ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.10.2020 року м.Дніпро

Справа № Б29/334-09

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Коваль Л.А. (доповідач)

суддів: Паруснікова Ю.Б., Чередка А.Є.

при секретарі судового засідання: Михайловій К.С.

розглянувши апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Альфа-Банк" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 28.07.2020 (прийняту суддею Первушиним Ю.Ю.) у справі № Б29/334-09

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційної фірми "Будмехсервіс"

до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародна будівельна компанія "Україна-Канада"

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст заявлених вимог.

Публічне Акціонерне товариство "Укрсоцбанк" звернулось до господарського суду зі скаргою на дії/бездіяльність керуючого санацією Самошоста Івана Івановича, в якій з урахуванням доповнень від 10.02.2020 просить:

- визнати дії (бездіяльність) арбітражного керуючого Самошоста І.І., свідоцтво №1222 від 16.07.2013 під час виконання повноважень керуючого санацією у справі №29/334-09 про банкрутство ТОВ "МБК"Україна-Канада" неправомірними;

- усунути арбітражного керуючого Самошоста І.І., свідоцтво №1222 від 16.07.2013 від виконання повноважень керуючого санацією у справі №29/334-09 про банкрутство ТОВ "МБК"Україна-Канада";

- застосувати автоматизовану систему для визначення арбітражного керуючого для виконання функцій керуючого санацією/ліквідатора у справі № Б29/334-09 про банкрутство ТОВ "МБК"Україна-Канада".

2. Короткий зміст оскаржуваного судового рішення у справі та мотиви його прийняття.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 28.07.2020 у цій справі, зокрема, в задоволенні скарги ПАТ "Укрсоцбанк" (правонаступником якого є АТ "Альфа-Банк") за вх. №34403/18 від 07.08.2018) на дії/бездіяльність керуючого санацією Самошоста Івана Івановича з урахуванням доповнень за вх. №7932/20 від 17.02.2020 - відмовлено.

Приймаючи вказане рішення суд першої інстанції виходив з тих обставин, що перевищення нормативно визначеного законом строку тривалості процедури санації були спричинені незалежними від керуючого санацією об`єктивними причинами, що виникли в тому числі, через дії ПАТ "Укрсоцбанк" щодо оскарження дій керуючого санацією стосовно спрямування до бюджету сум ПДВ, отриманих у складі ціни продажу предметів застави, які в подальшому кілька разів переглядались в апеляційному та касаційному порядку.

Повноваження щодо прийняття питання про продовження строку санації в силу Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" належали виключно комітету кредиторів, а не конкретно керуючому санацією.

Також суд першої інстанції зазначив, що твердження скаржника, про необхідність проведення керуючим санацією заліку зустрічних однорідних вимог з конкурсними кредиторами є необґрунтованими.

Правомірність сплати боржником ПДВ від продажу заставного майна була визнана ухвалою господарського суду Дніпропетровської області у справі №Б29/334-09 від 23.04.2018, що винесена за підсумками розгляду скарги ПАТ "Укрсоцбанк" і набрала законної сили. Судовий розгляд цієї скарги господарськими судами різних інстанцій тривав з серпня 2015 по квітень 2018.

Крім того, затримка продажу заставного майна для погашення вимог забезпечених кредиторів виникла через незалежні від керуючого санацією обставини: по-перше, через реєстрацію прав власності на окремі предмети застави третіми особами; по-друге, через затримку з наданням експертної оцінки заставного майна одним із забезпечених кредиторів (АТ "Дельта Банк"); по-третє, через процесуальні дії іншого забезпеченого кредитора (ПАТ "Укрсоцбанк") щодо оскарження порядку використання коштів, отриманих від продажу предметів застави з аукціону.

Процес погашення вимог кредиторів 4-ї черги шляхом відступлення їм прав вимоги боржника до третіх осіб поступово реалізовувався.

Із сукупності наведених фактів, суд дійшов висновку, що не вбачає підстав для задоволення скарги ПАТ "Укрсоцбанк" (правонаступником якого є АТ "Альфа-Банк") за вх. №34403/18 від 07.08.2018) на дії/бездіяльність керуючого санацією Самошоста Івана Івановича з урахуванням доповнень за вх.№7932/20 від 17.02.2020.

3. Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Акціонерне товариство "Альфа-Банк" подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на те, що оскаржуване рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить оскаржувану ухвалу скасувати та ухвалите нове рішення, яким задовольнити скаргу ПАТ "Укрсоцбанк" за вих. № 34403/18 від 07.08.2018 (правонаступником якого є АТ "Альфа-Банк"); визнати дії (бездіяльність) арбітражного керуючого Самошоста Івана Івановича під час виконання повноважень керуючого санацією у справі № 29/334-09 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародна будівельна компанія "Україна-Канада" неправомірними.

4. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник зазначає, що Господарський суд задовольняючи клопотання керуючого санацією про продовження строку санації, понад 1,5 роки ігнорував (не розглянуто по сутті й досі) подане у вересні 2018 клопотання АТ "Укрсоцбанк" про припинення процедури санації, визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури, у якому Банком наводились факти неналежного виконання плану санації, зазначалась безперспективність відновлення платоспроможності боржника у процедурі санації та необхідність переходу в ліквідаційну процедуру.

Скаржник зазначає, що планом санації передбачалося погашення частини вимог кредиторів четвертої черги в сумі 94 745,1 тис. грн. шляхом передачі кредиторам право вимоги, які має підприємство до третіх осіб.

За доводами скаржника, за весь час проведення процедури санації жодних дій жодного погашення частини вимог кредиторів четвертої черги шляхом передачі кредиторам право вимоги керуючим санацією не здійснено.

Судом не досліджувались умови договору про відступлення йому права вимоги ТОВ "МБК "Україна-Канада" до ТОВ "Дніпровськпромбуд", а також факт виконання сторонами погоджених умов договору, зокрема щодо сплати ціни за яку право вимоги уступлено.

На думку скаржника, судом залишено поза увагою та не надано жодної оцінки доводам Скаржника про те, що окрім невиконання п. 3 розділу 5 Плану санації, за весь час виконання обов`язків керуючого санацією Самошостом І.І., не вживались заходи щодо стяґнення дебіторської заборгованості перед боржником; не заявлялись позови від імені боржника про стягнення заборгованості з дебіторів боржника, а також з осіб, які несуть з боржником відповідно до закону або договору субсидіарну (додаткову) чи солідарну відповідальність (вважаємо, що як наслідок, боржник назавжди втратив право стягнути дебіторську заборгованість на суму 94 млн. грн. з зазначених в таб. 18 контрагентів у зв`язку зі спливом строків позовної давності.

Апелянт вважає, що керуючий санацією відступив від визначеного Планом санації порядку продажу заставленого майна та погашення вимог заставних кредиторів чим порушив Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та не виконав ухвалу господарського суду про затвердження плану санації (внесення змін до Плану санації в частині ПДВ було ініційовано в 2018 -через 3 роки після реалізації забезпечення ПАТ "Укрсоцбанк"), керуючий санацією порушив положення ст. 31 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (стара редакція, згідно якої кошти, одержані від продажу майна банкрута, спрямовуються в першу чергу для задоволення вимог, забезпечених заставою, а вимоги щодо сплати податків і зборів задовольняються у третю чергу), що розповсюджуються на погашення кредиторських вимог у процедурі санації боржника та власне на процедуру санації боржника.

За доводами скаржника, в наслідок зазначеного, забезпеченим кредитором ПАТ "Укрсоцбанк" недоотримано грошові кошти в сумі 1 247 583, 33 грн, тим самим арбітражний керуючий Самошост І.І. неправомірно завдав збитків Банку на вказану суму.

Також скаржник зазначає, що матеріали справи не містять жодних доказів вжиття арбітражним керуючим Самошостом І.І. заходів, направлених на підготовку та проведення продажу заставного майна АТ "Дельта Банк", а отже, план санації в частині погашення заставних вимог АТ "Укрсоцбанк" виконано частково, а в частині заставних вимог АТ "Дельта Банк" взагалі не виконувався.

Крім того, з моменту затвердження плану санації та до моменту визнання боржника банкрутом та ліквідаційної процедури План санації в частині укладення договору з інвестором та надання інвестором безпроцентної позики в розмірі 7 млн. грн не виконано, натомість бездіяльність Самошоста І.І. в цій частині списано судом на "потребу у внесенні Формальних змін до плану санації".

Апелянт вважає, що арбітражний керуючий Самошост І.І. унеможливив виконання п. 4 Розділу 5 Плану санації, а також на шкоду боржнику та інтересам інших кредиторів здійснив виведення активів боржника на суму понад 50 млн. грн. перед запровадженням ліквідаційної процедури боржника.

