ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" жовтня 2020 р. Справа№ 911/2636/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Михальської Ю.Б.

суддів: Скрипки І.М.

Тищенко А.І.

секретар судового засідання: Білоус О.О.

за участю представників: згідно протоколу судового засідання від 13.10.2020,

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фасадні Системи Метал Япи»

на рішення Господарського суду Київської області від 12.02.2020 (повний текст складено 20.02.2020)

у справі №911/2636/19 (суддя Христенко О.О.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Будлайн Сіті»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фасадні Системи Метал Япи»

про стягнення 220 776,71 грн,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

Товариство з обмеженою відповідальністю «Будлайн Сіті» (далі, позивач) звернулось до Господарського суду Київської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фасадні Системи Метал Япи» (далі, відповідач) про стягнення 220 776,71 грн, з яких: 178 950,76 грн основна заборгованість, 9 142,64 грн збитки від інфляції, 4 804,92 грн 3% річних від простроченої суми, 27 878,39 грн відсотки за користування чужими грошовими коштами.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов Договору будівельного підряду №22/11-2018 від 22.11.2018 в частині повної та своєчасної оплати виконаних позивачем робіт.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду Київської області від 12.02.2020 у справі №911/2636/19 позовні вимоги задоволено частково.

Присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фасадні Системи Метал Япи» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Будлайн Сіті» 178 950 (сто сімдесят вісім тисяч дев`ятсот п`ятдесят) грн 76 коп. заборгованості, 4 804 (чотири тисячі вісімсот чотири) грн 92 коп. 3% річних, 9 142 (дев`ять тисяч сто сорок дві) грн 64 коп. інфляційних втрат, 2 893 (дві тисячі вісімсот дев`яносто три) грн 47 коп. судового збору та 34 949 (тридцять чотири тисячі дев`ятсот сорок дев`ять) грн 03 коп. витрат на правничу допомогу.

Рішення суду мотивоване тим, що позивачем доведено, а відповідачем належними та допустимими доказами не спростовано факту наявності основної заборгованості у Товариства з обмеженою відповідальністю «Фасадні Системи Метал Япи» перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Будлайн Сіті» в сумі 178 950,76 грн. Враховуючи прострочення виконання грошових зобов`язань, обґрунтованими є позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача на підставі статті 625 Цивільного кодексу України 9 142,64 грн збитків від інфляції та 4 804,92 грн 3% річних від простроченої суми. Водночас, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 27 878,39 грн відсотків за користування чужими грошовими коштами задоволенню не підлягають, оскільки такі вимоги були заявлені позивачем з посиланням на норми частини 6 статті 231 Господарського кодексу України, у той час, як сторони у договорі не передбачили застосування штрафних санкцій щодо даного порушення.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись із прийнятим рішенням, 07.09.2020 (про що свідчить відмітка Укрпошти Експрес на конверті) Товариство з обмеженою відповідальністю «Фасадні Системи Метал Япи» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, відповідно до якої просить скасувати рішення Господарського суду Київської області від 12.02.2020 у справі №911/2636/19 та прийняти нове рішення, яким відмовити у позові в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначає, що рішення суду прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що перевіркою Головного управління державної фіскальної служби Київської області достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування ПДВ за результатами звітування та поданих декларацій відповідачем за червень та липень 2019 року встановлено відсутність фактичного здійснення господарських операцій за договором будівельного підряду №22/11-2018 від 22.11.2018, про що складено акти №42/10-36-04-02/32955675 від 09.09.2019, №119/10-36-04-02/32955675.

Із урахуванням наявності встановленого перевіркою факту відсутності фактичного здійснення господарських операцій за Договором будівельного підряду №22/11-2018 від 22.11.2018, відповідач вважає, що стягнення заборгованості за нікчемним правочином є неможливим.

Крім цього, відповідач, заперечуючи проти стягнення з нього на користь позивача витрат на правничу допомогу у розмірі 34 949,03 грн, зазначає, що матеріали справи не містять доказів вручення відповідачу розрахунку цих витрат.

