ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" жовтня 2020 р. Справа № 910/5405/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кропивної Л.В.

суддів: Поляк О.І.

Пашкіної С.А.

секретар судового засідання Ярмоленко С.М.

представники сторін не з`явились,

розглянувши апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "А-Мобайлс"

на рішення господарського суду міста Києва від 15.07.2020 р. (повний текст складено 15.07.2020 р.)

у справі № 910/5405/20 (суддя - Лиськов М.О.)

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Спейстранс"

до товариства з обмеженою відповідальністю "А-Мобайлс"

про стягнення 336 057,14 грн.,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Спейстранс" (далі - ТОВ "Спейстранс") звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "А-Мобайлс" (далі - ТОВ "А-Мобайлс") про стягнення 336 057,14 грн., з яких: 214 622,91 грн. боргу, 103 386,87 грн. штрафу, 15 948,36 грн. пені, 2 099,00 грн. 3 % річних.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язання зі своєчасної оплати отриманих послуг з організації перевезення вантажів за договором транспортно-експедиторського обслуговування № 05022019 від 05.02.2019 р.

Рішенням господарського суду міста Києва від 15.07.2020 р. у справі № 910/5405/20 позов задоволено: стягнуто з ТОВ "А-Мобайлс" на користь ТОВ "Спейстранс" 214 622,91 грн. боргу, 103 386,87 грн. штрафу, 15 948,36 грн. пені, 2 099,00 грн. 3 % річних та 5 040,86 грн. судового збору за подання позову.

Мотивуючи рішення, суд першої інстанції встановив, що відповідачем порушено умови договору № 05022019 від 05.02.2019 р.: несвоєчасно та не в повному обсязі здійснено оплату за експедиторські послуги. В частині покладення на відповідача понесених позивачем витрат на правничу допомогу - відмовлено за недоведеністю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ТОВ "А-Мобайлс" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Наводячи підстави скасування оскаржуваного рішення, апелянт зазначав, що судом першої інстанції його було позбавлено права ознайомитись з матеріалами справи та, як наслідок, підготувати відзив або заявити будь-які інші клопотання. За твердженнями скаржника, 24.03.2020 р. змінився власник та керівник товариства, а група осіб здійснює заходи щодо заволодіння майном підприємства, оскільки були викрадені документи, печатка та доступ до спеціалізованої бухгалтерської програми.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.08.2020 р., у складі колегії суддів: Кропивна Л.В. (головуючий), Поляк О.І., Пашкіна С.А., відкрито апеляційне провадження та призначено розгляд справи на 21.10.2020 р.

10.09.2020 р. до Північного апеляційного господарського суду від позивача надійшов відзив із запереченнями на апеляційну скаргу.

У судовому засіданні, що відбулось 21.10.2020 р., учасники справи не взяли участі, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання. За висновками суду, неявка представників сторін не перешкоджає розгляду апеляційної скарги за наявними у справі матеріалами.

Вивчивши матеріали справи, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази долучені до матеріалів справи, виходячи з вимог чинного законодавства, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Як встановлено судом першої інстанції, та підтверджується матеріалами справи, 05.02.2019 р. між ТОВ "Спейстранс" (експедитор) та ТОВ "А-Мобайлс" (замовник) укладено договір № 05022019 на транспортно-експедиторське обслуговування (далі - договір), за умовами якого експедитор за оплату та за рахунок замовника надає замовнику комплекс послуг з організації та забезпечення перевезення імпортних, експортних та транзитних вантажів замовника.

За умовами пунктів 4.1, 4.3, 4.4, 4.5 договору вартість, ставки та тарифи виконуваних експедитором послуг, особливі умови перевезення, залежно від виду/асортименту вантажів (винагорода експедитора), обговорюються сторонами в заявках та/або додаткових угодах до цього договору. Оплата послуг та компенсація витрат експедитора проводиться замовником протягом 3-х календарних днів з моменту виставлення рахунку експедитором (у тому числі, його передача здійснюється за допомогою електронного зв`язку в порядку передбаченому цим договором) на поточний рахунок останнього. Після закінчення відвантаження партії вантажу та належного оформлення документів приймання-передачі, перевізних документів і актів на виконані додаткові послуги, експедитором складається акт прийому-передачі наданих послуг, що є фактом підтвердження виконання послуг, їх кількості та вартості. Замовник підписує акт прийому-передачі наданих послуг, передає його експедитору протягом 3-х календарних днів з моменту його отримання. У разі незгоди замовника з актом він зобов`язаний надати експедитору обґрунтовані заперечення в такий самий термін. У разі не підписання або не повернення акта та відсутності обґрунтованих заперечень у зазначений в цьому пункті договору термін, акт вважається підписаним замовником, а відповідні послуги вважаються належним чином наданими експедитором і прийнятими замовником.