На думку скаржника, загальний висновок суду про відсутність підстав для задоволення скарги, тобто належне виконання арбітражним керуючим Самошостом І.І. обов`язків, передбачених Законом про банкрутство та Плану санації прямо суперечить, висновку, раніше викладеному у постанові № 29/334-09 від 21.05.2020, якою визнано боржника банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру: "Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи документи та рішення зборів кредиторів від 18.05.2020, прийшов до висновку, що фінансовий стан підприємства за час процедури санації боржника не поліпшився, більше того реалізацію заходів, передбачених планом санації не здійснено, за таких обставин задоволення вимог кредиторів можливо не інакше, як через застосування до боржника ліквідаційної процедури".

5. Узагальнений виклад позиції інших учасників справи.

Арбітражний керуючий Самошост І.І. у судове засідання не з`явився, відзиву на апеляційну скаргу не подав. Про час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 098.

Інші учасники у справі також у судове засідання не з`явились, відзиву на апеляційну скаргу не подали. Про час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

6. Рух справи у суді апеляційної інстанції.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 28.09.2020 відкрито апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Альфа-Банк" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 28.07.2020 у справі № Б29/334-09; розгляд апеляційної скарги призначено в судове засідання на 19.10.2020 о 16:30 год.

У судовому засіданні 19.10.2020 оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

7. Встановлені судом обставини справи.

Як вбачається з матеріалів справи, провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародна будівельна компанія "Україна-Канада" порушено 18.09.2009.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 17.01.2013 введено процедуру санації боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю "Україна-Канада", керуючим санацією боржника призначено арбітражного керуючого Самошоста І.І., ліцензія АГ №594756.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 28.03.2014 затверджено план санації боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародна будівельна компанія "Україна-Канада".

Публічне акціонерне товариство "Укрсоцбанк" (правонаступником якого є АТ "Альфа-Банк") звернулось до господарського суду зі скаргою на дії/бездіяльність керуючого санацією Самошоста Івана Івановича, в якій з урахуванням доповнень від 10.02.2020 зокрема просить:

- визнати дії (бездіяльність) арбітражного керуючого Самошоста І.І., свідоцтво №1222 від 16.07.2013 під час виконання повноважень керуючого санацією у справі №29/334-09 про банкрутство ТОВ "МБК "Україна-Канада" неправомірними.

Скаргу на бездіяльність скаржник обґрунтовує тим, що арбітражним керуючим Самошост І.І. за період виконання обов`язків керуючого санацією допущено порушення чинного законодавства, зокрема, в порушенні ч.1 ст. 28 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", що полягає в довготривалості процедури санації, в порушення п.6 статті 28 Закону не вживалося жодних заходів щодо стягнення дебіторської заборгованості, не виконання (бездіяльність) керуючого санацією плану санації на протязі 4 років, що призвело до затримки погашення вимог заставних кредиторів. Також, скаржник вказує на те, що арбітражним керуючим заходи, направлені на підготовку та продаж заставного майна АТ "Дельта Банк" не проводились взагалі, за весь час проведення процедури санації жодних дій щодо передачі кредиторам право вимоги керуючим санацією не здійснено.

8. Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції.

21.10.2019 набрав чинності Кодекс України з процедур банкрутства від 18.10.2018 № 2597-VIII.

Зі змісту п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства вбачається, що з дня введення в дію цього Кодексу визнається таким, що втратив чинність зокрема Закон України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом (Відомості Верховної Ради України, 1992 р., № 31, ст. 440 із наступними змінами).

Пунктом 4 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства встановлено, що з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу.

Як зазначено вище, ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 17.01.2013 введено процедуру санації боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю "Україна-Канада" та на даний час провадження у справі № Б29/334-09 перебуває на стадії санації.

З огляду на викладене, при подальшому розгляді справи про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Україна-Канада" слід застосовувати норми Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції до 19.01.2013 (далі - Закон).

Частиною 11 ст.3-1 Закону про банкрутство (в редакції до 19.01.2013) передбачено, що невиконання або неналежне виконання обов`язків, покладених на арбітражного керуючого згідно з цим Законом, за відсутності наслідків, передбачених цією статтею, може бути підставою для усунення арбітражного керуючого від виконання ним своїх обов`язків, про що господарський суд виносить ухвалу.

За правилами ч.8 ст.17 Закону про банкрутство керуючий санацією може бути звільнений господарським судом від виконання повноважень керуючого санацією, зокрема, на підставі рішення комітету кредиторів у разі невиконання чи неналежного виконання ним своїх обов`язків. При цьому комітет кредиторів повинен запропонувати кандидатуру іншого керуючого санацією, про що виноситься ухвала господарського суду.

