ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" жовтня 2020 р. м. Київ Справа № 911/2086/20

Розглянувши матеріали справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Юпітер 9 Агросервіс"

до Фізичної особи-підприємця Костенка Віталія Анатолійовича

про стягнення 35 838,13 грн.

Без виклику представників сторін.

Суддя Т.П. Карпечкін

обставини справи:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Юпітер 9 Агросервіс" до Фізичної особи-підприємця Костенка Віталія Анатолійовича про стягнення 38 725,13 грн. 17 066,40 грн. боргу, 10 618,79 грн. пені, 9 413,27 грн. штрафу, 1 088,87 грн. 3% річних, 537,81 грн. інфляційних за Договором поставки запасних частин № ЗЧС № 260 від 19.09.2016 року.

Одночасно в позовній заяві позивачем заявлено клопотання про розгляд справи у порядку спрощеного провадження.

Ухвалою суду від 23.07.2020 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Юпітер 9 Агросервіс" залишено без руху.

Через канцелярію Господарського суду Київської області позивачем у встановлений судом строк подано заяву про усунення недоліків позовної заяви разом з заявою про зменшення позовних вимог, в якій останній просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 35 838,13 грн. з яких: 17 066,40 грн. боргу, 7 763,94 грн. пені, 9 413,27 грн. штрафу, 1 088,66 грн. 3% річних, 505,66 грн. інфляційних за Договором поставки запасних частин № ЗЧС № 260 від 19.09.2016 року.

Згідно з ч. ст. 176 Господарського процесуального кодексу України за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п`яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому статтею 174 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Згідно з п. 2 ч. 5 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Розглянувши клопотання позивача про розгляд зазначеної справи в порядку спрощеного позовного провадження, враховуючи обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, обсяг та характер доказів у справі, ціну позову, яка не перевищує 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який встановлений на 01 січня року, в якому подано відповідну позовну заяву, суд дійшов висновку про задоволення зазначеної заяви позивача та розгляд справи № 911/2086/20 за правилами спрощеного позовного провадження.

У зв`язку з чим, ухвалою Господарського суду Київської області від 10.08.2020 року відкрито провадження у справі № 911/2086/20, клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Юпітер 9 Агросервіс" про розгляд справи № 911/2086/20 в порядку спрощеного позовного провадження задоволено, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання).

Розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10 Господарського процесуального кодексу України.

Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться (ч.ч. 1-2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України).

Суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі (ст. 248 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч. 4 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України за клопотанням сторони суд може відкласти розгляд справи з метою надання додаткового часу для подання відповіді на відзив та (або) заперечення, якщо вони не подані до першого судового засідання з поважних причин.

При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться (ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України).

Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше (ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України).

Оскільки, відповідач, належним чином повідомлений про розгляд даної справи, у встановлений судом строк відзиву на позов та клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надіслав, доказів повної або часткової сплати ним заборгованості, яка є предметом даного спору, не надав, клопотань про відкладення розгляду справи з метою надання додаткового часу для подання відзиву від відповідача не надходило, суд вважає, що, у відповідності до ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, справа може бути розглянута по суті за наявними в ній матеріалами, яких достатньо для винесення рішення.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

У ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи та дослідивши надані докази, господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

19.09.2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Юпітер 9 Агросервіс" (далі - позивач, по договору - Постачальник) та Фізичною особою-підприємцем Костенком Віталієм Анатолійовичем (далі - відповідач, по договору - Замовник) було укладено Договір поставки запасних частин ЗЧС № 260 (далі - Договір).

Постачальник зобов`язується поставити Покупцю на умовах даного Договору запасні частини для сільськогосподарської техніки (далі по договору - Товар) - найменування, асортимент якої визначено у Специфікації або видаткових накладних, а Покупець зобов`язаний прийняти та оплатити Товар у строки та на умовах, викладених Специфікаціях, які є невід`ємними частинами цього Договору (п. 1.1 Договору).