Згідно пунктів 10.5, 10.9 договору зміни та доповнення до договору, а також договір, заявки, рахунки, акти та інша інформація в межах цього договору, отримані сторонами за допомогою засобів електронного обміну інформацією, мають юридичну силу до моменту їх заміни на оригінальні примірники, породжують права та обов`язки для сторін, можуть бути подані до судових інстанцій в якості належних доказів і не можуть спростовуватися стороною, від імені якої вони були відправлені. При цьому сторона, що направила такий документ відповідає за справжність підписів своїх уповноважених представників і відбитків печаток. Сторони погоджуються використовувати при здійсненні своєї діяльності електронні документи та призначений для цього електронний цифровий підпис (далі - ЕЦП). Сторони визнають будь-які документи, складені та надані будь-якою стороною іншій в електронному вигляді із застосуванням ЕЦП, засобами телекомунікаційного зв`язку або на електронних носіях, як оригінали, що мають юридичну силу. Сторони визнають, що ЕЦП за правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису (печатки) у разі, якщо: ЕЦП підтверджено з використанням посиленого сертифіката ключа за допомогою надійних засобів цифрового підпису; під час перевірки використовувався посилений сертифікат ключа, чинний на момент накладення ЕЦП; особистий ключ підписувача відповідає відкритому ключу, зазначеному у сертифікаті.

Договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами та діє до повного взаєморозрахунку між сторонами за послуги щодо вантажів, відвантажених з порту по 31.12.2021 р. включно (пункт 8.1 договору).

З матеріалів випливає, що на виконання умов договору замовником було узгоджено з експедитором заявки № 2 від 17.12.2019 р. на суму 233 091,07 грн. та № 3 від 22.01.2020 р. на суму 111 531,84 грн. щодо організації експедитором виконання послуг з перевезенням вантажу за маршрутом Гонконг-Київ (Бориспіль) до митної території України та здійснення ним експедиторських послуг на митній території України.

Відповідно до авіанакладних №№ 501-07488913, 501-07578270 вантаж прийнято до відправки 31.12.2019 р. та 21.01.2020 р. в аеропорту Гонконга HKG та доставлено до терміналу Міжнародного аеропорту "Бориспіль" КВР, звідки, за твердженням позивача, відповідач автомобільним транспортом вивіз вантаж.

В подальшому 27.12.2019 р. та 22.01.2020 р. експедитор направляв для оплати замовнику рахунки №№ 732, 43 на загальну суму 344 622,91 грн.

10.01.2020 р. за результатами надання послуг з організації перевезення вантажу позивачем складено акт здачі-приймання робіт (надання послуг) № 13 на суму 233 091,07 грн., який, як зазначав позивач, отриманий відповідачем за допомогою програмного забезпечення FlyDoc (міститься відмітка - документ доставлено контрагенту), а 12.02.2020 р. сторонами з використанням електронних цифрових підписів, що передбачено домовленостями між ними за договором, підписано акт здачі-приймання робіт (надання послуг) № 71 від 12.02.2020 р. на суму 111 531,84 грн.

На виконання умов договору замовником здійснено часткову оплату наданих експедитором послуг на загальну суму 130 000,00 грн., згідно платіжних доручень № 404 від 14.02.2020 р. (проведено платіж 18.02.2020 р. за рахунком № 732 від 10.01.2020 р.); № 413 від 25.02.2020 р. на суму 50 000,00 грн. (за рахунком № 732 від 10.01.2020 р.); № 424 від 03.03.2020 р. на суму 50 000,00 грн. (за рахунком № 732 від 10.01.2020 р.).

