ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.10.2020 року м.Дніпро Справа № 904/6224/19

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Дарміна М.О.(доповідач),

суддів: Антоніка С.Г., Іванова О.Г.

при секретарі судового засідання Ковзикові В.Ю.

Представники сторін:

від позивача: Піун С.П. (в режимі відеоконференції) адвокат, договір про надання правової допомоги №14/422/19 від 22.04.2019 р.

від відповідача: Демченко А.Г. адвокат, ордер серії АЕ №1023223 від 19.05.2020р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 19.08.2020 (повний текст складено та підписано 20.08.2020 суддя Ніколенко М.О.) у справі №904/6224/19

за позовом Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ

до Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломерержа", м. Кривий Ріг

про стягнення суми основного боргу у розмірі 68 799 149,01 грн., інфляційних втрат у розмірі 17845610,39 грн., 3% річних у розмірі 7 070 516,28 грн. та пені у розмірі 12 566 317,40 грн.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та рішення суду першої інстанції:

Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломерержа" про стягнення суми основного боргу у розмірі 68 799 149,01 грн., інфляційних втрат у розмірі 17 845 610,39 грн., 3% річних у розмірі 7 070 516,28 грн. та пені у розмірі 12 566 317,40 грн.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 19.08.2020 у справі №904/6224/19 позов задоволено частково. Зменшено розмір пені, заявленої до стягнення, з 12 566 317,40 грн. до 8 800 000 грн. Стягнуто з Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломерержа" на користь Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" суму основного боргу у розмірі 68799149,01 грн., суму інфляційних втрат у розмірі 17 845 610,39 грн., 3% річних у розмірі 7 070 516,28 грн., пеню у розмірі 8 800 000 грн. та витрати зі сплати судового збору у розмірі 672 350 грн.

Рішення суду вмотивовано тим, що відповідач порушив свої зобов`язання за договором і не оплатив поставлений позивачем природний газ у встановлені строки та розмірі:

- вимоги позивача про стягнення пені в заявленому розмірі - 12 566 317,40 грн. є обґрунтованими;

- вимоги позивача про стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 7070516,28 грн. є обґрунтованими;

- вимога позивача про стягнення з відповідача інфляційної складової у розмірі 17845610,39 грн. - є обґрунтованою.

Під час вирішення питання про можливість зменшення розміру нарахованої пені, судом першої інстанції було враховано такі обставини: основним різновидом господарської діяльності відповідача є постачання теплової енергії для надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню, учбовим закладам, дитячим садкам, оздоровчим санаторіям, лікарням, а тому господарська діяльність останнього є суспільно необхідною та відіграє особливу соціальну роль; невиконання відповідачем зобов`язань зумовлено тим, що єдиним джерелом для оплати за послуги розподілу природного газу є кошти, отримані як оплата за спожиту теплову енергію з боку населення, бюджетних установ та госпрозрахункових підприємств; значний ступінь виконання боржником зобов`язання; нарахування та стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних втрат у значній мірі компенсує позивачу негативні наслідки, пов`язані з порушенням відповідачем умов договору; стягнення з відповідача пені у повному обсязі не є співрозмірним з можливими негативними наслідками від порушення відповідачем зобов`язання, а також з урахуванням того, що позивачем не було надано доказів понесення ним збитків через порушення відповідачем грошових зобов`язань у спірних правовідносинах, у підсумку Господарський суд Дніпропетровської області дійшов висновку зменшення розміру нарахованої пені з 12 566 317,40 грн. до 8 800 000 грн.

Підстави, з яких порушено питання про перегляд судового рішення та узагальнені доводи апеляційної скарги:

Не погодившись з вказаним рішенням, Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови у стягненні 3 766 317,40 грн та прийняти в цій частині нове рішення.

Узагальнення доводів апеляційної скарги:

Скаржник не погоджується з рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 19.08.2020 у справі №904/6224/19 в частні зменшення пені та вважає його прийнятим з неправильним застосуванням норм матеріального права.