До апеляційної скарги відповідачем додано також клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Узагальнені доводи та заперечення позивача на апеляційну скаргу

Представник позивача письмового відзиву на апеляційну скаргу суду не надав, що у відповідності до частини 3 статті 263 Господарського процесуального кодексу України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги

Згідно витягу з протоколу автоматичного визначення складу колегії суддів від 14.09.2020 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фасадні Системи Метал Япи» у справі №911/2636/19 передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі головуючого судді Михальської Ю.Б., суддів: Скрипки І.М., Тищенко А.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.09.2020 поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Фасадні Системи Метал Япи» пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Господарського суду Київської області від 12.02.2020 у справі №911/2636/19, зупинено дію рішення Господарського суду Господарського суду Київської області від 12.02.2020 у справі №911/2636/19 на час апеляційного оскарження, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фасадні Системи Метал Япи» на рішення Господарського суду Київської області від 12.02.2020 у справі №911/2636/19, призначено справу до розгляду на 13.10.2020.

У судовому засіданні 13.10.2020 судом було оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Явка представників сторін

У судове засідання 13.10.2020 з`явився представник позивача.

Представник відповідача у судове засідання 13.10.2020 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Згідно частин 3, 7 статті 120 Господарського процесуального кодексу України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Відповідно до пункту 4 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення.

Якщо копію судового рішення вручено представникові, вважається, що його вручено й особі, яку він представляє (частина 7 статті 242 Господарського процесуального кодексу України).

У матеріалах справи міститься, зокрема, повідомлення про вручення поштового відправлення представнику відповідача - адвокату Дегтярьову О.Ф. (том 2, а.с. 60).

Враховуючи наявність у матеріалах справи відомостей про належне повідомлення відповідача про дату, час і місце проведення судового засідання по розгляду апеляційної скарги, та з огляду на те, що неявка його представника не перешкоджає всебічному, повному та об`єктивному розгляду всіх обставин справи, враховуючи предмет спору, а також доказове наповнення матеріалів справи, колегія суддів вважає можливим здійснити перевірку рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку за наявними матеріалами справи та без участі представника відповідача.

Представник позивача у судовому засіданні 13.10.2020 заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив суд залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення без змін.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції у даній справі та перевірені судом апеляційної інстанції

22.11.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фасадні Системи Метал Япи» (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Будлайн Сіті» (підрядник) було укладено Договір будівельного підряду № 22/11-2018 (далі - Договір), відповідно до умов пункту 1.1. якого підрядник зобов`язується власними та/або залученими силами виконати роботи в адміністративно-побутовому корпусі на об`єкті «Реконструкція «Овочесховича» під комплекс по виробництву фасадних систем ТОВ «Фасадні Системи Метал Япи», за адресою: Київська область, Броварський район, смт. Калинівка, вул. Ігорєва, 4/4 відповідно до умов договору та проектної документації, наданої та затвердженої замовником.

Згідно з пунктом 2.1. Договору, орієнтовна ціна договору складає 3 080 600,00 грн, крім того ПДВ 20% - 513 433,33 грн, і являє собою суму вартості робіт відповідно підписаної сторонами договірної ціни №1 та №2 (Додаток №№ 1, 2) до договору.

Відповідно до пункту 2.2. Договору остаточна вартість робіт, яку має сплатити замовник на користь підрядника, визначається на підставі актів, за фактичними обсягами виконаних робіт з урахуванням фактичних витрат, погоджених сторонами на виконання цього договору, а також за умовами Додаткових угод до договору.

Всі платежі по цьому договору та додаткових угодах, що є невід`ємними частинами договору, виконуватимуться в гривнях шляхом перерахування замовником відповідних сум на банківський рахунок підрядника. Датою виконання грошового зобов`язання замовником є дата надходження коштів на поточний рахунок підрядника (пункт 3.1. Договору).

Пунктом 3.2. Договору передбачено, що замовник протягом 10 календарних днів з моменту підписання договору перераховує на поточний рахунок підрядника аванс, в розмірі 409 603,00 грн, в тому числі ПДВ - 68 267,17 грн на придбання матеріалів.

Згідно з пунктом 3.3. Договору після виконання сантехнічних робіт (опалення) замовник перераховує на поточний рахунок підрядника аванс у розмірі 730 000,00 грн, в тому числі ПДВ - 121 666,67 грн на придбання матеріалів.

Оплата виконаних робіт здійснюється протягом 5 робочих днів з моменту двостороннього підписання Акту приймання виконаних будівельних робіт (пункт 3.4. Договору).

Роботи вважаються виконаними після прийняття їх замовником згідно з розділом 10 Договору.

Після виконання робіт підрядник передає замовнику Акт приймання фактичних виконаних будівельних робіт та довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за формою КБ-3. Замовник приймає виконані роботи, підписує акти виконаних робіт та передає їх підряднику протягом 5-ти календарних днів з моменту отримання актів на перевірку (пункт 10.1. Договору).

