УХВАЛА

26 жовтня 2020 року

м. Київ

Справа № 910/5418/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Малашенкової Т.М. (головуючий), Булгакової І.В., Селіваненка В.П.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль»

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 15.09.2020

у справі № 910/5418/19

за позовом Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» (далі - ДП «МА «Бориспіль», скаржник)

до Приватного підприємства «Експрес-К»

про стягнення 113 934,24 грн.,

ВСТАНОВИВ:

ДП «МА «Бориспіль» 29.09.2020 (згідно із поштовими відмітками на конверті) звернулося до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Північного апеляційного господарського суду від 15.09.2020 (повний текст постанови виготовлений 18.09.2020) у справі №910/5418/19, а рішення Господарського суду міста Києва від 15.07.2019 залишити в силі. Крім того, скаржник просить вирішити питання про зупинення виконання постанови Північного апеляційного господарського суду від 15.09.2020 у справі № 910/5418/19 до закінчення її касаційного перегляду.

В обґрунтування своєї правової позиції скаржник із посиланням на підпункти «а», «в» пункту 2 частини третьої статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) вказує, що оскаржувані судові рішення ухвалені із неправильним застосуванням норм матеріального права, зокрема статей 570, 599, 651, частини четвертої статті 849 Цивільного кодексу України, та без урахування висновків Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постановах від 21.02.2018 у справі №910/12382/17, від 14.03.2018 у справі №910/24853/13, від 18.11.2019 у справі №910/16750/18. При цьому скаржник відзначає, що дана касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, оскільки на даний час наявні різні судові рішення за ідентичних фактичних обставин щодо повернення суми сплаченого авансу, а саме висновки Верховного Суду, викладені у справах №910/12382/17, №910/24853/13, відрізняються від висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 17.02.2020 у справі №916/1701/18. А тому виникає необхідність у єдності та сталості висновків Верховного Суду при розгляді справ цієї категорії щодо застосування статей 570, 599, 651, частини четвертої статті 849 Цивільного кодексу України. Крім того, скаржник наголошує, що дана справа має виняткове значення для скаржника, оскільки позивач є державним підприємством, а кошти, сплачені за договором, є державними коштами.

З огляду на викладене касаційна скарга ДП «МА «Бориспіль» подана із додержанням вимог пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України.

Водночас Касаційний господарський суд звертає увагу скаржника, що ДП «МА «Бориспіль» у вступній та прохальній частинах поданої касаційної скарги просить скасувати постанову Північного апеляційного господарського суду від 15.09.2020 у справі №910/2680/19, а рішення Господарського суду міста Києва від 15.07.2019 у справі №910/5418/19 залишити без змін.

Аналіз положень статті 308 ГПК України дає підстави для висновку, що вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, повинні бути повними та однозначними, тобто містити інформацію не лише про те, які судові рішення оскаржуються, а й про те, які повноваження суд касаційної інстанції повинен застосувати за результатами перегляду оскаржуваних рішень (передати справу повністю або частково на новий розгляд, ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, залишити в силі рішення суду першої інстанції тощо).

Водночас, Верховний Суд враховує практику Європейського суду з прав людини, а саме рішення від 18 листопада 2010 року (пункти 37-38) у справі «Мушта проти України», де зазначено, що право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету, і має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями.

Враховуючи обов`язок суду сприяти учасникам справи у реалізації їх процесуальних прав з дотриманням принципу розумності та пропорційності, з метою уникнення надмірного формалізму, із додержанням балансу між метою забезпечення належної процесуальної поведінки сторони та забезпеченням її права на касаційне оскарження судового рішення, а також, враховуючи допущену скаржником очевидну технічну описку, Суд дійшов висновку про відсутність підстав для залишення касаційної скарги без руху з цих підстав. Такий висновок зроблено із додержанням балансу між метою забезпечення належної процесуальної поведінки сторони, забезпеченням її права на касаційне оскарження судового рішення та рівності сторін.

