Справа № 909/207/20
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

04.11.2020 м. Івано-Франківськ
Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Кобецької С. М., секретар судового засідання Савчин Т.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Перлина ІФ",

вул. Крайківського, буд.1, м.Івано-Франківськ, 76018;

до відповідача: Приватного акціонерного товариства "Івано-Франківський арматурний

завод", вул. Євгена Коновальця, буд.229, м.Івано-Франківськ, 76014;

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ;

про визнання недійсними договорів купівлі-продажу,

за участю:

від позивача: Микитюк Роман Васильович - адвокат, (довіреність №б/н від 10.03.2020; ордер серія АТ №1004567 від 22.09.2020; свідоцтво серія ІФ №001139 від 17.02.2017);

від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: ОСОБА_1 , (паспорт серія НОМЕР_1 виданий Івано-Франківським МВ УДМС в Івано-Франківській області 24.07.2013); Лукінів Михайло Петрович - адвокат, (ордер серія ІФ №102008 від 22.09.2020; посвідчення №412 від 11.01.2002);

від відповідача: не з"явились.

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Господарського суду Івано-Франківської області знаходиться справа за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "Перлина ІФ" до відповідача Приватного акціонерного товариства "Івано-Франківський арматурний завод" про визнання недійсними: договору купівлі-продажу будівлі бази відпочинку, що знаходиться за адресою: Івано-Франківська область, м.Яремче, с.Яблуниця, участок Діл, 107, загальною площею 186,8кв.м., укладеного 13.06.2018 між Приватним акціонерним товариством "Івано-Франківський арматурний завод" та ОСОБА_1 , посвідченого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Данилів Т.Д., зареєстрованого в реєстрі за №807; договору купівлі - продажу земельної ділянки загальною площею 0,0988 га для обслуговування будівель (база відпочинку) в с.Яблуниця Яремчанської міської ради Івано-Франківської області, кадастровий номер :16:008:0079, укладеного 13.06.2018 між Приватним акціонерним товариством "Івано-Франківський арматурний завод" та ОСОБА_1 , посвідченого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Данилів Т.Д., зареєстрованого в реєстрі за №809.

Представник позивача в підготовчому засіданні підтримав позовні вимоги.

Представник відповідача в підготовче засідання не з"явився, однак адресував на електронну адресу суду клопотання вх№15035/20 від 04.11.2020 не підписане електронним цифровим підписом (ЕЦП) про розгляд справи без його участі. Вказане клопотання не береться судом до уваги позаяк не відповідає вимогам частини 8 статті 42, частини 2 статті 170 Господарського процесуального кодексу України, статті 7 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг", частини 4 статті 18 Закону України "Про електронні довірчі послуги".

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача подав суду клопотання вх№16999/20 від 04.11.2020 про витребування доказів, просить суд витребувати у сторін копію статуту ПрАТ "Івано-Франківський арматурний завод" станом на 12.06.2018, на 16.04.2020; копію журналів реєстрації укладених договорів купівлі-продажу нерухомого майна за період з 01.01.2018 по 01.01.2019; копію журналів реєстрації вхідної та вихідної кореспонденції за період з 01.01.2018 по 01.01.2019; копії рішень (протоколів) загальних зборів акціонерного товариства №27/04 від 24.04.2018; копії протоколів засідання правління ПрАТ "Івано-Франківський арматурний завод" за період квітень-червень 2018 року; копію балансової звітності акціонерного товариства за 2017, 2018, 2019 роки з розшифровкою основних засобів; копію інвентаризаційної книги основних засобів за 2017, 2018, 2019 роки та їх оцінки; оригінал (для огляду) договору купівлі-продажу майнових прав №04/18 від 27.04.2018; копію довіреності голові правління С.В.Шилюку від власника ПрАТ "Івано-Франківський арматурний завод" станом на 16.04.2020. Вказує, що ним самостійно вжито заходів щодо отримання таких доказів, однак адвокатський запит від 24.09.2020 залишено ПрАТ "Івано-Франківський арматурний завод" без виконання. Крім того у клопотанні вх№16999/20 від 04.11.2020 представник ОСОБА_1 вказує на зловживання представником відповідача процесуальними правами та безпідставному затягуванні розгляду справи, що полягає у наданні в попередньому підготовчому засіданні недостовірних пояснень щодо направлення ПрАТ "Івано-Франківський арматурний завод" поштовим зв`язком адвокату відповіді на запит від 24.09.2020, у зв`язку з чим просить суд застосувати до представника відповідача заходи процесуального примусу передбачені статтею 135 Господарського процесуального кодексу України у вигляді штрафу, а про грубе порушення процесуальних обов`язків представника ПрАТ "Івано-Франківський арматурний завод" направити ухвалу до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури. При цьому під час судового засідання представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача відмовився від розгляду судом клопотання в цій частині (технічний запис судового процесу від 04.11.2020).

