ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.10.2020 Справа №904/2030/20

м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 65

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді (доповідача) Кузнецової І.Л.,

суддів Кощеєва І.М., Орєшкіної Е.В.,

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровські енергетичні послуги" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 09.06.2020 у справі №904/2030/20 (суддя Назаренко Н.Г., повне рішення складено 15.06.2020)

за позовом Державного підприємства "Енергоринок", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровські енергетичні послуги", м. Дніпро

про стягнення штрафу у сумі 93 169 грн 06 коп. за договором № 16132/01 від 26.12.2018

ВСТАНОВИВ:

- рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 09.06.2020 у справі №904/2030/20 позов Державного підприємства (далі ДП) "Енергоринок" задоволено частково, з Товариства з обмеженою відповідальністю (далі ТОВ) "Дніпровські енергетичні послуги" на користь позивача стягнуто 74 966 грн 54 коп. штрафу, в частині стягнення з відповідача 18 202 грн 52 коп. штрафу в позові відмовлено;

- приймаючи рішення, господарський суд виходив з обставин щодо правомірності нарахування позивачем штрафу за порушення строків поетапної оплати електроенергії, купленої у ДП "Енергоринок" по третьому, четвертому та п`ятому етапах у червні 2019 року за укладеним сторонами договором № 16132/01 від 26.12.2018, щодо визначення суми штрафу, виходячи з розрахунку вартості замовленої, а не фактично купленої електроенергії, щодо наявності підстав для зменшення розміру штрафних санкцій, зважаючи на відсутність вини відповідача в порушенні строків оплат та з метою забезпечення майнового балансу інтересів сторін, а також щодо підписання сторонами акту купівлі-продажу електроенергії від 30.06.2019 в останній день дії договору, у зв`язку з чим сторони фактично погодили порядок розрахунків по цьому акту на умовах спірного договору;

- не погодившись з рішенням суду, ТОВ "Дніпровські енергетичні послуги" подало апеляційну скаргу, в якій з посиланням на незаконність та необґрунтованість цього рішення просить його скасувати, прийняти нове рішення та відмовити в задоволенні позову в повному обсязі;