Приведені положення ч.8 ст.17 Закону про банкрутство кореспондують з відповідними положеннями ч.8 ст.16 цього Закону, якими визначено, що прийняття рішення про припинення повноважень арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) та про призначення нового арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) належить до компетенції комітету кредиторів.

Отже, за приписами Закону про банкрутство правом на звернення з клопотанням про припинення повноважень керуючого санацією наділений комітет кредиторів, який прийняв таке рішення.

Водночас, виходячи з загальних положень ч.11 ст.3-1 Закону про банкрутство безпосередньо господарський суд вправі усунути арбітражного керуючого від виконання ним своїх обов`язків на випадок їх невиконання або неналежне виконання.

Згідно з ч.5 ст.3-1 Закону про банкрутство (в редакції до 19.01.2013) арбітражний керуючий зобов`язаний: здійснювати заходи щодо захисту майна боржника; вживати заходів щодо недопущення будь-якої можливості виникнення конфлікту інтересів та невідкладно повідомляти суду про наявність конфлікту інтересів; аналізувати фінансову, господарську та інвестиційну діяльність боржника, його становище на ринках; в порядку, установленому законодавством, надавати державному органу з питань банкрутства інформацію, необхідну для ведення Єдиної бази даних про підприємства, щодо яких порушено провадження у справі про банкрутство; повідомляти комітет кредиторів та кредиторів, вимоги яких забезпечені заставою, про час, місце та умови продажу заставного майна окремим рекомендованим листом з повідомленням про вручення; виконувати інші повноваження, передбачені цим Законом.

При реалізації своїх прав та обов`язків арбітражний керуючий зобов`язаний діяти сумлінно та розумно з урахуванням інтересів боржника та його кредиторів (ч.6 ст.3-1 Закону про банкрутство).

Ч. 8 ст. 17 Закону про банкрутство встановлено, що керуючий санацією зобов`язаний: прийняти в господарське відання майно боржника та організувати проведення його інвентаризації; відкрити спеціальний рахунок для проведення санації та розрахунків з кредиторами; розробити та подати для схвалення зборами кредиторів план санації боржника; організувати ведення бухгалтерського і статистичного обліку та фінансової звітності; здійснювати заходи щодо стягнення дебіторської заборгованості перед боржником; від імені боржника заявляти позови про стягнення заборгованості з дебіторів боржника, а також з осіб, які несуть з боржником відповідно до закону або договору субсидіарну (додаткову) чи солідарну відповідальність; розглядати вимоги кредиторів щодо зобов`язань боржника, які виникли після порушення справи про банкрутство в процедурі розпорядження майном боржника та санації; заявляти в установленому порядку заперечення щодо заявлених до боржника вимог кредиторів, зазначених в абзаці сьомому цієї частини; звітувати перед комітетом кредиторів щодо послідовної реалізації плану санації; повідомляти у десятиденний строк з дня винесення господарським судом відповідної ухвали державний орган з питань банкрутства про своє призначення, затвердження мирової угоди, закінчення виконання плану санації, звільнення від обов`язків; забезпечувати визначення початкової вартості майна шляхом проведення незалежної оцінки в разі відчуження майна у процедурі санації; здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

Як вбачається із матеріалів справи, арбітражний керуючий Самошост І.І. призначений керуючим санацією у справі № Б29/334-09 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародна будівельна компанія "Україна-Канада" ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 17.01.2013.

Відповідно до Закону про банкрутство арбітражним керуючим Самошостом І.І. здійснювалось звітування до суду про хід процедури санації, що підтверджується звітами наданими до матеріалів справи.

За ч. 1 ст. 17 Закону про банкрутство господарський суд за клопотанням комітету кредиторів у строк, що не перевищує строку дії процедури розпорядження майном, установленого відповідно до цього Закону, має право винести ухвалу про проведення санації боржника та призначення керуючого санацією.

Санація вводиться на строк не більше дванадцяти місяців.

За клопотанням комітету кредиторів чи керуючого санацією або інвесторів цей строк може бути продовжено до шести місяців або скорочено.

Згідно частини 8 статті 16 Закону про банкрутство до компетенції комітету кредиторів належить, серед іншого, внесення пропозицій господарському суду щодо продовження або скорочення строку процедур розпорядження майном боржника чи санації боржника.

