ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.10.2020м. ДніпроСправа № 904/3824/20
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Техностар", м. Харків

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Метелектро", м. Павлоград Дніпропетровської області

про стягнення 957 505,00 грн.

Суддя Євстигнеєва Н.М.

Секретар судового засідання Чернявська Е.О.

Представники:

Від позивача: Бабич Ю.В., адвокат

Від відповідача: не з`явився

С У Т Ь С П О Р У:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Техностар" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області із позовом, яким просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Метелектро" безпідставно збережені кошти у розмірі 957 505,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору підряду №ТХ-19/10/1 від 19 жовтня 2018 року в частині повного та своєчасного виконання будівельних робіт.

Згідно Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.07.2020 справу №904/3824/20 передано на розгляд судді Євстигнеєвої Н.М.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 20.07.2020 відкрито провадження у справі, ухвалено розглядати справу за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 12.08.2020.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 12.08.2020 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та відкладено підготовче засідання на 12.10.2020.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 12.10.2020 закрито підготовче провадження у справі №904/3824/20 та призначено справу до судового розгляду по суті у судове засідання на 28.10.2020.

Відповідач у судове засідання не з`явився, явку повноважного представника не забезпечив, про день, час, місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Відповідач правом на подання відзиву на позов не скористався. Про дату, час, місце розгляду справи відповідач повідомлявся належним чином за адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: 51400, Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Заводська, бу. 28/74, що підтверджується наявним у справі рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке повернулося до господарського суду з відміткою пошти "за закінченням терміну зберігання".

Судом враховані положення Правил надання послуг поштового зв`язку, визначені постановою Кабінету Міністрів України № 270 від 05.03.2009 (далі Правила).

Так, для отримання поштових відправлень юридична особа повинна забезпечити створення умов доставки та вручення поштових відправлень відповідно до вимог Закону України "Про поштовий зв`язок", цих Правил (пункт 94 Правил).

Відтак, повна відповідальність за достовірність інформації про місцезнаходження, а також щодо наслідків неотримання поштових відправлень за своїм офіційним місцезнаходженням покладається саме на юридичну особу.

Отже, у разі якщо копію прийнятого судового рішення (ухвали, постанови, рішення) направлено судом листом за належною поштовою адресою, тобто повідомленою суду учасником справи, і повернено підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання чи закінчення строку зберігання поштового відправлення, то вважається, що адресат повідомлений про прийняте судове рішення.

Вказана правова позиція міститься в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 12.03.2019 у справі № 923/1432/15.

Відтак, підстави для відкладення розгляду справи чи оголошення перерви у судовому засіданні, визначені статтями 202, 216 та 252 Господарського процесуального кодексу України, відсутні.

Слід також відзначити, що у частині 2 статті 129 Конституції України визначено одним із принципів судочинства змагальність сторін та свободу в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для підготовки до судового засідання та подання доказів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені у статті 129 Конституції України та статтях 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів, що є підстави для розгляду справи по суті за наявними у ній матеріалами.

Відсутність представника відповідача у судовому засіданні не перешкоджає прийняттю судового рішення у справі за наявними у справі матеріалами й не порушує принцип змагальності сторін.

У судовому засіданні 28.10.2020 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Розглянувши наявні в матеріалах справи докази, заслухавши доводи представника позивача, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд, -

В С Т А Н О В И В:

19 жовтня 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Техностар" (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Метелектро" (підрядник) укладено договір підряду №ТХ-19/10/1, відповідно до умов якого (п. 1.1.) підрядник зобов`язується виконати та здати замовнику роботи зазначені в договірній ціні (додаток №1 до цього договору) та локальних кошторисів (додаток №2 до цього договору), а замовник - прийняти і оплатити такі роботи. Термін виконання робіт, згідно календарного графіка виконання робіт.

Підрядник виконує передбачені цим договором роботи відповідно до Проектної документації по "Реконструкція ВРП 110кВ на ПС 110/10 кВ "Супрунівка" Прибудова до будівлі ЗРП 10 кВ (п. 2 договору).

Відповідно до пункту 3 договору ціна цього договору становить 2 229 231,60 грн. (два мільйони двісті двадцять дев`ять тисяч двісті тридцять одна гривень 60 копійок), у тому числі ПДВ 20% - 371538,60грн. (триста сімдесят одна тисяча п`ятсот тридцять вісім гривень 60 копійок).

Замовник здійснює авансовий платіж у розмірі 30% від загальної суми договору впродовж 3-х календарних днів з моменту підписання договору підряду шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок підрядника (п. 4.1. договору).