- у поданій скарзі йдеться про те, що висновки суду стосовно нарахування штрафу на суму несплачених відповідачем грошових коштів з розрахунку вартості замовленої, а не фактично купленої електроенергії не узгоджуються з умовами укладеного між сторонами договору, оскільки за умовами цього договору доплата здійснюється за куплену у ДП "Енергоринок" електроенергію, натомість доданий до позовної заяви розрахунок містить інформацію щодо здійснення поетапної оплати за заявленими даними, а не за даними купленої електроенергії та є більшим за фактично куплену електроенергію, про те, що різниця між загальною вартістю купленої електроенергії (140 445 048 грн 02 коп.) та сплаченою відповідачем сумою (65 478 510 грн 08 коп.) складає 74 966 537 грн 94 коп., а не 93 169 056 грн 34 коп., як вказано в наданому позивачем розрахунку, про те, що стосовно оплати третього етапу, з огляду на п. 4.3.1 договору станом на 30.06.2019 позивач повинен був надати електропостачальнику попередження про неповну оплату електроенергії, купленої у ДП "Енергоринок" в розмірі 30 процентів вартості купленої електричної енергії тому, що станом на 30.06.2019 мали бути сплачені три етапи оплати, які у сукупності складають саме 30 процентів, про те, що порушення зобов`язання в межах строку дії договору, за яке позивачем може бути виставлений штраф в заявленому розміру згідно з п. 5.5 договору, відсутнє, про те, що при прийнятті оскаржуваного рішення судом не враховано положення ст. 230 Господарського кодексу України, відповідно до якої відповідальність для сторони договору настає саме за порушення умов договору, яке було відсутнє у даній справі, про те, що договір припинено повністю 30.06.2019 як в частині купівлі-продажу електричної енергії, так і в частині розрахунків тому, що договір не був розірваний повідомленням про це однією зі сторін, а закінчився строк його дії, про те, що необхідно розрізняти поняття договору і строку його дії та поняття зобов`язання і моменту припинення його виконання, позовна заява стосувалась не стягнення боргу, який виник в результаті несплати за куплену електричну енергію, а стягнення штрафу за невиконання зобов`язання щодо оплати за етапами, строк виконання його знаходився поза межами строку дії договору, про те, що строк дії договору закінчився у відповідності до умов договору та є припиненим 30.06.2019, тому припинено і право позивача на нарахування штрафу, передбаченого п. 5.5 договору, підтвердженням чого є припинення позивачем продажу електричної енергії відповідачу та здійснення інших дій, встановлених умовами цього договору після 30.06.2019, про те, що виконання зобов`язання та його строк знаходились поза межами строку дії договору про те, що підписання сторонами акту від 30.06.2019 не обґрунтовує продовження строків дії договору та не спростовує доводів відповідача про припинення договору 30.06.2019, про те, що відповідач не вчиняв порушення умов договору саме під час дії останнього, тому відповідальність не може бути застосована, про те, що прийняття судового рішення про застосування штрафних санкцій не відповідає нормам діючого законодавства та умовам договору, про те, що судом при винесенні рішення правильно зазначено норми матеріального права, однак викладені в рішенні висновки не ґрунтуються на цих нормах законодавства, про те, що покладення відповідальності на відповідача у вигляді сплати штрафу є необґрунтованим та несправедливим тому, що недоплата вартості електричної енергії виникла не з його вини, а внаслідок невжиття Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг заходів для встановлення суми місячного обсягу дотацій для компенсації втрат електропостачальника від здійснення постачання електричної енергії, про те, що в провадженні Дніпропетровського окружного адміністративного суду перебуває справа №160/11547/19 за позовом ТОВ "Дніпровські енергетичні послуги" до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про визнання протиправною бездіяльності та стягнення з Державного бюджету України 76 052 435 грн, зазначена сума підлягала б врахуванню у вартість електричної енергії на день закінчення строку дії договору, у зв`язку з чим була б відсутня недоплата з боку відповідача, про те, що господарський суд не висловив позиції щодо доводів відповідача про сплату позивачу 583 239 грн 14 коп. згідно з платіжним дорученням №1190150 від 10.07.2019 та 8 586 707 грн 25 коп. відповідно до платіжного доручення №1272125 від 13.09.2019 з метою зменшення різниці між вартістю отриманої електричної енергії та вже здійснених оплат за її купівлю, вказані грошові кошти були повернуті на рахунок відповідача як помилково сплачені, хоча призначення платежу зазначено правильно, що призвело до порушення зобов`язань з вини кредитора, а також про те, що відповідач має фінансові труднощі, які зумовлені покладенням на нього великих фінансових навантажень після початку дії нового ринку електроенергіі, що виражається у здійсненні передоплати за куплену електричну енергію на ринку "на добу наперед" та внутрішньодобового ринку, здійсненні передоплати за розподіл електричної енергії та забезпеченні фінансовими гарантіями укладених договорів купівлі-продажу електричної енергії, та недотриманні споживачами фінансової дисципліни і порушенні умов укладених договорів, що призводить до утворення у них значної заборгованості перед ТОВ "Дніпровські енергетичні послуги";

- до апеляційної скарги скаржником додана копія постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №1077 від 10.06.2020 на підтвердження протиправності застосування до відповідача штрафних санкцій у даній справі;