Відповідно до частини 6 статті 18 Закону про банкрутство, у разі схвалення комітетом кредиторів плану санації який передбачає більший строк санації боржника, ніж початково встановлений господарський суд продовжує строк санації, якщо є підстави вважати, що продовження строку санації і виконання плану санації приведе до відновлення платоспроможності боржника.

Враховуючи вищевказані норми Закону, суд звертає увагу, що повноваження щодо прийняття питання про продовження строку санації в силу Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" належали виключно комітету кредиторів, а не керуючому санацією.

Комітет кредиторів, як колегіальний орган, який представляє інтереси всіх кредиторів, самостійно приймав рішення щодо продовження строку процедури санації боржника та повноважень керуючого санацією боржника Самошоста І.І.

При цьому, арбітражний керуючий Самошост І.І. звертався до суду із відповідним клопотанням за дорученням саме комітету кредиторів.

Як зазначено вище, ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 28.03.2014 затверджено план санації боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародна будівельна компанія "Україна-Канада".

План санації передбачає заходи відновлення платоспроможності, у тому числі, продаж заставного майна та забезпечення за рахунок продажу останнього погашення вимог забезпечених кредиторів; погашення вимог кредиторів шляхом обміну на активи підприємства, продажу частини майна боржника, одержаних коштів від виробничої діяльності боржника. Також план санації передбачає погашення вимог кредиторів шостої черги шляхом укладення мирової угоди.

Щодо продажу заставного майна підприємства і задоволення за рахунок одержаних коштів вимог кредиторів, забезпечених заставою цього майна, передбачається продати усе майно підприємства, яким забезпечені вимоги заставних кредиторів, в порядку, визначеному Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Початкова вартість цього майна визначається шляхом проведення незалежної експертної оцінки в порядку, установленому законодавством про оцінку майна, майнові права та професійну оціночну діяльність. За рахунок продажу заставного майна передбачається задовольнити вимоги заставних кредиторів у розмірі 17 180, 6 тис. грн., в тому числі: вимоги ПАТ "Укрсоцбанк" - 16 194, 2 тис. грн., вимоги АТ "Дельтабанк" - 986, 4 тис.

Із матеріалів справи вбачається, що 30.03.2015 проведено аукціон з продажу майна, що належить ТОВ "МБК "Україна-Канада" і є предметом забезпечення по зобов`язанням перед ПАТ "Укрсоцбанк" (організатор аукціону - ТОВ "Центр з реалізації проблемних активів"). За підсумками аукціону покупцем зазначеного майна стало ПАТ "Укрсоцбанк".

03.04.2015 ТОВ "МБК "Україна-Канада" на підставі договорів купівлі - продажу нерухомого майна на аукціоні передало Публічному акціонерному товариству "Укрсоцбанк" 13 об`єктів проданого заставного майна, про що складено відповідні акти про передання права власності на нерухоме майно.

09.04.2015 здійснено державну реєстрацію переходу права власності на зазначене майно до покупця в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Як зазначив керуючий санацією у своєму відзиві, під час підготовки аукціону виявилось, що на 2 об`єкти заставного майна (будинки по вул. Бульварна, 2, кв.2 та вул. Вишнева Долина, 7 у смт.Ювілейне (нова назва - смт.Слобожанське) було зареєстровано право власності іншими особами. Відповідно, ці об`єкти не були виставлені на продаж з аукціону. Крім того, щодо цих двох об`єктів були не завершені судові розгляди.

Від продажу заставного майна на вищезазначеному аукціоні боржником було отримано грошові кошти у сумі 14 758 660,00 грн, з яких було сплачено до бюджету ПДВ в розмірі 1 247 583, 33 грн.

Отже, з продажу заставного майна банку було перераховано грошові кошти у сумі 13 511 076, 67 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 1604 від 25.06.2015 (т. 37 а.с. 123).

Правомірність сплати боржником ПДВ від продажу заставного майна була визнана ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області у справі №Б29/334-09 від 23.04.2018, що винесена за підсумками розгляду скарги ПАТ "Укрсоцбанк" і набрала законної сили.

У своїй скарзі ПАТ "Укрсоцбанк" зазначає, що на цей час лишається непроданою квартира №1 у будинку по вул. Бульварна, 2, яка перебуває у заставі ПАТ "Укрсоцбанк".

Проте, згідно з наданою інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 124871722 від 22.05.2018 (т. 26 а.с. 135-136), у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно не зареєстровано право застави (іпотеки) ПАТ "Укрсоцбанк" на квартиру №1 по вул. Бульварна, буд. 2, смт. Ювілейне, тоді як згідно із договором застави, у заставі перебуває в цілому двоквартирний будинок №2 по вул. Бульварна.