Оцінивши подане представником ОСОБА_1 клопотання щодо витребування доказів суд прийшов до висновку про залишення його без задоволення.

Згідно з частиною 2 статті 80 Господарського кодексу України відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу (частина 3 статті 80 Господарського кодексу України).

У відповідності до частини 1 статті 81 Господарського кодексу України учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 80 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Суд звертає увагу представнику третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, що провадження у цій справі відкрито 16.03.2020. Письмові пояснення вх№5052/20 з викладом своїх аргументів та міркувань щодо позову подано ОСОБА_1 - 06.04.2020. Вказані письмові пояснення не містили повідомлення про те, які докази не можуть бути подані у встановлений законом строк та з яких причин, не містили підтверджень про здійснення третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача дії, спрямованих на отримання таких доказів самостійно, як і не містили клопотання про витребування доказів судом у разі об`єктивної неможливості їх самостійного подання. Обґрунтувань неможливості подання клопотання про витребування доказів у визначений законом строк не наведено і в клопотанні вх№16999/20 від 04.11.2020.

Приписи пунктів 2, 4 частини 2 статті 42, частини 1 статті 43 Господарського процесуального кодексу України зобов"язують учасників справи сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; добросовісно користуватися процесуальними правами та не зловживати ними.

Так Європейський суд з прав людини у рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що кожен зобов"язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов"язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

За таких обставин подане представником третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача клопотання вх№16999/20 від 04.11.2020 не узгоджується з нормами подання та витребування доказів обумовленими статтями 80, 81 Господарського процесуального кодексу України, а тому не може бути задоволено судом.

Разом з тим, як зазначає Європейський суд з прав людини у рішенні від 05.02.2009 у справі "Олюджіч проти Хорватії" навіть якщо національний суд володіє певною межею розсуду, віддаючи перевагу тим чи іншим доводам у конкретній справі та приймаючи докази на підтримку позицій сторін, суд зобов`язаний мотивувати свої дії та рішення. Принцип справедливості, закріплений у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, порушується, якщо національні суди ігнорують конкретний, доречний та важливий довід, наведений заявником (рішення Європейського суду з прав людини від 03.07.2014 у справі "Мала проти України", від 07.10.2010 у справі "Богатова проти України"). Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, у рішеннях судів та органів, що вирішують спори, має бути належним чином викладено підстави, на яких вони ґрунтуються. Обсяг цього обов`язку щодо обґрунтовування рішення може бути різним залежно від характеру самого рішення і має визначатись з урахуванням обставин відповідної справи (рішення Європейського суду з прав людини від 03.07.2014 у справі "Мала проти України"). Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (рішення Європейського суду з прав людини від 27.09.2001 у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії").

Беручи до уваги вище викладене зважаючи на приписи частини 4 статті 74 Господарського процесуального кодексу України, які надають право суду витребувати докази самостійно у випадку сумнівів у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, що в наявності в даному випадку, суд вважає за правильне витребувати у відповідача докази, зокрема статут ПрАТ "Івано-Франківський арматурний завод" чинний станом на 12 червня 2018; чинний станом на 16 квітня 2020; витяг з журналів реєстрації укладених договорів купівлі-продажу нерухомого майна та реєстрації вхідної та вихідної кореспонденції за період 01.03.2018 по 15.06.2018, які стосуються предмета спору з метою перевірки їх на можливість входження у предмет доказування.

Нормами статті 8 Конституції України, статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" № 3477-IV від 23.02.2006 обумовлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує цей принцип з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (ратифікованої Законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР), визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Критерій розумності строку розгляду справи визначений у листі Верховного Суду України від 25.01.2006, № 1-5/45 "Щодо перевищення розумних строків розгляду справ", в якому зазначено, що критерії оцінювання розумності строку розгляду справи є спільними для всіх категорій справ (цивільних, господарських, адміністративних чи кримінальних). Це - складність справи, поведінка заявника та поведінка органів державної влади (насамперед суду). Відповідальність держави за затягування провадження у справі, як правило, настає в разі нерегулярного призначення судових засідань, призначення судових засідань з великими інтервалами, затягування при переданні або пересиланні справи з одного суду в інший, невжиття судом заходів для дисциплінування сторін у справі, свідків, експертів, повторного направлення справи на додаткове розслідування чи новий судовий розгляд. Визначаючи ці критерії, Верховний суд посилається на рішення Європейського суду з прав людини від 30.11.2006 у справі "Красношапка проти України" заява № 23786/02 (§ 51).