- позивач вважає рішення господарського суду обґрунтованим, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, посилаючись на безпідставність доводів відповідача про те, що передбачена п. 4.3.1 договору доплата повинна здійснюватись у відсотковому відношенні саме від купленої, а не замовленої електричної енергії, оскільки договір чітко визначає відповідальність електропостачальника за нездійснення доплати згідно з п. 4.3.1 договору та передбачає обов`язок відповідача здійснити доплату у разі, якщо сума оплати, здійсненої ним за відповідний етап, менша за визначену відповідно до п. 4.4.1, тобто вартості електричної енергії, замовленої відповідачем, на те, що вказаний вище обов`язок виникає до моменту підписання акту купівлі-продажу, у зв`язку з чим доводи відповідача про те, що доплата за відповідний етап повинна здійснюватись з урахуванням даних саме купленої електроенергії протирічать умовам договору і спрямовані на уникнення відповідальності за договором, на те, що викладене вище спростовує доводи відповідача про відсутність його зобов`язань, передбачених п. 4.3.1 договору, а відтак суд правильно встановив, що матеріалами справи підтверджений факт неналежного виконання відповідачем умов договору в частині своєчасної та повної оплати по третьому, четвертому та п`ятому етапах за куплену електроенергію у червні 2019 року, на те, що протягом всієї дії договору, до 30.06.2019 включно відповідач купував у позивача електричну енергію, у тому числі в червні 2019 року, про що свідчать повідомлення та скориговані повідомлення на заявлений обсяг купівлі електричної енергії на Оптовому ринку електричної енергії України та акт купівлі-продажу електричної енергії за червень 2019 року, при цьому закінчення строку дії господарського договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору, на те, що закон не передбачає такої підстави для припинення зобов`язання, яке залишилося невиконаним, як закінчення строку дії договору, а отже доводи відповідача про неможливість застосування передбаченої договором відповідальності після закінчення дії такого договору не відповідають нормам матеріального права, на те, що доводи відповідача про відсутність його вини у порушенні договірного зобов`язання були покладені в основу клопотання про зменшення розміру штрафу, заявленого в суді першої інстанції, на те, що подання такого клопотання свідчить про визнання відповідачем порушення ним умов договору в частині строків поетапної оплати купленої електроенергії, на те, що позивач не мав можливості приймати платежі, які надходили з поточних рахунків енергопостачальних компаній із призначенням платежу "на виконання постанови Кабінету Міністрів України №256 від 04.03.2020", оскільки Порядок фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, затверджений зазначеною постановою, передбачав розрахунки із застосуванням виключно рахунків зі спеціальним призначенням, які з 01.07.2019 припинили існування, а також на те, що постанова Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №1077 від 10.06.2020 не була і не могла бути досліджена та прийнята до уваги судом першої інстанції тому, що прийнята після винесення оскаржуваного рішення, а відтак вона не є підставою невідповідності висновків суду чи неправомірності оскаржуваного рішення;

- 27.07.2020 до апеляційного суду від відповідача надійшло клопотання про розгляд справи з викликом сторін у справі, в тому числі за участю представника ТОВ "Дніпровські енергетичні послуги", в обґрунтування клопотання відповідач зазначив, що питання, які розглядаються у даній справі мають фундаментальне значення для нього, що з даних питань відсутня усталена судова практика, що предмет цієї справи пов`язаний з виконанням умов договору купівлі-продажу електричної енергії на оптовому ринку електричної енергії, який є складним і специфічним, оскільки його умови регулюються не лише нормами Цивільного та Господарського кодексів України, а й сукупністю норм законодавства, які регулюють діяльність у сфері електричної енергії, зокрема Законом України "Про ринок електричної енергії", Договором між членами оптового ринку електричної енергії та іншими постановами Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, внаслідок чого може виникнути необхідність в наданні сторонами додаткових пояснень.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи, 26.12.2018 між ДП Енергоринок (ДПЕ) та ТОВ "Дніпровські енергетичні послуги" (електропостачальником) укладений договір №16132/01, на підставі п. 1 якого ДПЕ зобов`язалося продавати, а електропостачальник купувати електричну енергію з метою виконання своєї функції універсального постачальника відповідно до умов договору.

