УХВАЛА

м. Київ

04.11.2020Справа № 914/2591/20

Суддя Пукшин Л.Г., розглянувши позовну заяву Музею народної архітектури і побуту у Львові ім. Климентія Шептицького (79014, м. Львів, вул. Чернеча Гора, 1)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будкомінвестиція" (04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 21)

про стягнення 4 629 017,33 грн. та витребування майна, взятого на відповідальне зберігання

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду Львівської області Музеєм народної архітектури і побуту у Львові імені Климентія Шептицького подано позов до Товариства з обмеженою відповідальністю «Будкомінвестиція» про стягнення 3 624 138,00 грн (3 087 000,00 грн -авансу, 537 138,00 грн- пені) та витребування майна (будівельні матеріали передані на відповідальне зберігання на загальну суму 329 238,60 грн і арматура А500С в кількості 30 453 т. на загальну суму 675 640,73 грн)

В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує про те, що відповідачем з моменту отримання авансового платежу протягом 60 днів не було надано замовнику документів на підтвердження використання відповідних сум та не повернуто авансовий платіж у передбаченому законом порядку, що і стало підставою для звернення з відповідним позовом.

Ухвалою Господарського суду Львівської області №914/2591/20 від 12.10.2020 вищевказану позовну заяву разом з доданими до неї матеріалами передано за територіальною підсудністю до Господарського суду міста Києва.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.11.2020 матеріали позовної заяви було передано для розгляду судді Пукшин Л.Г.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення її без руху, зважаючи на наступне.

Згідно ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Частиною 2 ст. 174 ГПК України передбачено, що в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно пункту 2 частини 1 статті 164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Так, згідно приписів частини 2 статті 123 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно частини 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно із підпункту 1 та 2 пункту 2 статті 4 Закону за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору встановлюється у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а за подання вимоги немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" станом на 01.01.2020 прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць становить - 2 102,00 грн.

Судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно, витребування або повернення майна у позадоговірних зобов`язаннях (у тому числі в зв`язку з вимогами, заснованими на приписах частини п`ятої статті 216, статті 1212 Цивільного кодексу України тощо), - як рухомих речей, так і нерухомості, - визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.

Як встановлено судом, позивач звернувся до суду з вимогами стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Будкомінвестиція» 3 087 000,00 грн авансу, 537 138,00 грн пені та витребування взятих на відповідальне зберігання будівельних матеріалів на загальну суму 329 238,60 грн і арматури А500С в кількості 30 453 т. на загальну суму 675 640,73 грн.

Таким чином, з наведеного вбачається, що за вищевказані позовні вимоги позивач зобов`язаний був сплатити судовий збір у розмірі 69 435,26 грн, про що вказувалось останнім в самій позовній заяві.

У відповідності до Акту Господарського суду міста Києва від 02.11.2020, складеного провідними спеціалістами відділу автоматизованого документообігу суду, моніторингу виконання документів (канцелярія), встановлено, що у позовній заяві Музею народної архітектури і побуту у Львові імені Климентія Шептицького не виявилось вказаної у додатках квитанції про сплату судового збору.

Отже, вищезазначене свідчить про не виконання позивачем вимог п. 2 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України.

Крім того, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Частиною 1 ст. 172 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов`язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення.

Відповідно до Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 року № 270, розрахунковим документом, що підтверджує факт надання послуг поштового зв`язку є документ встановлений відповідно до Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" форми і змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо).

Згідно з п.п. 59, 61 Постанови Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 р. № 270 "Про затвердження Правил надання послуг поштового зв`язку" внутрішні поштові відправлення з оголошеною цінністю з описом вкладення подаються для пересилання відкритими для перевірки їх вкладення. У разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв`язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв`язку повинен зазначити номер поштового відправлення. За бажанням відправника на примірнику опису, що вкладається до поштового відправлення, вартість предметів може не зазначатися.

Таким чином, належним доказом відправлення відповідачеві копії позовної заяви та доданих до неї документів є опис вкладення в поштовий конверт та документ, що підтверджує надання поштових послуг (касовий чек, розрахункова квитанція тощо), надані в оригіналі.

Як встановлено судом, до матеріалів позовної заяви не надано жодних доказів відправлення відповідачу копії позовної заяви з додатками. При цьому, до позовної заяви додана копії позовної заяви з додатками для відповідача, що не може розцінюватись судом як належне виконання вимог п. 1 ч. 1 ст. 164 ГПК України.

Також, частинами 2, 3 статті 164 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів). У разі необхідності до позовної заяви додається клопотання про призначення експертизи, витребування доказів тощо.

Згідно з ч. 1, 2, ст. 91 ГПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Положеннями п. 5 ч. 3 ст. 162 ГПК України унормовано, що позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову.

Як встановлено судом, позивач обґрунтовуючи позовні вимоги зазначає, 23.03.2020 на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Будкомінвестиція" направлялась претензія №57 з вимогою повернути аванс, який був сплачений Музеєм народної архітектури і побуту у Львові імені Климентія Шептицького у відповідності до Додаткової угоди №2 до договору підряду №09/10/18 від 09.10.2018.

При цьому, доказів на підтвердження вищенаведеного, а саме доказів направлення на адресу відповідача вищевказаної претензії, матеріали позовної заяви не містять.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, позовна заява Музею народної архітектури і побуту у Львові імені Климентія Шептицького підлягає залишенню без руху з наданням позивачу строку для усунення вищезазначених недоліків.

При цьому, суд звертає увагу заявника, що після усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 176 цього Кодексу.

Керуючись ст. 174, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Залишити позовну заяву Музею народної архітектури і побуту у Львові імені Климентія Шептицькогобез руху.

2. Встановити позивачу шестиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання відповідних документів.

Ухвала набирає законної сили 04.11.2020 та оскарженню не підлягає.

Суддя Л.Г. Пукшин