Між позивачем та відповідачем підписаний Додаток №1 до Договору №22/11-2018 від 22.11.2018 «Сантехнічні роботи».

Між позивачем та відповідачем підписаний Додаток №2 до Договору №22/11-2018 від 22.11.2018 «Загальнобудівельні роботи».

На виконання умов Договору відповідачем перераховано на рахунок позивача аванс в розмірі 500 000,00 грн, що підтверджується наявною в матеріалах справи випискою по рахунку за 23.01.2019.

Позивачем на виконання умов Договору були виконані, а відповідачем були прийняті роботи в адміністративно-побутовому корпусі на об`єкті «Реконструкція «Овочесховича» під комплекс по виробництву фасадних систем ТОВ «Фасадні Системи Метал Япи», за адресою: Київська область, Броварський район, смт. Калинівка, вул. Ігорєва, 4/4, на загальну суму 2 386 514,56 грн, що підтверджується підписаними представниками сторін та скріпленими печатками актами та довідками, а саме:

- акт №1 від 05.02.2019 приймання виконаних робіт за лютий 2019 року на суму 597 007,00 грн та довідка про вартість виконаних робіт та витрат від 05.02.2019 за лютий 2019 року на суму 597 007,00 грн;

- акт №1 від 19.02.2019 приймання-передачі за лютий 2019 року на суму 419 005,20 грн та довідка про вартість виконаних робіт та витрат від 19.02.2019 за лютий 2019 року на суму 419 005,20 грн.;

- акт №2 від 04.04.2019 приймання виконаних робіт за квітень 2019 року на суму 829 334,84 грн та довідка про вартість виконаних робіт та витрат від 04.04.2019 за квітень 2019 року на суму 829 334,84 грн;

- акт №3 від 04.04.2019 приймання виконаних робіт за квітень 2019 року на суму 521 777,51 грн та довідка про вартість виконаних робіт та витрат №2 від 04.04.2019 за квітень 2019 року на суму 521 777,51 грн;

- акт №4 від 16.05.2019 приймання виконаних робіт за травень 2019 року на суму 19 390,01 грн та довідка про вартість виконаних робіт та витрат від 16.05.2019 за травень 2019 року на суму 19 390,01 грн.

Відповідачем було здійснено часткову оплату згідно Договору на загальну суму 1 797 960,80 грн наступними платежами: 23.01.2019 аванс в сумі 500 000,00 грн, 06.02.2019 в сумі 127 703,30 грн, 25.02.2019 в сумі 300 000,00 грн, 18.04.2019 в сумі 500 000,00 грн, 25.06.2019 в сумі 176 665,10 грн, 05.07.2019 в сумі 193 592,40 грн.

У порядку досудового врегулювання спору позивач звертався до відповідача із претензією №24/09-1 від 24.09.2019, в якій вимагав від відповідача здійснити повну оплату виконаних позивачем будівельних робіт. Однак, вимога позивача була залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

Спір у справі виник у зв`язку з тим, що відповідач в порушення умов укладеного Договору будівельного підряду не в повному обсязі оплатив вартість виконаних позивачем підрядних робіт, у зв`язку з чим у відповідача виникла заборгованість у розмірі 178 950,76 грн, на яку позивачем нараховано відповідачу суму інфляційних збитків у розмірі 9 142,64 грн, 3% річних у розмірі 4 804,92 грн та відсотки за користування чужими грошовими коштами у розмірі 27 878,39 грн.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

У відповідності до вимог частин 1, 2, 4, 5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Суд, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, заслухавши пояснення представника позивача, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскарженого рішення, дійшов висновку, що апеляційна скарга відповідача не підлягає задоволенню, а оскаржене рішення місцевого господарського суду підлягає залишенню без змін із наступних підстав.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Згідно частини 1 статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За змістом статті 875 Цивільного кодексу України за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх. Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов`язаних з місцезнаходженням об`єкта. До договору будівельного підряду застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до статті 174 Господарського кодексу України договір є підставою для виникнення господарських зобов`язань, які згідно зі статтями 193, 202 Господарського кодексу України та статтями 525, 526, 530 Цивільного кодексу України повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства; одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом. Відповідно до статті 202 Господарського кодексу України, статті 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно частини 1 статті 853 Цивільного кодексу України замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові.

За змістом частини 4 статті 882 Цивільного кодексу України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами.