Відповідно до п. 3.1. договору обсяг фактично проданої та купленої електричної енергії визначається згідно з Інструкцією про порядок здійснення розрахунків на Оптовому ринку електричної енергії України на підставі погодинних даних, розрахованих відповідно до Тимчасового порядку визначення обсягу купівлі електричної енергії на Оптовому ринку електричної енергії електропостачальниками та операторами системи розподілу на перехідний період до дати початку дії нового ринку електричної енергії.

Згідно з п. 3.2 договору електропостачальник надає до ДПЕ повідомлення на розрахунковий місяць до 16-00 25 числа (включно) місяця, що передує розрахунковому, в електричному вигляді з накладенням кваліфікованого електронного підпису керівника (уповноваженої особи) електропостачальника шляхом його завантаження на офіційний веб-сайт ДПЕ у вигляді електронного файлу. Цифрова інформація, що міститься у повідомленні, також заноситься електропостачальником у розроблені ДПЕ форми на офіційному веб-сайті ДПЕ. У разі порушень в роботі офіційного веб-сайту ДПЕ або порушень доступу до нього (відповідно до звернення електропостачальника), в якості резервного способу надання повідомлення у вигляді електронного файлу використовується електронна пошта, з наступним виконанням необхідних дій на офіційному веб-сайті ДПЕ після відновлення його роботи/доступу до нього.

В повідомленні зазначається заявлений місячний обсяг купівлі електричної енергії електропостачальником з Оптового ринку електричної енергії України (в тому числі окремо по групі "а" та по групі "б" відповідно до Порядку), вартість заявленого обсягу купівлі електричної енергії та розміри оплати за куповану електричну енергію по етапах.

Вартість заявленого обсягу купівлі електроенергії розраховується за прогнозованою оплатою ринковою ціною, встановленою Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, з урахуванням встановленої цією комісією суми місячного обсягу дотацій для компенсації втрат електропостачальника від здійснення постачання електричної енергії. Розміри оплати по етапах визначаються відповідно до розділу 4 договору.

Повідомлення оформлюється та надається до ДПЕ окремо по кожному оператору. Форма повідомлення наведена в додатку № 1 до договору.

П. 3.3 договору визначено, що у разі необхідності, електропостачальник може скоригувати заявлений обсяг купівлі електричної енергії 15 та/або 25 числа (включно) розрахункового місяця за таких умов:

- поточний скоригований місячний обсяг купованої електричної енергії не повинен відрізнятись більш ніж на 15 процентів від заявленого чи скоригованого раніше заявленого обсягу купівлі електричної енергії;

- надання до ДПЕ скоригованого повідомлення у такому ж порядку, як це передбачено в п. 3.2 договору.

Відповідно до п. 3.9 договору документом, який підтверджує факт переходу права власності на електричну енергію від ДПЕ до електропостачальника, є підписаний з боку ДПЕ та електропостачальника та скріплений печатками (за наявності) акт купівлі-продажу.

П. 4.1. договору передбачено, що фактична вартість електричної енергії, купленої електропостачальником у ДПЕ в розрахунковому місяці, визначається за середньозваженою ціною відповідно до п. 4.2 та фактичними обсягами електроенергії, купленої електропостачальником у ДПЕ.

Згідно з п. 4.3. договору розмір оплати за заявлений обсяг електричної енергії розраховується як сума орієнтовної вартості електричної енергії та розміру податку на додану вартість, що нараховується при проведенні операцій купівлі-продажу електричної енергії відповідно до законодавства України.

В п. 4.3.1. договору встановлено, що в разі, якщо сума оплати, здійсненої електропостачальником за відповідний етап менша за визначену відповідно до п. 4.4.1. суму оплати з врахуванням переплати за попередній(і) етап(и) розрахункового місяця, ДПЕ надсилає електропостачальнику факсимільним зв`язком попередження про неповну оплату електроенергії, купленої у ДПЕ; електропостачальник зобов`язується здійснити перерахування недостатньої суми з поточного рахунку електропостачальника на поточний рахунок із спеціальним режимом використання ДПЕ впродовж двох банківських днів після закінчення відповідного етапу, вказавши при цьому в призначенні платежу етап, за який здійснюється доплата.