Отже, необхідність продажу зазначеної квартири як предмета застави для погашення забезпечених вимог ПАТ "Укрсоцбанк" підлягає додатковому з`ясуванню.

Стосовно посилання скаржника на визнання частково недійсним аукціону з продажу майна в процедурі санації, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю "Міжнародна будівельна компанія "Україна-Канада", а саме в частині продажу лоту № 2 - будинку (матеріали стін: пінобетонні блоки) загальною площею 234, 8 кв.м, житловою площею 164, 4 кв.м, що складається з двох квартир: квартира № 1 - загальна площа 117, 4 кв.м, житлова площа 82, 1 кв.м, квартира № 2 - загальна площа 117, 4 кв.м, житлова площа 82, 3 кв.м, з господарськими спорудами: замощення літ. 1 (тротуарна плитка), огорожа літ. № 1-6 (метал), що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, смт. Ювілейне, вул. Бульварна, 1, який відбувся 30.03.2015, як на підставу неналежного виконання арбітражним керуючим Самошостом І.І. обов`язків розпорядника майна, колегія суддів зазначає наступне.

Так, ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 22.05.2018 у справі № Б29/334-09 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародна будівельна компанія "Україна-Канада" заяву гр. ОСОБА_1 від 16.02.2017 про визнання частково недійсним аукціону та визнання недійсним договору купівлі-продажу задоволено; визнано недійсними результати аукціону з продажу майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародна будівельна компанія "Україна-Канада" в частині продажу лоту № 2: Будинок (матеріали стін: пінобетонні блоки), загальною площею 234, 8 кв.м, житловою площею 164, 4 кв.м, що складається з двох квартир: квартира № 1 - загальна площа 117, 4 кв.м; житлова площа 82, 1 кв.м; квартира № 2 - загальна площа 117, 4 кв.м; житлова площа 82, 3 кв.м; з господарськими спорудами: замощення літ. І (тротуарна плитка), огорожа літ. № 1-6 (метал), що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, смт. Ювілейне, вул. Бульварна, буд. 1, проведеного 30.03.2015; визнано недійсним Договір купівлі-продажу нерухомого майна - будинку (матеріали стін: пінобетонні блоки), загальною площею 234, 8 кв.м, житловою площею 164, 4 кв.м, що складається з двох квартир: квартира № 1 - загальна площа 117, 4 кв.м; житлова площа 82, 1 кв.м; квартира № 2 - загальна площа 117, 4 кв.м; житлова площа 82, 3 кв.м; з господарськими спорудами: замощення літ. І (тротуарна плитка), огорожа літ. № 1-6 (метал), що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, смт. Ювілейне, вул. Бульварна, буд. 1, укладений 30.03.2015. між керуючим санацією Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародна будівельна компанія "Україна-Канада" Самошостом І.І. та Публічним акціонерним товариством "Укрсоцбанк".

Приймаючи рішення про задоволення заяви ОСОБА_1 , місцевий господарський суд виходив з тих обставин, що організатором аукціону не дотримано вимог Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" щодо порядку оприлюднення оголошення про проведення аукціону, що є підставою для визнання недійсними результатів аукціону; визнання результатів аукціону недійсними тягне за собою визнання недійсним укладеного з переможцем договору купівлі-продажу.

Отже, результати аукціону визнано недійсними саме у зв`язку з недотримання організатором аукціону вимог Закону про банкрутство щодо порядку оприлюднення оголошення, а не у зв`язку з недотримання вимог Закону про банкрутство керуючим санацією.

Стосовно продажу майна боржника, яке забезпечує вимоги АТ "Дельта-Банк" керуючим санацією у поданому до суду першої інстанції відзиві на скаргу повідомлено суду, що листом 22.05.2014 банк повідомив керуючого санацією, що самостійно забезпечить проведення незалежної експертної оцінки заставного майна боржника. Згодом Банк повідомив керуючого санацією, що боржник має замовити оцінку заставного майна у ТОВ "Юнівес Консалтинг" надати її на погодження до АТ Дельта Банк" і подальші дії продажу майна погоджувати з АТ "Дельта Банк".

В подальшому, керуючий санацією знову звернувся до АТ "Дельта Банк" щодо проведення оцінки заставного майна. Проте відповіді не отримав.

Встановлені вище обставини вказують на те, що затримка продажу заставного майна для погашення вимог забезпечених кредиторів виникла через незалежні від керуючого санацією обставини.