Як підтверджується матеріалами справи, сторонами у відповідності до частини 4 статті 882 Цивільного кодексу України, пункту 10.1. Договору були підписані акти приймання виконаних робіт за лютий 2019 року, квітень 2019 року та травень 2019 року, довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за лютий 2019 року, квітень 2019 року та травень 2019 року, якими підтверджується факт виконання позивачем робіт на підставі Договору на загальну суму 2 386 514,56 грн. Роботи за вказаними актами були прийняті відповідачем без зауважень щодо обсягу та якості.

Оплата робіт провадиться після прийняття замовником збудованого об`єкта (виконаних робіт), якщо інший порядок розрахунків не встановлений за погодженням сторін (частина 4 статті 879 Цивільного кодексу України)

Згідно частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як уже зазначалося, оплата виконаних робіт здійснюється протягом 5 робочих днів з моменту двостороннього підписання Акту приймання виконаних будівельних робіт (пункт 3.4. Договору).

Як вірно встановив суд першої інстанції та не спростовано скаржником, відповідачем у порушення взятих на себе зобов`язань було здійснено лише часткову оплату виконаних позивачем підрядних робіт, внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем у розмірі 178 950,76 грн.

Строк оплати виконаних робіт, враховуючи умови Договору, станом на дату подання позовної заяви є таким, що настав.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення позовних вимог позивача про стягнення з відповідача основного боргу в сумі 178 950,76 грн.

У зв`язку із неналежним виконанням відповідачем умов Договору щодо своєчасної оплати виконаних позивачем робіт, позивач також просив суд стягнути з відповідача 4 804,92 грн 3% річних, нарахованих за період з 18.04.2019 по 11.10.2019, та 9 142,64 грн інфляційних втрат, нарахованих за період: квітень 2019 року - травень 2019 року.

Із приводу цієї частини позовних вимог колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Невиконання зобов`язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), стаття 610 Цивільного кодексу України кваліфікує як порушення зобов`язання.

Згідно з частиною 1 статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Отже, порушення боржником прийнятих на себе зобов`язань тягне за собою відповідні правові наслідки, які полягають у можливості застосування кредитором до боржника встановленої законом або договором відповідальності.

Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Колегія суддів, здійснивши перевірку наведеного позивачем розрахунку 3% річних та інфляційних втрат, погоджується із висновками суду першої інстанції про те, що останні є арифметично вірними, а позовні вимоги в цій частині такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Водночас, місцевим господарським судом обґрунтовано встановлено, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 27 878,39 грн відсотків за користування чужими грошовими коштами задоволенню не підлягають, оскільки такі вимоги були заявлені позивачем з посиланням на норми частини 6 статті 231 Господарського кодексу України, у той час як сторони у Договорі не передбачили застосування штрафних санкцій щодо даного порушення.

Заперечуючи проти позову, відповідач у відзиві на позовну заяву та апеляційній скарзі посилається на невиконання грошових зобов`язань у зв`язку з тим, що Головним управління Державної фіскальної служби у Київській області встановлено відсутність фактичного здійснення господарських операцій за Договором будівельного підряду №22/11-2018 від 22.11.2018.

Зазначені доводи скаржника не приймаються колегією суддів до уваги, враховуючи наступне.

В апеляційній скарзі відповідачем не зазначено жодних заперечень та не спростовано факту виконання робіт позивачем та факту прийняття цих робіт відповідачем, а отже колегія суддів дійшла висновку про те, що Договір сторонами виконувався, про що свідчать долучені до матеріалів справи підписані сторонами акти приймання виконаних будівельних робіт.

Також на виконання умов Договору відповідачем була здійснена часткова оплата за виконані позивачем підрядні роботи, зокрема, за наступними платежами: 23.01.2019 аванс в сумі 500 000,00 грн, 06.02.2019 в сумі 127 703,30 грн, 25.02.2019 в сумі 300 000,00 грн, 18.04.2019 в сумі 500 000,00 грн, 25.06.2019 в сумі 176 665,10 грн, 05.07.2019 в сумі 193 592,40 грн.