Відповідно до п. 4.4 договору оплату за куплену електроенергію електропостачальник здійснює відповідно до Інструкції про порядок використання коштів Оптового ринку електричної енергії України грошовими коштами, що перераховуються на поточні рахунки зі спеціальним режимом використання ДПЕ з поточних рахунків зі спеціальним режимом використання електропостачальника, відкритих відповідно до чинних нормативно-правових актів України, які регулюють порядок розрахунків за електроенергію, а також з інших рахунків електропостачальника.

Електропостачальник здійснює оплату вартості купленої електроенергії шляхом перерахування ДПЕ суми, визначеної відповідно до п. 4.4.1 договору, на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання. При здійсненні платежів електропостачальник повинен вказувати у платіжному дорученні призначення платежу, в якому обов`язково зазначається відповідний договір, за яким здійснюється купівля-продаж електричної енергії та розрахунковий період.

П. 4.4.1. договору встановлено, що електропостачальник здійснює платежі на поточний рахунок із спеціальним режимом використання ДПЕ відповідно до наступного графіку оплати: не пізніше 20-го, 25-го числа та останнього банківського дня для розрахункового місяця кожного разу в розмірі, не меншому 10 процентів вартості електричної енергії, замовленої електропостачальником (відповідно до п. 3.2 договору) на розрахунковий місяць з урахуванням податку на додатку вартість; не пізніше 5-го, 10-го числа наступного за розрахунковим місяцем кожного разу в розмірі, не меншому 20 процентів вартості електричної енергії, замовленої електропостачальником (відповідно до п. 3.2 договору) на розрахунковий місяць з урахуванням податку на додану вартість.

П. 4.4.2 договору передбачено, що остаточний розрахунок за куплену електропостачальником в ДПЕ електричну енергію в розрахунковому місяці на підставі акту купівлі-продажу, отриманого електропостачальником відповідно до п. 3.6 договору, здійснюється електростачальником до 14-го числа (включно) місяця, наступного за розрахунковим, розмір якого визначається, як різниця між вартістю купленої електропостачальником електричної енергії, зазначеної в акті купівлі-продажу, та сумарною оплатою електропостачальника за розрахунковий період з урахуванням податку на додану вартість.

Згідно з п. 4.4.2 договору у разі наявності у електропостачальника зауважень до акту купівлі-продажу (при наявності розбіжностей), наданого ДПЕ відповідно до п. 3.6 договору, електропостачальник повідомляє про це ДПЕ, а остаточний розрахунок за куплену електропостачальником в ДПЕ електричну енергію здійснюється електропостачальником до 14-го (включно) числа місяця, наступного за розрахунковим, у розмірі, визначеному в наданому ДПЕ акті купівлі-продажу, з подальшим коригуванням сплачених коштів після врегулювання розбіжностей. У цьому випадку електропостачальник зобов`язаний обов`язково вказати призначення платежу, в якому обов`язково зазначається відповідний договір, за який здійснюється купівля-продаж електроенергії, та розрахунковий період.

Відповідно до п. 4.4.3 договору в разі здійснення коригування замовленого місячного обсягу купівлі електроенергії відповідно до п. 3.3 договору, розміри оплати за етапи визначаються наступним чином: при здійсненні електропостачальником перерахування коштів за куповану в ДПЕ електроенергію відповідно до п. 4.4.1 розміри оплати за етапи 15 та/або 25 числа розрахованого місяця (включно) не коригуються. Коригуються розміри оплати за етапи, наступні після15 та/або 25 числа розрахункового місяця. При цьому різниця між скоригованою сумарною оплатою вартості етапі 15 та/або до 2 числа (включно) розрахункового місяця та сумарно оплатою вартості етапів 15 та/або до 25 числа (включно) розрахункового місяця враховується в наступні етапи після 15 та/або 25 числа розрахункового місяця відповідно.