Загальна ціна Договору становить загальну вартість фактично переданого Товару, зазначеного у видаткових накладних (п. 5.1 Договору).

Оплата Товару здійснюється в безготівковій формі у гривні та в еквіваленті встановленої іноземної валюти на підставі виставленого Постачальником рахунку, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Постачальника, вказаний в Договорі або рахунку. Датою оплати Товару є дата надходження коштів на розрахунковий рахунок Постачальника (п. 6.1 Договору).

Покупець зобов`язаний здійснити повну оплату Товару (партії Товару) протягом одного банківського дня з моменту виставлення відповідного рахунку Постачальником, якщо інші строки не визначені Сторонами у цьому Договорі або Специфікаціях.

Сума оплати Товару у гривні визначається шляхом множення грошового еквівалента вартості Товару (його неоплаченої частини) встановленого в іноземній валюті на курс продажу такої іноземної валюти (далі - міжбанківський курс), який визначається згідно інформації опублікованої на сайті http://minfin.com.ua/currency/mb/archive/ та зазначається у розділі «Архів курсів міжбанку» на день, що передує дню оплати Товару.

У випадку недостатності сплачених Покупцем грошових коштів в гривні для виконання ним зобов`язань з оплати Товару, Покупець зобов`язаний протягом 10 календарних днів з дня відповідної сплати коштів за Товар здійснити відповідну доплату; якщо сплачених Покупцем грошових коштів в гривні виявиться більше, ніж необхідно для виконання ним зобов`язань з оплати Товару згідно умов Договору, Постачальник зобов`язаний впродовж 10 календарних днів з дня відповідної сплати коштів за Товар повернути Покупцю надлишково сплачені ним грошові кошти або зарахувати їх в рахунок майбутніх платежів по Договору.

Остаточна вартість Товару визначається Сторонами у Акті узгодження ціни товарів.

Порядок оплати, визначений абзацом другим цього пункту, застосовується також до випадків погашення заборгованості, що виникла внаслідок порушення Покупцем своїх грошових зобов`язань за цим Договором, а також ліміту заборгованості, якщо такий був встановлений Сторонами (п. 6.3 Договору).

Постачальник має право поставити Товар (провести відвантаження Товару) без отримання попередньої оплати, при цьому Покупець зобов`язаний здійснити оплату Товару протягом тридцяти календарних днів з моменту переходу права власності на Товар з урахуванням п. 6.3 цього Договору (п. 6.4 Договору).

Договір укладається Сторонами на строк до кінця поточного року, а у випадку не пред`явлення за 30 днів до дня закінчення його дії жодною із Сторін вимоги щодо припинення Договору, його дія вважається продовженою на тих же умовах на наступний календарний рік. У будь-якому випадку Договір діє до повного виконання Сторонами за ним своїх зобов`язань. Договір набирає чинності з моменту підписання уповноваженими особами Сторін та скріплення підписів печатки Сторін (п. 10.1 Договору).

Як стверджує позивач, на виконання умов Договору, останній виставив відповідачу рахунки на оплату: № 5143 від 29.03.2019 року на суму 36 207,29 грн., № 7411 від 23.04.2019 року на суму 10 859,11 грн. та № 8449 від 08.05.2019 року на суму 11 000,00 грн.

20.05.2019 року шляхом передоплати на підставі рахунку на оплату № 8449 від 08.05.2019 року на суму 11 000,00 грн. та із зазначенням даного рахунку в призначенні платежу, відповідачем було повністю сплачено Товар (виписка по рахунку позивача від 20.05.2019 року наявна в матеріалах справи), який в подальшому був поставлений згідно видаткової накладної № 10361 від 24.07.2019 року на суму 11 000,00 грн., яка підписана уповноваженими представниками Сторін та скріплена їх печатками.