Щомісяця надаються акти виконаних робіт за відповідними формами КБ-3 та КБ-2в, Замовник розраховується за виконані роботи, відповідно з підписаними актами виконаних робіт, за вирахуванням авансового платежу пропорційно (п. 4.2 договору).

Згідно п. 7.1 договору цей договір набирає чинності з моменту підписання його уповноваженими представниками сторін і скріплення печатками сторін і діє до 31.12.2019, а в частині оплат - до повного виконання замовником зобов`язань за цим договором.

Договірна ціна погоджена сторонами в додатку до договору, а саме: договірна ціна на будівництво - реконструкція ВРП 110кВ на ПС 110/10 кВ "Супрунівка" Прибудова до будівлі ЗРП 10 кВ, що здійснюється в 2018 році (а.с. 21-22).

На виконання умов п. 4.1 договору Товариство з обмеженою відповідальністю "Техностар" перерахувало на розрахунковий рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю "Метелектро" авансовий платіж у розмірі 30% у сумі 668 769,48 грн., платіжне доручення №22036 від 22.10.2018 (а.с. 23).

Відповідачем на виконання прийнятих договірних зобов`язань були виконані роботи у березні 2019 року, що підтверджується актом №1 приймання виконаних будівельних робіт від 15 березня 2019 року на суму 85 065,60 грн., актом №2 приймання виконаних будівельних робіт від 25 березня 2019 року на суму 81 848,40 грн., складені та підписані уповноваженими представниками сторін (а.с.42-46, 47-51).

Також, 15.03.2019, 25.03.2019, 03.04.2019 сторони підписали довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за березень-квітень 2019 року (а.с. 46, 52, 53).

Матеріалами справи підтверджуються обставини перерахування позивачем відповідачу протягом листопада 2018 року липня 2019 року грошових коштів у загальному розмірі 728 071,12 грн., платіжні доручення: №22036 від 22.10.2018 на суму 668769,4грн, №22365 від 29.11.2018 на суму 145 467,00 грн., №23112 від 15.03.2019 на суму 59 545,92 грн., №23217 від 26.03.2019 на суму 57 293,88 грн., №23251 від 29.03.2019 на суму 40 000,00 грн., №23306 від 03.04.2019 на суму 45 228,12 грн., №23371 від 11.04.2019 на суму 35 000,00 грн., №23450 від 25.04.2019 на суму 18 629,76 грн., №23453 від 25.04.2019 на суму 15 000,00 грн., №23458 від 26.04.2019 на суму 10 364,00 грн., №23553 від 21.05.2019 на суму 53 326,76 грн., №23600 від 30.05.2019 на суму 40 000,00 грн., №23703 від 13.06.2019 на суму 41 159,32 грн., №23707 від 13.06.2019 на суму 50 000,00 грн., №23787 від 17.06.2019 на суму 13 168,00 грн., №23786 від 27.06.2019 на суму 56 258,00 грн., №23840 від 05.07.2019 на суму 39922,80 грн., №23860 від 11.07.2019 на суму 3 276,00 грн., №23881 від 16.07.2019 на суму 11 431,56 грн. (а.с. 23-41).

Відповідно до п. 6.1 договору за невиконання або неналежне виконання договірних зобов`язань сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством.

15.04.2020 у зв`язку із нездійсненням ТОВ "Метелектро" жодних будівельних робіт після квітня 2019 року та невиконанням зобов`язання за договором, позивач направив на адресу відповідача повідомлення за вих. №б/н від 10.04.2020 про відмову від договору підряду №ТХ-19/10/1 від 19.10.2018 та відмову від прийняття зобов`язань з невиконаних станом на час надіслання цього повідомлення будівельних робіт за договором.

18.05.2020 позивачем на адресу відповідача направлена вимога від 14.05.2020 про повернення безпідставно збережених коштів у розмірі 957 505,00 грн. у семиденний строк з дня її отримання (а.с. 60-63).

Грошові кошти у розмірі 957505,00 грн. не були повернута ні у встановлений позивачем строк, ні на дату подання даної позовної заяви. Вимога позивача залишена відповідачем без задоволення.

Предметом розгляду у даній справі є вимога позивача про стягнення з відповідача безпідставно отриманих коштів у сумі 957505,00 грн.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають, зокрема, з договору.