П. 5.1.3 договору передбачено, що електропостачальник зобов`язаний своєчасно і в повному обсязі розрахуватися з ДПЕ за куплену електричну енергію.

П. 5.5. договору встановлено, що у випадку нездійснення електропостачальником доплати згідно п. 4.3.1 цього договору, ДПЕ може виставити електропостачальнику вимогу про сплату штрафу у розмірі 0,1 процента від недоплаченої суми. Штраф повинен бути сплачений протягом шести банківських днів з моменту отримання електропостачальником письмового повідомлення (вимоги) від ДПЕ.

Згідно з п. 8.5 договір вступає в силу з 26.12.2018 та діє до 30.06.2019 (включно). Договір може бути розірвано в разі письмового повідомлення про це однією стороною договору іншої сторони за місяць до дати розірвання договору. В цьому випадку дія договору в частині купівлі-продажу електричної енергії припиняється, а в частині розрахунків дія договору припиняється після повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

Відповідач подав позивачеві повідомлення та скориговані повідомлення на заявлений обсяг купівлі електричної енергії на оптовому ринку електричної енергії України у червні 2019 року.

Сторонами підписано акт купівлі-продажу електричної енергії від 30.06.2019, який підтверджує купівлю відповідачем у позивача електричної енергії у червні 2019 року.

Розмір та строки здійснених оплат відповідачем за куплену у позивача електроенергію в червні 2019 року підтверджуються звітами про надходження коштів від ТОВ "Дніпровські енергетичні послуги" на рахунок ДП "Енергоринок" з розшифровкою платіжних доручень за червень, липень 2019 року.

У зв`язку з порушенням відповідачем у червні 2019 року умов п. 4.4.1 договору стосовно строків поетапної оплати купленої у позивача електроенергії у третьому, четвертому та п`ятому етапах червня 2019 року, а саме: по ІІІ етапу (строк оплати до 30.06.2019) несплачена сума становить 2 513 304 грн 10 коп., по ІV етапу (строк оплати до 05.07.2019) 45 327 876 грн 12 коп., по V етапу (строк оплати до 10.07.2019) 45 327 876 грн 12 коп., позивачем направлено відповідачу листи №07/26-13538 від 01.07.2019, №07/26-14049 від 08.07.2019, №07/26-14914 від 11.07.2019 щодо попередження про необхідність оплати за відповідні етапи червня 2019 року, однак доплата у встановлений строк відповідачем не здійснена.

Посилаючись на неналежне виконання відповідачем зобов`язань за договором №16132/01 від 26.12.2018 в частині своєчасної поетапної оплати електроенергії, купленої у ДП "Енергоринок" по третьому, четвертому та п`ятому етапах червня 2019 року, позивач нарахував до сплати штраф в сумі 93 169 грн 06 коп..

Ст. 525, 526 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Кодексу якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 Кодексу порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За приписами ст. 611 Кодексу у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Щодо досліджуваної справи, то з урахуванням положень наведених норм та вищезазначених фактичних обставин справи, а саме: порушення відповідачем зобов`язань за договором №16132/01 від 26.12.2018 в частині своєчасної поетапної оплати електроенергії, купленої у позивача по третьому, четвертому та п`ятому етапах червня 2019 року та ненадання відповідачем належних і допустимих доказів, які б спростовували таке порушення, підстави для нарахування позивачем штрафу слід визнати обґрунтованими .

Одночасно слід зазначити, що відповідно до ч. 1 ст. 233 Господарського кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Згідно з ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

При цьому суд може прийняти рішення про зменшення розміру неустойки за власною ініціативою.