Товар згідно видаткових накладних: № 3150 від 06.04.2019 року на суму 36 207,29 грн. та № 10746 від 30.07.2019 року на суму 10 859,11 грн. на загальну суму 47 066,40 грн., які підписані уповноваженими представниками Сторін та скріплені їх печатками, було поставлено Постачальником без отримання попередньої оплати, у зв`язку з чим відповідач, у відповідності до п. 6.4 Договору, повинен був розрахуватися з позивачем протягом тридцяти календарних днів з моменту переходу права власності на Товар, тобто з моменту передання Товару, у відповідності до ст. 334 Цивільного кодексу України.

Однак, відповідач своєчасно та в повному обсязі поставлений Товар не оплатив, розрахувався частково на загальну суму 30 000,00 грн., а саме: 25.02.2020 року в сумі 10 000,00 грн. частково оплатив, на підставі рахунку на оплату № 7411 від 23.04.2019 року на суму 10 859,11 грн. із зазначенням його в призначенні платежу, Товар поставлений згідно видаткової накладної № 10746 від 30.07.2019 року на суму 10 859,11 грн., часткові оплати здійснені 04.10.2016 року та 11.10.2019 року на загальну суму 20 000,00 грн. по 10 000,00 грн. відповідно, з призначенням платежу «за запчастини згідно рахунку», позивачем було зараховано в якості оплати за третю неоплачену видаткову накладну № 3150 від 06.04.2019 року на суму 36 207,29 грн.

Відтак, неоплаченими залишились видаткові накладні № 10746 від 30.07.2019 року на суму 859,11 грн. та № 3150 від 06.04.2019 року на суму 16 207,29 грн., у зв`язку з чим за відповідачем рахується заборгованість за поставлений Товар в загальній сумі 17 066,40 грн.

У зв`язку з чим, позивач звернувся до суду з даним позовом і просить стягнути з відповідача 17 066,40 грн. основного боргу.

Згідно з ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч. 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 ст. 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до п. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як передбачено ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Таким чином, за наслідками розгляду спору судом встановлено заборгованість відповідача за Договором по двом спірним видатковим накладним в сумі 17 066,40 грн., що відповідачем не заперечено і не спростовано.

У зв`язку з простроченням відповідачем виконання грошового зобов`язання з оплати Товару за видатковими накладними № 10746 від 30.07.2019 року та № 3150 від 06.04.2019 року, позивач просить стягнути з відповідача 7 763,94 грн. пені за загальний період з 17.04.2019 року по 10.02.2020 року та 9 413,27 грн. 20% штрафу на підставі 7.2 Договору, 1 088,66 грн. 3% річних за загальний період з 17.04.2019 року по 20.07.2020 року, 505,66 грн. інфляційних за загальний період з травня 2019 року по квітень 2020 року в порядку ст. 625 Цивільного кодексу України.

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно зі ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Статтею 549 Цивільного кодексу України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, що передбачено ст. 3 зазначеного Закону.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не передбачено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано (ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України).

Пунктом 7.2 Договору передбачено, що за порушення умов та строків оплати Товару передбачених умовами Договору, Покупець за кожен день прострочення грошового зобов`язання зобов`язаний сплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми боргу. В разі, якщо прострочення триває понад тридцять календарних днів, з тридцять першого дня Покупець зобов`язаний сплатити штраф у розмірі двадцяти відсотків від суми заборгованості.

Відповідно до п. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом досліджено та встановлено, що позивачем нараховані пеня, штраф, 3% річних та інфляційні по кожному періоду на фактичні суми заборгованості, існування яких у відповідні періоди відповідачем не заперечено та не спростовано.

Враховуючи встановлені судом обставини щодо наявності заборгованості відповідача та фактів прострочення платежів, суд дійшов висновку про правомірність вимог позивача про стягнення пені, штрафу, 3% річних та інфляційних.