Стосовно непроведення заліку зустрічних однорідних вимог з конкурсними кредиторами, які мають також і дебіторську заборгованість перед боржником, слід зазначити наступне.

Приписами Закону можливість зарахування між боржником та конкурсним кредитором зустрічних однорідних вимог не передбачена на жодній з чотирьох стадій провадження у справі про банкрутство (розпорядження майном боржника, мирової угоди, санації боржника, ліквідації банкрута). Станом на час провадження справи про банкрутство на стадії санації боржника, яка передбачає систему заходів, що здійснюються під час провадження у справі про банкрутство з метою запобігання визнання боржника банкрутом та відкриття щодо нього ліквідаційної процедури, вчинення дій щодо зарахування зустрічних однорідних кредиторських вимог є неможливим (зокрема, якщо відповідні заходи не передбачені планом санації).

Наведеної правової позиції дотримується Верховний суд у складі Касаційного господарського суду в постанові від 09.08.2018 у справі № 1/Б-294.

При цьому, план санації який був затверджений судом у даній справі таких заходів відновлення платоспроможності не містить.

Таким чином, твердження скаржника, про необхідність проведення керуючим санацією заліку зустрічних однорідних вимог з конкурсними кредиторами є необґрунтованими.

Крім того, згідно із планом санації ТОВ "Фірма Реєстратор" входить до переліку дебіторів, вимоги боржника до яких можуть бути спрямовані на погашення вимог кредиторів 4-ї черги. Разом з тим, на підставі постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.11.2014 у справі №804/17072/14 ТОВ "Фірма "Реєстратор" було припинено, як юридичну особу.

Щодо обміну частини вимог кредиторів 4-ї черги реєстру на активи боржника (права вимоги до третіх осіб).

Керуючий санацією з цього приводу пояснив суду, що на виконання плану санації в серпні 2015, квітні 2016 та у липні 2018 усім кредиторам четвертої черги надсилались письмові пропозиції щодо обміну їх вимог на вимоги ТОВ "МБК "Україна-Канада" до третіх осіб. У 2015 році відповідь надійшла тільки від КП "Дніпроводоканал", з яким боржник вступив у листування з цього питання, але позитивного результату не дійшли. У 2016 році відповідей від кредиторів отримано не було. У 2018 пропозиція викликала зацікавленість у ТОВ "Управління будівництва-1", з яким 12.09.2018 укладено договір про відступлення йому права вимоги ТОВ "МБК "Україна-Канада" до ТОВ "Дніпровськпромбуд" у розмірі 12 029 632, 40 грн, за рахунок чого на відповідну суму частково погашені його вимоги, включені до 4-ї черги реєстру.

Стосовно посилання скаржника на відсутність внесення до реєстру вимог кредиторів відповідних змін щодо розміру вимог КП ТОВ "Управління будівництва-1", апеляційний суд звертає увагу на наступне.

Частиною 2 ст. 15 Закону про банкрутство в редакції до 19.01.2013 у попередньому засіданні господарський суд розглядає реєстр вимог кредиторів, вимоги кредиторів, щодо яких були заперечення боржника і які не були включені розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів. За результатами розгляду господарський суд виносить ухвалу, в якій зазначається розмір визнаних судом вимог кредиторів, які включаються розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів, та призначається дата проведення зборів кредиторів.

Реєстр вимог кредиторів повинен включати усі визнані судом вимоги кредиторів. У реєстрі вимог кредиторів повинні міститися відомості про кожного кредитора, розмір його вимог за грошовими зобов`язаннями чи зобов`язаннями щодо сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, невикористаних та своєчасно не повернутих коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), черговість задоволення кожної вимоги, окремо розмір неустойки (штрафу, пені).

Ухвала є підставою для визначення кількості голосів, які належать кожному кредитору при прийнятті рішення на зборах (комітеті) кредиторів.

Грошові вимоги, за якими затверджено реєстр вимог кредиторів, не переглядаються господарським судом, який здійснює провадження у справі. Закон не надає право суду самостійно переглядати вимоги кредиторів, вносити зміни або викладати ухвалу за результатами попереднього засідання. Суд не може відхиляти визнані вимоги, визнавати нові вимоги тощо. Визнані вимоги кредиторів залишаються незмінними протягом усього провадження у справі про банкрутство.

Внесення змін до затвердженого господарським судом реєстру вимог кредиторів здійснюється виключно за наслідками перегляду ухвали господарського суду в апеляційному та касаційному порядку або за нововиявленими обставинами, а також у разі правонаступництва.