З положень наведених норм випливає, що суду надано можливість пом`якшити розмір неустойки у випадку її надмірності порівняно з наслідками порушення зобов`язання. Це є одним з правових способів, наданих законом, який направлений проти зловживання правом вільного визначення розміру неустойки, тобто, по суті, направлений на реалізацію вимог частини другої ст. 13 Цивільного кодексу України, відповідно до якої при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утриматися від дій, які могли б порушити права інших осіб.

Підставою для зменшення розміру штрафних санкцій є співвідношення суми таких санкцій з сумою збитків.

Тобто відсутність чи невисокий розмір збитків може бути підставою для зменшення судом розміру неустойки, що стягується з боржника.

Отже, вирішуючи питання про зменшення розміру штрафних санкцій, які підлягають стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен з`ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки перед розміром збитків, а також об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи зі ступеня виконання зобов`язань, причин неналежного виконання або невиконання зобов`язань, незначності прострочення у виконанні зобов`язання, невідповідності розміру пені наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків.

Зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду і за відсутності у чинному законодавстві України переліку виняткових випадків (обставин, які мають істотне значення) господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Також суд повинен встановити баланс між застосованим до порушника заходом відповідальності у вигляді неустойки й оцінкою дійсного, а не покладеного розміру збитків, заподіяних у результаті конкретного правопорушення.

Наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми як неустойку змінює її дійсне правове призначення. Оскільки неустойка має на меті, в першу чергу, стимулювати боржника до виконання основного зобов`язання та не може лягати непомірним тягарем для споживача і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора.

Таким чином, законодавство України передбачає неустойку як засіб забезпечення виконання зобов`язань й захід майнової відповідальності за їх невиконання або неналежне виконання, а правом на пом`якшення неустойки наділений суд задля усунення явної її неспівмірності й подальшого порушення зобов`язань.

Враховуючи комплексний характер цивільно-правової відповідальності під співрозмірністю суми неустойки у результаті порушення зобов`язань, закон допускає виплату кредитору такої компенсації його витрат, які будуть адекватними й співрозмірними з порушеним інтересом.

У даному випадку, при вирішенні питання по зменшенню розміру штрафу на 18 202 грн 52 коп. господарським судом було враховано відсутність вини відповідача в порушенні строків оплат, необхідність забезпечення майнового балансу інтересів сторін, те, що договором не передбачено механізму повернення переплати, з урахуванням того, що договір припинив свою дію, а наступного розрахункового періоду, в якому зазначені грошові кошти могли б бути зараховані, не буде, те, що з початком же дії нового ринку, на ТОВ "Дніпровські електричні послуги" покладені великі фінансові навантаження, що виражається у здійсненні передоплати за куплену електричну енергію на ринку "на добу наперед" і внутрішньодобового ринку, здійсненні передоплати за розподіл електричної енергії та забезпеченні фінансовими гарантіями укладених договорів купівлі-продажу електричної енергії, те, що споживачі ТОВ "Дніпровські електричні послуги" не дотримуються фінансової дисципліни та порушують умови укладених договорів, чим утворюють значну заборгованість перед ТОВ "Дніпровські електричні послуги" по укладених договорах, те, що механізм отримання компенсації втрат від постачання електроенергії пільговим категоріям споживачів не передбачає його отримання в місяці купівлі ТОВ "Дніпровські електричні послуги" електричної енергії у ДПЕ та, відповідно, в місяці постачання електричної енергії споживачам, внаслідок чого заборгованість перед ТОВ "Дніпровські електричні послуги" по компенсації пільг та субсидій складає 76 052 435 грн 00 коп., справа №160/11547/19 про стягнення вказаної вище суми з державного бюджету перебуває на розгляді Дніпропетровського окружного адміністративного суду, а також те, що у ТОВ "Дніпровські енергетичні послуги" залишаються некомпенсованими збитки від постачання електричної енергії побутовим споживачам (населенню) за період 01.01.2019 30.06.2019 в розмірі 45 626 628 грн та побутовим споживачам, які розраховуються за тарифами, диференційованими за періодами часу, в розмірі 30 425 807 грн., а загалом в сумі 76 052 435 грн..