Однак, судом було виявлено помилки в наданих позивачем розрахунках пені, 3% річних та інфляційних, зокрема помилки в періодах нарахування, оскільки, позивачем при здійсненні розрахунку не враховано того, що поставка по двом спірним накладним була здійснена без отримання попередньої оплати, у зв`язку з чим, у відповідності до п. 6.4 Договору, строк на оплату Товару - тридцять календарних днів з моменту переходу права власності на Товар, тобто з моменту передачі Товару згідно спірних видаткових накладних, а не 10 календарних днів з моменту поставки, як зазначено позивачем.

Судом було здійснено правильний розрахунок пені, 3% річних та інфляційних за заявлений позивачем період на заявлені суми боргу, з врахуванням виявлених недоліків, згідно з яким з відповідача підлягає стягненню 6 826,72 грн. пені, 1 025,48 грн. 3% річних та 472,01 грн. інфляційних.

Штраф правомірно нарахований на суми заборгованості, прострочення по яких тривало понад 30 календарних днів, що відповідає п. 7.2 Договору. Відтак, у зв`язку з тим що наданий розрахунок штрафу є арифметично вірним, штраф підлягає задоволенню в заявленому розмірі в сумі 12 506,51 грн.

Також, судом враховано, що пеня та штраф є окремими видами відповідальності і їх одночасне стягнення не суперечить нормам чинного законодавства, крім того, обидва види відповідальності та її розмір погоджені сторонами в Договорі.

Як визначено ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Проаналізувавши вищезазначені норми чинного законодавства України, повно та всебічно розглянувши матеріали справи господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в сумі 34 803,88 грн. з яких: 17 066,40 грн. основного боргу, 6 826,72 грн. пені, 9 413,27 грн. штрафу, 1 025,48 грн. 3% річних та 472,01 грн. інфляційних. В решті позов задоволенню не підлягає.

Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи (ч. 1. ст. 124 Господарського процесуального кодексу України).

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду ч. 1, 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України).

Позивачем в позовній заяві подано попередній орієнтований розрахунок судових витрат на загальну суму 13 250,50 грн., якою позивач фактично просить суд стягнути з відповідача судовий збір в розмірі 2 102,00 грн., решта - витрати пов`язані з розглядом справи на професійну правничу допомогу.

Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України).

В підтвердження сплати судового збору позивачем до позовної заяви додано платіжне доручення № 2920 від 20.07.2020 року на суму 2 102,00 грн.

Оскільки в спрощеному позовному провадженні судові дебати не проводяться, в строк до прийняття рішення позивачем в підтвердження решти заявлених судових витрат жодних доказів не подано, господарський суд залишає без розгляду заяву позивача про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу.

Відшкодування витрат по сплаті судового збору відповідно до статей 123, 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються судом на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 2 041,34 грн.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 129, 233, 236-241, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Юпітер 9 Агросервіс" до Фізичної особи-підприємця Костенка Віталія Анатолійовича про стягнення 35 838,13 грн. задовольнити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Костенка Віталія Анатолійовича ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Юпітер 9 Агросервіс" (40000, м. Суми, вул. Курська, буд. 147, 4 поверх, офіс 6, код 38137023) 17 066 (сімнадцять тисяч шістдесят шість) грн. 40 коп. основного боргу, 6 826 (шість тисяч вісімсот двадцять шість) грн. 72 коп. пені, 9 413 (дев`ять тисяч чотириста тринадцять) грн. 27 коп. штрафу, 1 025 (одна тисяча двадцять п`ять) грн. 48 коп. 3% річних, 472 (чотириста сімдесят два) грн. 01 коп. інфляційних та 2 041 (дві тисячі сорок один) грн. 34 коп. судового збору.

3. Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

4. В решті позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Юпітер 9 Агросервіс" до Фізичної особи-підприємця Костенка Віталія Анатолійовича про стягнення 1 034,25 грн. відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання апеляційної скарги відповідно до ст. ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України з врахуванням п. 17.5 розділу ХІ Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 12.10.2020 р.

Суддя Т.П. Карпечкін