З огляду на встановлені обставини справи, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що факт виконання позивачем взятих на себе за договором зобов`язань з виконання підрядних робіт та факт порушення відповідачем своїх договірних зобов`язань по оплаті виконаних підрядних робіт підтверджений матеріалами справи, а тому позовні вимоги в частині стягнення основної заборгованості та нарахованих на неї сум 3% річних та інфляційних втрат є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Посилання скаржника на результати перевірки як на підставу для відмови стягнення з останнього заборгованості за Договором колегія суддів вважає неправомірними, оскільки виявлені контролюючим органом порушення не підтверджують відсутність між сторонами договірних зобов`язань, так як акт перевірки (аудиту) - це документ про результати проведеної перевірки (аудиту), який є носієм дій з фінансового контролю та інформації про виявлені недоліки. За своєю правовою природою акт перевірки (аудиту, ревізії) не є рішенням суб`єкта владних повноважень, не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов`язків для осіб, робота (діяльність) яких перевірялися. Акт перевірки є носієм доказової інформації про виявлені контролюючим органом порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства суб`єктами господарювання, документом, на підставі якого приймається відповідне рішення контролюючого органу.

Таким чином, акт ревізії фінансово-господарської діяльності не може розглядатись судом як підстава визнання договору нікчемним, оскільки укладання сторонами у справі Договору будівельного підряду, дії сторін по виконанню їх умов, у тому числі проведення відповідних робіт та їх оплата є підтвердженням того, що сторони перебували у договірних відносинах.

З огляду на викладене, обсяг прав, обов`язків та відповідальності сторін по справі мають врегульовуватися тими положеннями чинного законодавства, які визначають умови проведення підрядних будівельних робіт та договором.

Виявлені контролюючим органом порушення не впливають на умови укладеного між сторонами Договору і не можуть їх змінювати, оскільки за своїми правовими наслідками акт ревізії у даному випадку фіксує порушення фінансової дисципліни учасника правовідносин, фінансово-господарська діяльність якого перевірялась.

Отже, зазначені акти ревізії не можуть змінювати, припиняти частково або повністю договірні правовідносини сторін, зобов`язання, визначені договором та підтверджені відповідними актами виконаних робіт.

Аналогічну позицію наведено у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 26.12.2019 у справі №908/2711/18.

Твердження відповідача, наведені в апеляційній скарзі, про те, що матеріали справи не містять доказів вручення відповідачу розрахунку на правничу допомогу у розмірі 34 949,03 грн, колегією суддів відхиляються, оскільки в матеріалах справи знаходиться опис вкладення про надсилання позивачем відповідачу клопотання з доказами понесених позивачем судових витрат на правничу допомогу в суді першої інстанції (том 1, а.с. 167), у зв`язку з чим колегія суддів вважає, що відповідач не був позбавлений права звернутися до суду першої інстанції в межах строку, передбаченого Господарським процесуальним кодексом України, з відповідним клопотанням про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, з наданням розрахунків, які свідчили б про неправильність розрахунку витрат або про неналежність послуг адвоката у даній справі.

Враховуючи вищевикладене, відповідач в установленому порядку обставини, які повідомлені позивачем, не спростував, у зв`язку з чим колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог у даній справі.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості, що скаржниками зроблено не було.

При цьому судом враховано, що Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення ЄСПЛ у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, пункт 29; рішення ЄСПЛ у справі «Серявін проти України» від 10 травня 2011 року, пункт 58).

Доводи апеляційної скарги відповідача не приймаються колегією суддів до уваги, оскільки не спростовують висновків суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог. Скаржником не надано суду доказів, які б свідчили про необґрунтованість заявлених позовних вимог, а доводи, викладені в апеляційній скарзі, не можуть бути підставою для зміни чи скасування рішення місцевого господарського суду.

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає рішення суду у даній справі прийнятим з додержанням норм матеріального та процесуального права та таким, що відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи, підстав для його скасування чи зміни не вбачається. Апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Фасадні Системи Метал Япи» є необґрунтованою та задоволенню не підлягає з підстав, викладених у мотивувальній частині постанови.

Порушень норм процесуального права, які могли бути підставою для скасування або зміни оскарженого рішення у відповідності до норм статті 277 Господарського процесуального кодексу України, судом апеляційної інстанції не виявлено.

Судові витрати за подання зазначеної апеляційної скарги та проведення у справі судової експертизи згідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 273, пунктом 1 частини 1 статті 275, статтями 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фасадні Системи Метал Япи» на рішення Господарського суду Київської області від 12.02.2020 у справі №911/2636/19 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Київської області від 12.02.2020 у справі №911/2636/19 залишити без змін.

Матеріали справи №911/2636/19 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у порядку, передбаченому статтями 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 21.10.2020.

Головуючий суддя Ю.Б. Михальська

Судді І.М. Скрипка

А.І. Тищенко