Частиною 1 статті 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч. 1 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Статтею 875 ЦК України передбачено, що за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

Оплата робіт провадиться після прийняття замовником збудованого об`єкта (виконаних робіт), якщо інший порядок розрахунків не встановлений за погодженням сторін. (ч. 4 ст. 879 ЦК України).

Згідно зі ст. 854 ЦК України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника - достроково. Підрядник має право вимагати виплати йому авансу лише у випадку та в розмірі, встановлених договором.

Таким чином, двосторонній характер договору підряду зумовлює взаємне виникнення у кожної зі сторін прав та обов`язків. Тобто з укладенням такого договору підрядник бере на себе обов`язок виконати певну роботу і водночас замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до ч. 1 ст. 846 ЦК України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

Згідно ч. 1 ст. 193 Господарського Кодексу України (далі ГК - України) суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цім Кодексом.

Згідно ст. 526 Цивільного Кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язання мас виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ч. 7 ст. 193 ГК України не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Відповідно до статті 611 ЦК України одними з правових наслідків порушення зобов`язання, встановлених договором або законом, є припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

Судом встановлено, що 15.04.2020 у зв`язку із нездійсненням ТОВ "Метелектро" жодних будівельних робіт після квітня 2019 року та невиконанням зобов`язання за договором, позивач направив на адресу відповідача повідомлення за вих. №б/н від 10.04.2020 про відмову від договору підряду №ТХ-19/10/1 від 19.10.2018 та відмову від прийняття зобов`язань з невиконаних станом на час надіслання цього повідомлення будівельних робіт за договором (а.с.55-58).

Відмова від договору підряду грунтується на положеннях частини четвертої статті 849 Цивільного кодексу України.

Згідно ч.4 ст. 849 Цивільного кодексу України замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору.

Відповідачем не були виконані вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Техностар". Грошові кошти у розмірі 957505,00 грн. не були повернуті ні у встановлений позивачем строк, ні на дату подання даної позовної заяви. Вимога позивача залишена відповідачем без задоволення. Доказів виконання робіт відповідно до умов договору відповідачем не надано. Позивач посилається на те, що фактично виконання робіт за спірним договором припинилося в квітні 2019 року.

Станом на 31.10.2019 сторони підписали Акт звіряння взаємних розрахунків (а.с.54), яким підтверджується невиконання підрядних робіт на суму 957 505,00грн.

Відповідно до частини 2 статті 570 ЦК України, якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона є авансом. Однак, з припиненням дії договору підряду така грошова сума втрачає ознаки авансу та стає майном (грошовими коштами), набутими підрядником без достатньої правової підстави. Відповідно до частини 1 статті 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Відтак, зазначена норма застосовується за наявності сукупності таких умов: набуття (збереження) майна (майном також є грошові кошти) однією особою за рахунок іншої; відсутність для цього підстав; або коли така підстава згодом відпала. Випадок, коли зобов`язання було припинено на вимогу однієї із сторін відповідно до закону чи умов договору належить до таких підстав.

Про можливість виникнення позадоговірного грошового зобов`язання на підставі статті 1212 ЦК України зазначала також Велика Палата Верховного Суду у Постанові від 10.04.2018 у справі №910/10156/17.

З огляду на зазначене, господарський суд вважає за можливе застосувати до спірних правовідносин положення частини 4 статті 849 ЦК України в сукупності з приписами статті 1212 ЦК України, та стягнути з відповідача на користь позивача 957 505,00 грн. безпідставно отриманих коштів.

Аналогічних правових висновків щодо застосування положень частини 4 статті 849 ЦК України та можливість стягнення з відповідача на користь позивача коштів внесеної передоплати після припинення дії договору підряду дійшов Верховний Суд у Постановах від 10.05.2018 у справі №916/1591/17, від 11.11.2018 у справі №910/13332/17 та від 14.06.2018 у справі №912/2709/17.

З урахуванням викладеного позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 14 362,58 грн. покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 2, 46, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Техностар" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Метелектро" про стягнення 957 505,00 грн. - задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Метелектро" (51400, Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Заводська, буд. 28/74; ідентифікаційний код 40425976) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Техностар" (61017, м. Харків, вул. Велика Панасівська, буд. 168; ідентифікаційний код 30884393) грошові кошти у розмірі 957 505 (дев`ятсот п`ятдесят сім тисяч п`ятсот п`ять) грн. 00 коп., витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 14 362 (чотирнадцять тисяч триста шістдесят дві) грн. 58 коп., про що видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 ГПК України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення підписано - 30.10.2020

Суддя Н.М. Євстигнеєва