавши рішення від 09.07.2012 у справі №2а/1270/4679/2012, суд дійшов висновку, що останнє не містить у собі обставин, які досліджувались та були встановлені судом щодо наявності у ПАТ «Луганськ-Лада» зобов`язання зі сплати розстрочених сум податкового боргу саме у розмірі 48 017,80грн. Інших належних та допустимих доказів на підтвердження наявності у відповідача відповідного зобов`язання позивачем суду надано не було. Таким чином, указана вимога ГУ ДПС є недоведеною та необґрунтованою.

4.5.1. Щодо штрафу у розмірі 16 666,90грн , суд зазначає наступне.

Із матеріалів справи вбачається, що на підтвердження наявності у ПАТ «Луганськ-Лада» зобов`язання зі відповідних санкцій, зокрема, у розмірі 10 604,88грн, які виникли на підставі податкових повідомлень-рішень № від 16.07.2012, № від 16.07.2012, №30 від 16.10.2012, позивачем надано суду рішення Луганського окружного адміністративного суду від 21.06.2013 у справі №812/1109/13-а (т. 1 а.с. 117-123).

Так, у вказаному рішенні суду зазначено, що за відповідачем виник податковий борг, зокрема, у розмірі 10 604,88грн, які виникли на підставі податкових повідомлень-рішень № від 16.07.2012, № від 16.07.2012, №30 від 16.10.2012.

Ураховуючи положення ст. 75 ГПК України та те, що доказів погашення штрафу у розмірі 10 604,88грн учасниками справи до прийняття рішення у справі суду надано не було, суд дійшов висновку, що позивачем доведено наявність у відповідача зобов`язання зі сплати штрафу у розмірі 10 604,88грн.

Крім того, позивач у позові вказує на те, що у відповідача наявне зобов`язання зі сплати штрафу у розмірі 6 062,02грн, яке виникло на підставі податкового повідомлення-рішення № від 05.06.2014.

Проте, всупереч ч. 1 ст. 74 ГПК України позивачем не було суду ані відповідного повідомлення із доказами його направлення, ані інших належних та допустимих доказів у розумінні ст.ст. 76-79 ГПК України на підтвердження вказаної обставини.

Ураховуючи зазначене, суд вважає вказану вимогу недоведеною та необґрунтованою.

4.5.2. Щодо пені нарахованої на суму грошового зобов`язання зі сплати земельного податку у розмірі 10 316,01грн, суд зазначає наступне.

Із матеріалів справи вбачається, що на підтвердження наявності у ПАТ «Луганськ-Лада» зобов`язання зі відповідних санкцій, зокрема, у розмірі 10 316,01грн, позивачем надано суду рішення Луганського окружного адміністративного суду від 21.06.2013 у справі №812/1109/13-а (т. 1 а.с. 117-118).

Так, у вказаному рішенні суду зазначено, що за відповідачем обліковується податковий борг, зокрема, з земельного податку юридичних осіб, який включає пеню у розмірі 3 813,53грн. Доказів які б вказували на протилежне позивачем суду надано не було.

Ураховуючи положення ст. 75 ГПК України, суд дійшов висновку, що у відповідача наявне зобов`язання зі сплати пені саме у розмірі 3 813,53грн.

4.6. Крім того, у своєму позові позивач вказує, що станом на 20.12.2019 по філії ЗАТ «Луганськ-Лада», засновником якої є ПАТ «Луганськ-Лада» обліковується заборгованість з податку з юридичних осіб у розмірі 1 331,19грн.

Відповідно до пп. 97.4.2 п. 97.4 ст. 94 ПК України особою, відповідальною за погашення грошових зобов`язань чи податкового боргу платника податків, є щодо філій, відділень, інших відокремлених підрозділів платника податків, що ліквідуються, - такий платник податків.

На підтвердження наявності у відповідача зобов`язання зі сплати відповідного податку, позивачем надано суду податкове повідомлення рішення від 01.02.2019 № на суму 5 939,39грн та докази направлення (т. 1 а.с. 142-143).

Як зазначає позивач у своєму позові, залишок несплаченої заборгованості по вказаному рішенню становить 1 331,19грн. Доказів протилежного відповідачем суду надано не було.

Ураховуючи зазначені обставини та те, що доказів погашення відповідного боргу учасниками справи надано не було, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог ГУ ДПС у цій частині.

4.7. Як зазначалось вище, відповідачем подано суду заяву про застосування строків позовної давності у даній справі, розглянувши яку, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Згідно ст. 263 ЦК України перебіг позовної давності зупиняється: якщо пред`явленню позову перешкоджала надзвичайна або невідворотна за даних умов подія (непереборна сила); у разі відстрочення виконання зобов`язання (мораторій) на підставах, встановлених законом; у разі зупинення дії закону або іншого нормативно-правового акта, який регулює відповідні відносини; якщо позивач або відповідач перебуває у складі Збройних Сил України або в інших створених відповідно до закону військових формуваннях, що переведені на воєнний стан. У разі виникнення обставин, встановлених частиною першою цієї статті, перебіг позовної давності зупиняється на весь час існування цих обставин. Від дня припинення обставин, що були підставою для зупинення перебігу позовної давності, перебіг позовної давності продовжується з урахуванням часу, що минув до його зупинення.