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 листопада 1988 року у справі "Броуган та інші проти Сполученого Королівства" зазначив, що очевидно, для кожної справи буде свій прийнятний строк, і встановлення кількісного обмеження, чинного для будь-якої ситуації, було б штучним. Неможливо тлумачити поняття розумного строку як фіксовану кількість днів, тижнів тощо. Таким чином у кожній справі постає питання оцінки, що залежатиме від конкретних обставин.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, справи мають бути розглянути впродовж розумного строку. Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: правова та фактична складність справи, поведінка заявника, інших учасників справи та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі. Аналізуючи практику Європейського суду з прав людини, можна дійти висновку, що критерії оцінки розумності строку розгляду справи має формувати суд, який розглядає справу. Саме суддя має визначати тривалість вирішення спору, спираючись на здійснену ним оцінку розумності строку розгляду в кожній конкретній справі, враховуючи її складність, поведінку учасників процесу, можливість надання доказів тощо.

З урахуванням вищевикладеного, беручи до уваги приписи пунктів 1-3 частини 1 статті 177 Господарського процесуального кодексу України у відповідності до яких, завданнями підготовчого провадження є остаточне визначення предмета спору, характеру спірних правовідносин, позовних вимог; з`ясування заперечень проти позовних вимог; визначення обставин справи, які підлягають встановленню, зібрання відповідних доказів а також, враховуючи те, що питання визначені частиною 2 статті 182 Господарського процесуального кодексу України необхідні для забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті - не розглянуто, суд приходить до висновку, що для належної підготовки справи для розгляду по суті, строк підготовчого провадження слід продовжити, а підготовче засідання відкласти.

Керуючись статтями 42, 43, 74, 80, 81, 177, 182, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Підготовче засідання відкласти на 30.11.2020 о 10:30год.

Засідання відбудеться у приміщенні Господарського суду Івано-Франківської області за адресою: вул. Грушевського, 32, м. Івано-Франківськ, 76018, зал судових засідань № 6.

2.Відповідачу ПАТ "Івано-Франківський арматурний завод" в строк до 25.11.2020 - подати суду: - статут Приватного акціонерного товариства "Івано-Франківський арматурний завод" чинний станом на 12 червня 2018; чинний станом на 16 квітня 2020 в належним чином засвідченій копії; - витяг з журналів реєстрації укладених договорів купівлі-продажу нерухомого майна та реєстрації вхідної та вихідної кореспонденції за період 01.03.2018 по 15.06.2018 в належним чином засвідчених копіях, а у разі неможливості подання витребуваних судом доказів, або неможливості подання таких доказів у встановлений строк, повідомити суд із зазначенням причин протягом 5 (п`яти) календарних днів з дня вручення цієї ухвали.

3.Суд звертає увагу відповідачу, що неповідомлення про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин, є підставою для застосування судом заходів процесуального примусу, передбачених статтями 131-135 Господарського процесуального кодексу України, зокрема суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а у випадку повторного чи систематичного невиконання процесуальних обов`язків, повторного чи неодноразового зловживання процесуальними правами, повторного чи систематичного неподання витребуваних судом доказів без поважних причин або без їх повідомлення, триваючого невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів суд, з урахуванням конкретних обставин, стягує в дохід державного бюджету з відповідного учасника судового процесу або відповідної іншої особи штраф у сумі від п`яти до п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Повноваження представників сторін, підтверджуються документами визначеними статтями 56, 60 Господарського процесуального кодексу України.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі "Судова влада України", за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі: http://court.gov.ua/fair/sud5010/

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/

Веб-адреса Господарського суду Івано-Франківської області: http://if.arbitr.gov.ua/sud5010/

e-mail суду: . Інформація за тел.: (0342) 55-94-88

Звернути увагу, що учасники справи можуть отримувати процесуальні документи в електронному вигляді. Для цього необхідно зареєструватись в системі, розміщеній на офіційному веб-порталі "Судова влада України" (https://e-court.mail.gov.ua/?_task=login&_action=plugin.registration_rules) та подати до суду заявку для отримання процесуальних документів в електронному вигляді.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя С.Кобецька