Обгрунтовуючи незгоду з рішенням суду першої інстанції, апелянт вказує, що відповідачем було надано звіти про фінансовий стган за 2017, 2018 роки. Проте, дані документи не надають можливості оцінити реальне фінансове становище підприємства станом на час розгляду справи.

На думку позивача, застосовуючи міри послаблення фінансової відповідальності до Відповідача, суд тим самим порушує баланс інтересів сторін, надає необгрунтовану перевагу одній з сторін спору за наявності явних ознак зловживання взятим на себе обов`язком своєчасної оплати за отриманий товар, стимулює Відповідача до подальшого порушення договірних відносин.

Позивач просить звернути увагу, що НАК «Нафтогаз України», забезпечує галузі національної економіки і населення природним газом. Тобто, Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» як підприємство державного сектору економіки є об`єктом, що має стратегічне значення для економіки, суспільства і безпеки держави. Відсутність можливості вчасно розраховуватись за природний газ а як наслідок - відсутність можливості вчасно надати послуги з постачання природного газу спричинить значні соціально`та економічно негативні наслідки для всієї України.

Узагальнені доводи інших учасників провадження у справі:

У відзиві на апеляційну скаргу Відповідач зазначає, що Позивачем не надано до суду жодних належних доказів того що АТ НАК «Нафтогаз України» зазнав якихось збитків саме через неналежне виконання Відповідачем умов Договору.

Вважає, що за умови відсутності збитків (доказів їх матеріали справи не містять), застосуванням Позивачем до відповідача майже всі можливі засоби стимулювання фінансової дисципліни, а саме: стягнення пені, інфляційних втрат та трьох відсотків річних за неналежне виконання грошового зобов`язання може бути підставою для зменшення судом розміру неустойки, що стягується з боржника.

Процедура апеляційного провадження в апеляційному господарському суді:

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Дармін М.О., судді: Антонік С.Г., Іванов О.Г. відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.09.2020.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 14.09.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 19.08.2020 у справі №904/6224/19. Розгляд справи призначено у судовому засіданні на 12.10.2020 о 12:00 годин.

28.09.2020 від представника Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 30.09.2020 судове засідання у справі №904/6224/19 з Акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" призначене на 12.10.2020 на 12:00 ухвалено проводити в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів в системі відеоконференцзв`язку EasyCon.

12.10.2020 у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину постанови Центрального апеляційного господарського суду.

Як вірно встановлено місцевим господарським судом, підтверджено матеріалами справи і не оспорюється сторонами спору:

Між Акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" та Комунальним підприємством теплових мереж "Криворіжтепломерержа" було укладено договір постачання природного газу № 3250/1718-ТЕ-5 від 26.09.2017.

Пунктом 12.1 договору (в редакції додаткової угоди № 2 від 04.04.2018) визначено, що цей договір набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення підпису постачальника печаткою, і діє в частині реалізації природного газу з 01.10.2017 по 31.05.2018 (включно), а в частині проведення розрахунків до їх повного здійснення.

Відповідно до п.1.1. договору, постачальник зобов`язується поставити споживачеві у 2017 2018 роках природний газ, а споживач зобов`язується оплатити його на умовах цього договору.

Позивач виконав умови договору, за період з жовтня 2017 року по лютий 2018 року поставив відповідачу природний газ на загальну суму 326 648 561,01 грн., що підтверджується актами приймання - передачі природного газу (том. 1, а.с. 37 - 41).

Однак, відповідач порушив свої зобов`язання за договором і не оплатив поставлений позивачем природний газ у встановлені строки та розмірі. Загалом відповідачем було оплачено спожитий природний газ на загальну суму 257 849 412 грн.

За таких обставин, у Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломерержа" утворилась заборгованість перед Акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" зі сплати вартості поставленого у лютому 2018 року газу у розмірі 68799149,01 грн.

Обставини справи, встановлені судом апеляційної інстанції та оцінка апеляційним господарським судом доводів учасників провадження у справі і висновків суду першої інстанції:

Заслухавши доповідь судді-доповідача щодо змісту судового рішення, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази у справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів апеляційного господарського суду встановила, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню в силу наступного:

Предметом апеляційного оскарження є рішення місцевого господарського суду в частині часткового задоволення заявленого відповідачем клопотання про зменшення розміру пені, заявленої до стягнення, на 30 % і, відповідно, відмови в задоволені пені на суму 3 766 317,40 з заявлених в позовній вимозі 12566317,40 грн.