Позивач звертався до відповідача з претензіями № 1 від 05.03.2020 р. щодо повної оплати заборгованості, а також штрафних санкцій, за виставленими рахунками №№ 732, 43, однак відповідач відповіді на претензії не надав, заборгованість за договором не сплатив.

Предметом спору у даній справі є право позивача на отримання оплати за надані експедиторські послуги.

Згідно з приписами ст. 929 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу.

Нормами статті 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України), ст.ст. 525, 526 ЦК України визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем не надано письмового заперечення на складений експедитором акт здачі-приймання робіт (надання послуг) № 13 від 10.01.2020 р., тож, у відповідності до умов договору, такий акт вважається підписаним замовником, а послуги вважаються належним чином наданими експедитором і прийнятими замовником. Окрім того, на виставлений експедитором згідно вказаного акту рахунок № 732 від 27.12.2019 р. замовником здійснювались часткові оплати наданих експедитором послуг.

Таким чином, за договором № 05022019 від 05.02.2019 р. експедитором надані послуги на загальну суму 344 622,91 грн. відповідно до актів надання послуг № 13 від 10.01.2020 р. та № 71 від 12.02.2020 р., однак замовник у встановлений пунктом 4.3 договору строк в повному обсязі її не оплатив, а отже сума боргу, що підлягає до стягнення з відповідача, як з боржника, який прострочив виконання, становить 214 622,91 грн.

Стосовно вимог позивача про стягнення з відповідача 103 386,87 грн. штрафу, 15 948,36 грн. пені та 2 099,00 грн. 3 % річних за загальний період нарахування з 04.01.2020 р. по 14.04.2020 р., суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Пунктом 1 ст. 230 ГК України передбачено, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно зі статтею 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

За умовами пункту 5.16 договору сторони домовилися, що у випадку несвоєчасної оплати послуг експедитора, замовник сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ та штраф у розмірі 30 % від суми заборгованості за користування коштами.

Нормами частини 2 статті 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши здійснені розрахунки, апеляційний господарський суд встановив, що 103 091,07 грн. штрафу, 15 948,36 грн. пені та 2 099,00 грн. 3 % річних за загальний період нарахування з 04.01.2020 р. по 14.04.2020 р. є такими, що ґрунтуються на умовах договору та нормах законодавства України, тож позовні вимоги в цій частині правомірно задоволені судом першої інстанції.

Щодо доводів апелянта про позбавлення його можливості ознайомитись з матеріалами справи, слід зазначити, що 28.05.2020 р. до суду першої інстанції надійшло клопотання відповідача про ознайомлення з матеріалами справи, в якому зазначено, що ухвалу про відкриття провадження товариством було отримано 25.05.2020 р. На клопотанні міститься резолюція судді щодо надання матеріалів для ознайомлення представника відповідача. При цьому копія позовної заяви з додатками направлялися позивачем на юридичну адресу відповідача, що підтверджується фіскальним чеком та описом вкладення від 15.04.2020 р., а копія уточненої позовної заяви від 12.06.2020 р., якою виправлено прохальну частину позову в частині адреси сторони, направлена 12.06.2020 р. згідно з фіскальним чеком та описом вкладення. Інших документів матеріали справи не містять.

Згідно частини 4 статті 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Враховуючи наведене, відповідач не був позбавлений процесуального права на ознайомлення у суді першої інстанції з позовною заявою (у разі необхідності), а також на надання заперечень/клопотань та доказів на доведення своєї правової позиції. Окрім того, апелянт мав можливість ознайомитись з матеріалами справи у суді апеляційної інстанції, однак не скористався своїм правом, по суті вимоги позову не спростував та не заперечив, у зв`язку з чим колегія суддів не вбачає підстав для скасування та/або зміни рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 275, 276, 282 ГПК України суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "А-Мобайлс" на рішення господарського суду міста Києва від 15.07.2020 р. у справі № 910/5405/20 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду міста Києва від 15.07.2020 р. у справі № 910/5405/20 залишити без змін.

Матеріали справи № 910/5405/20 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст.ст. 287, 288 ГПК України.

Повний текст постанови складено 23.10.2020 р.

Головуючий суддя Л.В. Кропивна

Судді О.І. Поляк

С.А. Пашкіна