Тобто, керуючий санацією в силу Закону не може самостійно вносити такі зміни до реєстру вимог кредиторів.

Щодо участі інвестора в реалізації плану санації.

У своїй скарзі ПАТ "Укрсоцбанк" стверджує, що підстави для визнання ТОВ "МБК "Україна-Канада" банкрутом виникли ще 09.09.2016, коли ТОВ "Компанія з управління активами "Славутич-Капітал" (інвестора згідно з планом санації) було припинено як юридичну особу.

Керуючий санацією у поданому до суду першої інстанції відзиві на скаргу повідомив, що ТОВ "КУА "Славутич-Капітал" припинене шляхом приєднання до ТОВ "ФКС-КОНСАЛТ", яке стало його правонаступником. Наведене підтверджується інформацією з веб-сайту Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Із пояснень керуючого санацією вбачається, що 10.07.2016 керуючий санацією звертався до ТОВ "КУА "Славутич-Капітал" з листом щодо укладення договору про довгострокову безпроцентну позику на умовах плану, санації (7 млн.грн. із строком повернення не менше п`яти років після дати припинення провадження у справі про банкрутство). 21.08.2016 від ТОВ "КУА "Славутич-Капітал" надійшла відповідь про його перебування у процесі реорганізації і необхідність погодження цього питання з його правонаступником. 05.02.2018 керуючим санацією на адресу ТОВ "ФКС-КОНСАЛТ", як правонаступника ТОВ "КУА "Славутич-Капітал" направлено листа щодо укладення договору на умовах, передбачених планом санації. Листом від 28.03.2018 ТОВ "ФКС-КОНСАЛТ" повідомило, що питання стосовно укладення вищезазначеного договору можливо розглянути лише після внесення змін до плану санації ТОВ "МБК "Україна-Канада" щодо заміни інвестора ТОВ "КУА "Славутич-Капітал" на ТОВ "ФКС-КОНСАЛТ".

Тобто, існувала потреба у внесенні змін до плану санації в цій частині.

Матеріалами справи підтверджується, що на засіданні комітету кредиторів ТОВ "МБК "Україна-Канада" було прийнято рішення, зокрема, про схвалення змін до плану санації Боржника, у тому числі, і щодо зміни інвестора у справі, про що складено протокол засідання комітету кредиторів ТОВ "МБК "Україна-Канада" № 24 від 14.06.2018.

В подальшому керуючий санацією звернувся до ПАТ "Укрсоцбанк" та АТ "Дельта-Банк" з листом про погодження змін до плану санації.

Листом ПАТ "Укрсоцбанк" 312.1-02/37-15576 від 12.06.2018 та листом АТ "Дельта-Банк" № 23.1/2323 від 22.06.2018 було відмовлено в погодженні змін до плану санації.

Таким чином, відсутні підстави вважати, що керуючим санацією Самошостом І.І. не проводилась робота щодо участі інвестора в реалізації плану санації.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу, що згідно протоколу засідання комітету кредиторів ТОВ "МБК "Україна-Канада" № 25 від 14.09.2018 комітетом кредиторів було визнано роботу арбітражного керуючого Самошоста І.І. задовільною і такою, що відповідає інтересам кредиторів та боржника. Також на вказаному засіданні комітетом кредиторів було прийнято рішення про висловлення незгоди зі скаргою ПАТ "Укрсоцбанк" на дії/бездіяльність керуючого санацією боржника Самошоста І.І.

Посилання скаржника на мотиви прийняття судом першої інстанції постанови Господарського суду Дніпропетровської області від 21.05.2020 у цій справі є безпідставними, оскільки мотиви для прийняття постанови є висновками суду у цій справі, яких суд дійшов внаслідок здійсненої ним правової кваліфікації підстав саме для визнання боржника банкрутом.

Отже, доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, а оскаржуване рішення господарського суду відповідає чинному законодавству.

9. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (частина 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване судове рішення місцевого господарського суду зміні або скасуванню.

Керуючись статтями 129, 269, 275, 276, 281-283 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Альфа-Банк" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 28.07.2020 у справі № Б29/334-09 залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 28.07.2020 у справі № Б29/334-09 залишити без змін.

Витрати з оплати судового збору за подання апеляційної скарги віднести на Акціонерне товариство "Альфа-Банк".

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Повне судове рішення складено 23.10.2020.

Головуючий суддя Л.А. Коваль

Суддя Ю.Б. Парусніков

Суддя А.Є. Чередко