Отже, доводи касаційної скарги на момент відкриття касаційного провадження не є очевидно неприйнятними, а відтак подані матеріали достатні для касаційного розгляду на підставі підпунктів «а», «в» пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України.

Зважаючи на зміст частини тринадцятої статті 8 та частини п`ятої статті 301 ГПК України, перегляд оскаржених рішень має здійснюватися без повідомлення/виклику учасників справи у порядку письмового провадження.

Крім того, скаржник просить вирішити питання про зупинення виконання постанови Північного апеляційного господарського суду від 15.09.2020 у справі № 910/5418/19 до закінчення її касаційного перегляду, якою скасовано рішення Господарського суду міста Києва від 15.07.2019 у справі №910/5418/19, та ухвалено нове рішення, яким відмовлено у задоволенні позову у повному обсязі.

Відповідно до частини першої статті 332 ГПК України суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Відповідно до абзацу другого частини четвертої статті 294 ГПК України при відкритті касаційного провадження у справі за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії, якщо зупинити його виконання неможливо.

З аналізу абзацу другого частини четвертої статті 294 та статті 332 ГПК України вбачається, що заява про зупинення виконання судового рішення має містити обґрунтування необхідності зупинення виконання рішення.

А саме клопотання про зупинення виконання судових рішень або зупинення їх дії має бути мотивованим, містити підстави для зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії, підтверджені належними доказами. У клопотанні заявник повинен навести обґрунтування його вимог та довести, що захист його прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для відновлення порушених прав необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, або буде неможливим повернення виконання судових рішень або зупинення їх дії у разі, якщо вони будуть скасовані.

Суд, вирішуючи питання про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії, враховує необхідність у цьому, зокрема, у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, необхідності забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, а також осіб, які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки тощо.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 20.07.2004 у справі «Шмалько проти України» (№ 60750/00, § 43, ЄСПЛ, 20 липня 2004 року) вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

Право на суд, захищене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (CASE OF HORNSBY v. GREECE № 18357/91 § 40, ЄСПЛ, від 19 березня 1997 року).

Оскільки клопотання скаржника про зупинення виконання постанови Північного апеляційного господарського суду від 15.09.2020 у справі № 910/5418/19 не містить аргументованого обґрунтування, а також відсутні обґрунтовані докази на підтвердження факту необхідності зупинення виконання судового рішення, суд касаційної інстанції вирішив відмовити у задоволенні зазначеного клопотання.

Керуючись статтями 8, 234, 235, 294, 300, 301, 332 Господарського процесуального кодексу України, Касаційний господарський суд, -

У Х В А Л И В:

1. Відкрити касаційне провадження у справі № 910/5418/19 за касаційною скаргою Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» на постанову Північного апеляційного господарського суду від 15.09.2020 у справі № 910/5418/19 у порядку письмового провадження без повідомлення/виклику учасників справи.

2. Учасники справи мають право подати відзиви на касаційну скаргу до 20 листопада 2020 року до Верховного Суду Касаційного господарського суду за адресою: м. Київ, вул. О.Копиленка, 6.

3. Державному підприємству «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» уточнити пункти 2, 3 прохальної частини касаційної скарги до 06.11.2020 (документи надсилати за адресою: 01016, м. Київ, вул. О. Копиленка, 6).

4. Відмовити Державному підприємству «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» у задоволенні клопотання про зупинення викоанння постанови Північного апеляційного господарського суду від 15.09.2020 у справі № 910/5418/19.

5. Витребувати матеріали справи № 910/5418/19 Господарського суду міста Києва за позовом Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» до Приватного підприємства «Експрес-К» про стягнення 113 934,24 грн.

6. Копію ухвали надіслати до Господарського суду міста Києва та Північного апеляційного господарського суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Т. Малашенкова

Суддя І. Булгакова

Суддя В. Селіваненко