В обґрунтування поданого клопотання відповідач послався на несвоєчасність розрахунків з ним кінцевими споживачами природного газу, що призвело до скрутного матеріального становища підприємства.

Відповідно до частини 4 статті 236 Господарського процесуального кодексу України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, яке передбачене частиною третьою статті 551 ЦК України. Господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки (відповідна правова позиція послідовно викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 22.01.2019 у справі № 908/868/18, від 27.03.2019 у справі № 912/1703/18, від 13.05.2019 у справі № 904/4071/18, від 03.06.2019 у справі № 914/1517/18, від 23.10.2019 у справі № 917/101/19).

Приймаючи рішення про можливість зменшення пені, місцевим господарським судом враховано надані відповідачем звіти про фінансові результати, відповідно до яких, станом на 31.12.2017 р. сума його дебіторської заборгованості становила 290 532 000,00 грн., а обсяг кредиторські заборгованості 3 095 070 000,00 грн., що підтверджується звітом про фінансовий стан

При цьому, чистий дохід від реалізації продукції Відповідача у 2017 р. становив 877 019 000,00 грн., собівартість реалізованої продукції в цьому році склала 1 051 016 000,( грн., що призвело до збитків підприємства на суму 131 069 000,00 грн.

В свою чергу станом на 31.12.2018 р. сума дебіторської заборгованості Відповідача становила 403 742 000,00 грн., а обсяг кредиторської заборгованості 3 172 057 000,00 грн., підтверджується звітом про фінансовий стан (копія звіту додається). Чистий дохід від реалізації продукції Відповідача у 2018 р. становив 1084124 000,00 грн., а собівартість реалізованої продукції в цьому році склав 1 231 284 000,00 грн., що призвело до збитків підприємства на суму 320 564 000,00 грн.

Отже, за період заборгованості за договором, що є предметом розгляду даної справи (з жовтня 2017 р- - по лютий 2018 р.), майновий стан підприємства погіршився, а обсяг Дебіторської та кредиторської заборгованості мала тенденцію до зростання.

Відповідно до частин 2,3 статті 86 Господарського процесуального кодексу України, жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Апелянтом не надано доказів на спростування висновків суду першої інстанції щодо фінансового становища підприємства відповідача.

З урахуванням вищевикладеного, твердження апелянта про неможливість встановлення реального становища підприємства на час розгляду справи відхиляються колегією суддів як необґрунтовані.

Одночасно судом враховано і інтереси ПАТ "НАК "Нафтога України", зокрема те, що боржником в значному ступені виконано зобов`язання за договором та те, що стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних втрат у значній мірі компенсує позивачу негативні наслідки, пов`язані з порушенням відповідачем умов договору.

Стягнення з відповідача пені у повному обсязі, за висновками суду першої інстанції не є співрозмірним з можливими негативними наслідками від порушення відповідачем зобов`язання. Крім цього, позивачем не було надано доказів понесення ним збитків через порушення відповідачем грошових зобов`язань у спірних правовідносинах,

З урахуванням вищевикладеного, доводи апеляційної скарги в частині того, що застосовуючи міри послаблення фінансової відповідальності до Відповідача, суд тим самим порушив баланс інтересів сторін, надавши необґрунтовану перевагу одній з сторін спору за наявності явних ознак зловживання взятим на себе обов`язком своєчасної оплати за отриманий товар є необґрунтованими.

Твердження апелянта про те, що суд стимулює Відповідача до подальшого порушення договірних відносини відхиляються колегією суддів як такі, що носять декларативний характер.