Водночас, п. 102.4 ст. 102 ПК України передбачено, що у разі якщо грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу.

Проте, абз. 1-3 пп. 38.2 п. 38 Підрозділу 10 «Інші перехідні положення» ПК України встановлено, що на період проведення антитерористичної операції та/або здійснення заходів із забезпечення проведення операції Об`єднаних сил (ООС) для платників податків, місцезнаходженням (місцем проживання) яких станом на 14 квітня 2014 року була тимчасово окупована територія та/або територія населених пунктів на лінії зіткнення і які станом на 01.01.2017 не змінили своє місцезнаходження (місце проживання) із зазначених територій на іншу територію України: 1) зупиняється нарахування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені за несвоєчасне погашення визначених станом на 14.04.2014 грошових зобов`язань; 2) зупиняється застосування норм ст.ст. 59, 60 (в частині податкових вимог), 87-101 цього Кодексу.

Відлік строку давності, визначений ст.102 цього Кодексу, зупиняється на період, протягом якого до платників податків, зазначених у цьому підпункті, не застосовувалися заходи стягнення, передбачені ст.ст. 59, 60, 87 - 101 цього Кодексу.

Згідно ст. 1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14.04.2014 № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14.04.2014 № 405/2014.

Так, розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 №1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України» затверджено Перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, згідно якого м. Луганськ визначено тимчасово окупованою територією.

Станом на час ухвалення рішення у даній справі Указу Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України прийнято не було.

Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, станом на 14.04.2014 місцезнаходженням ПАТ «Луганськ-Лада» було «м. Луганськ, вул. Монтажна, буд. 28»

Абзацом 4 пп. 38.2 п. 38 Підрозділу 10 «Інші перехідні положення» ПК України, зокрема, встановлено, що норми цього підпункту не застосовуються з дати реєстрації зміни місцезнаходження юридичної особи на іншу територію України.

Так, 08.08.2019 відповідачем здійснено зміну місцезнаходження, ПАТ «Луганськ-Лада» зареєстровано за адресою: «Київська обл., Києво-Святошинський р-н, м. Вишневе, вул. Святошинське, буд. 41, оф. 10».

Таким чином, суд вважає, що у період з 14.04.2014 до 08.08.2019 як строк давності щодо нарахування відповідних штрафних санкцій так як наслідок і строк позовної давності були зупинені на підставі вищевказаних нормативно-правових актів.

Ураховуючи зазначені обставини та те, що строк позовної давності був зупинений на підставі ст. 263 ЦК України, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для застосування у даній справі строків позовної давності, у зв`язку із чим у задоволенні вказаної заяви суд відмовляє.

4.8. Щодо посилання відповідача на те, що рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 23.12.2013 у справі №812/10378/13-а ГУ ДПС надано дозвіл на реалізацію податковою застави, то суд зазначає, що ПАТ «Луганськ-Лада» не було надано суду доказів у розумінні ст.ст. 76-79 ГПК України саме реалізації позивачем відповідного майна, та як наслідок повного або часткового погашення відповідної заборгованості.

4.9. Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в частині основного боргу у розмірі 595 654,57грн та 15 237,81грн штрафні (фінансові) санкції.

5. Щодо судових витрат.

Відповідно до ч. 1, п. 4 ч. 3 ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Ураховуючи зазначене, судовий збір у даній справі покладається на відповідача.

Водночас, у попередньому орієнтовному розрахунку судових витрат, позивач просив покласти на відповідача, зокрема, витрати на поштову кореспонденцію у розмірі 200,00грн, проте, ГУ ДПС не було дотримано ч. 8 ст. 129 ГПК України, а відтак, підстав для стягнення відповідних витрат з відповідача у суду правових підстав немає.

Керуючись ст.ст. 7, 20, 42, 73-74, 76-80, 86, 129, 233, 236-238, 240 ГПК України, ст. 16 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовну заяву Головного управління ДПС у Луганській області до Публічного акціонерного товариства «Луганськ-Лада» - задовольнити частково.

2. Зобов`язати Публічне акціонерне товариство «Луганськ-Лада» (08132, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, м. Вишневе, вул. Святошинська, буд. 41, оф. 10, ідентифікаційний код 13382368) в особі голови ліквідаційної комісії Козирицького Андрія Сергійовича визнати кредиторські вимоги у розмірі 595 654,57грн основного податкового зобов`язання та 15 237,81грн штрафні (фінансові) санкції та включити їх до проміжного ліквідаційного балансу Публічного акціонерного товариства «Луганськ-Лада».

3. В іншій частині позовних вимог відмовити.

4. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Луганськ-Лада» (08132, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, м. Вишневе, вул. Святошинська, буд. 41, оф. 10, ідентифікаційний код 13382368) на користь Головного управління ДПС у Луганській області (93401, Луганська обл., м. Сєвєродонецьк, вул. Енергетиків, буд. 72) судовий збір у розмірі 2 102,00грн (дві тисячі сто дві грн 00 коп).

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення до Північного апеляційного господарського суду у порядку, визначеному ст. 257 та з урахуванням п.17.5 п.17 Перехідних положень ГПК України.

Суддя О.С. Янюк

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 03.11.2020.

Станом на 03.11.2020 рішення законної сили не набрало.