Виходячи із засад справедливості, добросовісності, пропорційності і розумності як складових елементів загального конституційного принципу верховенства права та з урахуванням вищезазначених фактичних обставини справи, місцевим господарським судом зроблено правильний висновок щодо наявності виняткових підстав для реалізації права щодо зменшення розміру штрафу.

Тому рішення суду першої інстанції слід залишити без змін.

Доводи скаржника про те, що нарахування штрафу необхідно здійснювати з розрахунку вартості фактично купленої, а не замовленої електроенергії колегія суддів вважає безпідставними, оскільки п. 4.3.1 договору визначає обов`язок відповідача здійснити доплату у разі, якщо сума оплати, здійсненої ним за відповідний етап, менша за визначену відповідно до п. 4.4.1, тобто вартості саме замовленої відповідачем електричної енергії.

Посилання скаржника на відсутність порушення зобов`язання в межах строку дії договору, за яке позивачем може бути виставлений штраф згідно з п. 5.5 договору колегією суддів визнані необґрунтованими тому, що можливість застосування штрафних санкцій за порушення зобов`язань по договору не пов`язана із закінченням строку його дії. При цьому обставини щодо неналежного виконання відповідачем умов договору, узгоджених сторонами в період його дії, в частині своєчасної та повної оплати купленої у позивача електроенергії у третьому, четвертому та п`ятому етапах червня 2019 року в установленому ст.ст. 74, 76 Господарського процесуального кодексу України порядку скаржником не спростовані.

Доводи скаржника про те, що покладення відповідальності на відповідача у вигляді сплати штрафу є необґрунтованим і несправедливим, оскільки доплата не була здійснена внаслідок невжиття Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг заходів для встановлення суми місячного обсягу дотацій для компенсації втрат електропостачальника від здійснення постачання електричної енергії колегією суддів не прийняті до уваги, оскільки зазначені обставини не є підставою для звільнення відповідача від відповідальності за несвоєчасну поетапну оплату електричної енергії, крім того вказані вище доводи скаржника були враховані судом першої інстанції при зменшенні розміру штрафу.

Інші доводи апеляційної скарги спростовуються вищевикладеним і не впливають на юридичну оцінку обставин справи.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до ч.ч.1, 3, 5 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

В розумінні положень ч. 5 вказаної статті апеляційний суд не наділений правом надавати оцінку доказам сторін, які не заявлялися до суду першої інстанції і не розглядалися цим судом.

Таким чином, враховуючи, що постанова Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №1077 від 10.06.2020 не була предметом дослідження при розгляді справи у суді першої інстанції, тому колегією суддів до розгляду не приймається.

Щодо клопотання відповідача про розгляд справи з викликом сторін суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 10 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

З урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може розглянути такі апеляційні скарги у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.

Відповідно до ч.ч .5, 6 ст. 252 Кодексу суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін за одночасного існування таких умов: 1) предметом позову є стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

У даному випадку, позов заявлено про стягнення з відповідача штрафу в сумі 93 169 грн 06 коп., що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням або викликом сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

При цьому клопотання відповідача не містить достатніх доводів в обґрунтування неможливості розгляду справи в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.

Слід також зазначити, що учасники справи не позбавлені права подавати суду свої пояснення, викладені в письмовій формі.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд не вбачає правових підстав для задоволення клопотання ТОВ "Дніпровські енергетичні послуги" про розгляд справи №904/2030/20 з викликом сторін, тому клопотання відповідача не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 269, 275, 276, 282-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

- рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 09.06.2020 у справі №904/2030/20 залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення;

- постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її прийняття з підстав, встановлених пунктом 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України;

- повна постанова складена 27.10.2020

Головуючий суддя І.Л. Кузнецова

Суддя І.М. Кощеєв

Суддя Е.В. Орєшкіна