Відповідно до абзацу другого частини 2 статті 277 Господарського процесуального кодексу України, порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Доводи апелянта в частині того, що через постійні затримки з розрахунком за поставлений газ він зазнає негативних наслідків, відхиляються колегією суддів з огляду на те, що на підтвердження відповідних доводів до заперечень щодо зменшення пені (а.с. 105-107), позивачем надано скорочених консолідований проміжний звіт про фінансовий стан на 30.06.2019р. (а.с. 108). В графах, в яких мали стояти підписи Голови правління та його заступника з печатками , відповідно до частини другої статті 77 Господарського процесуального кодексу України відсутні підписи і печатки.

Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Враховуючи вищевикладене, скорочений консолідований проміжний звіт про фінансовий стан на 30.06.2019р. (а.с. 108) є не недопустимим доказом, а відповідні доводи є такими, до не підтверджено належними і допустимими засобами доказування.

Відсутність висновків місцевого господарського суду щодо відповідних доводів позивача не може бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції з урахуванням положень частини 1,2 статті 77 Господарського процесуального кодексу України, згідно якої , обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Враховуючи вищевикладене, доводи апеляційної скарги в частині того, що при прийнятті рішення судом першої інстанції не враховано майнові інтереси сторін, зокрема Позивача є такими, що не відповідають змісту оскаржуваного рішення.

Доводи апеляційної скарги в частині того, що Держава не виконує перед ним взяті зобов`язання відхиляються як такі, що не підтверджуються належними і допустимими засобами доказування.

Відповідно до частин 1, 3 статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до частини 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Скаржником не надано доказів на спростування висновків суду першої інстанції, щодо неможливості зменшення пені та 3% річних, в зв`язку із чим, колегія суддів вважає їх вірними і такими, що відповідають фактичним обставинам справи.

Подібність правовідносин означає, зокрема, тотожність об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності в різних рішеннях суду касаційної інстанції визначається обставинами кожної конкретної справи. Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 06.09.2017 у справі № 910/3040/16.

При цьому, під судовими рішеннями у справах зі спорів, що виникли з подібних правовідносин, слід розуміти, зокрема, такі, де аналогічними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних відносин. З`ясування подібності правовідносин у рішеннях суду (судів) касаційної інстанції визначається з урахуванням обставин кожної конкретної справи.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів відхиляє посилання скаржника на судове рішення у справі № 210/5796/16-ц, оскільки висновки в зазначеній справі і у справі № 904/6224/19 а також встановлені судами фактичні обставини, що формують зміст правовідносин є різними, у кожній з зазначених справ суди виходили з обставин та умов конкретних правовідносин з урахуванням наданих сторонами доказів, що виключає подібність спірних правовідносин у вказаних справах.

Інші доводи апеляційної скарги зводяться до цитування норм матеріального права і не містять в собі посилань на зміст рішення місцевого господарського суду, який не відповідає цим нормам, в зв`язку із чим відхиляються як такі, що носять декларативний характер.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.275 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Судом апеляційної інстанції при перегляді рішення суду першої інстанції не встановлено порушень норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, неправильного тлумачення закону, застосування закону, який не підлягав би застосуванню або незастосування закону, який підлягав би застосуванню, в зв`язку із чим, з урахуванням положень частин1,2 статті 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів доходить висновку, що рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 19.08.2020р. у справі № 904/6224/19 прийняте судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, що у відповідності до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України є підставою для залишення його без змін, а апеляційної скарги Акціонерного товариства Національна акціонерна компанія України» на нього без задоволення.

Розподіл судових витрат:

У відповідності до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати за подання апеляційної скарги у сумі 84 742,14 грн. (а.с.176) покладаються особу, що подала апеляційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 273, 275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 19.08.2020 у справі №904/6224/19 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 19.08.2020 у справі №904/6224/19 залишити без змін.

Витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги у сумі 84 742,14 грн. покласти на Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (місцезнаходження: 01601, м. Київ, вул. Б.Хмельницького, 6; ідентифікаційний код: 20077720).

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному в порядку в строки передбачені ст. 288 ГПК України.

Повний текст постанови складено та підписано 22.10.2020

Головуючий суддя М.О. Дармін

Суддя О.Г. Іванов

Суддя С.Г. Антонік