РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

23.10.2020Справа № 910/10703/20
Господарський суд міста Києва у складі судді Гулевець О.В. розглянувши матеріали господарської справи у спрощеному позовному провадженні без проведення судового засідання

за позовом Фізичної особи-підприємця Савіцької Ольги Григорівни

до Акціонерного товариства «Укрпошта»

про відшкодування збитків у розмірі 4 111,49 грн

Без повідомлення (виклику) учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Фізична особа-підприємець Савіцька Ольга Григорівна звернулася до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства «Укрпошта» про відшкодування збитків у розмірі 4 111,49 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем з технічних причин було зараховано платіж позивача на інший особовий рахунок, що в результаті завдало позивачу збитків у розмірі 4 111,49 грн.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 27.07.2020 зазначену позовну заяву залишив без руху, встановив позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

11.08.2020 через канцелярію суду позивачем подано заяву про усунення недоліків, допущених при поданні до суду позову.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.08.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/10703/20, постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (без проведення судового засідання).

У відповідності до ч. 2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Частинною третьою статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

09.09.2020 через відділ діловодства суду від відповідача надійшов відзив на позов, в якому відповідач заперечив проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що відповідачем одразу після виявлення помилки було вжито заходів щодо її виправлення. Також, відповідач вказує, що допущення помилки відповідачем під час перерахування суми грошового зобов`язання позивача має кваліфікуватися як дія, хоча й помилкова, а тому не можу бути підставою для притягнення відповідача до відповідальності за неперераховані кошти чи порушення строків перерахування платежу.

Згідно із частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Савіцька Ольга Григорівна є фізичною особою-підприємцем та платником податкового збору у вигляді єдиного податку з фізичних осіб (свідоцтво серія А № 955083 від 01.01.2012).

Відповідно до свідоцтва платника єдиного податку серія А № 955083 від 01.01.2012, виданого ДПІ у Чортківському районі Тернопільської області, ФОП Савіцькою О.Г. (надалі - позивач) обрано спрощену систему оподаткування з 01.12.2012, ставка єдиного податку - 15% (2 група), вид господарської діяльності - 52.42.0. роздрібна торгівля одягом.

Як вбачається зі змісту акту камеральної перевірки своєчасності сплати єдиного податку ФОП Савіцька О.Г., складеного 17.04.2019 Головним управлінням Державної фіскальної служби у Тернопільській області за № 2037/19-00-50-06/ НОМЕР_1 , на підставі пп.20.1.1, 20.1.4 п.20.1 статті 20, пп.75.1.1 п. 75.1 статті 75, статті 76, п.86.1 та 86. статті 86 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VІ СДРІ відділу адміністрування податків і зборів з фізичних осіб Чортківського управління ГУ ДПС у Тернопільській області Когут І.Р. проведено камеральну перевірку з питань своєчасності сплати єдиного податку платника податку - Савіцька Ольга Григорівна (РНОКПП - НОМЕР_1 ).

Відповідно до акту камеральної перевірки своєчасності сплати єдиного податку проведеною перевіркою встановлено порушення вимог п.295.1 ст.295 розділу ХІV Податкового кодексу України, а саме: несвоєчасно сплачено нараховане грошове зобов`язання з єдиного податку в загальній сумі 4670,18 грн, яке нараховане згідно поданої заяви про застосування спрощеної системи оподаткування по визначених періодах, згідно переліку.

В подальшому, Головним управлінням Державної фіскальної служби у Тернопільській області направлено Фізичній особі-підприємцю Савіцькій Ользі Григорівні податкове повідомлення-рішення № від 14.05.2019 щодо грошових зобов`язань по акту перевірки від 17.04.2019 № 2037/19-00-50-06/ НОМЕР_1 , у зв`язку з простроченням сплати податку, починаючи з серпня 2018 року та визначено для оплати штраф у розмірі 50% несплаченої суми (5296,14 грн) у сумі 2648,07 грн.

Листом № 254/6-1/19-00-50-02 від 19.06.2019 Чортківське управління ГУ ДФС у Тернопільській області повідомило позивача про розгляд заяви останнього та відмову у скасуванні податкового повідомлення-рішення від 17.04.2019 № 2037/19-00-50-06/ НОМЕР_1 , оскільки кошти в сумі 558,50 грн на код платежу 18050400 Єдиний податок з фізичних осіб на підставі фіскального чека ПАТ «Укрпошта» не надходило.

Акціонерним товариством «Укрпошта» (надалі - відповідач) направлено відповідь № 201-04-1386 від 05.06.2019 на звернення ФОП Савіцької О.Г. №б/н від 02.05.2019, зі змісту якого вбачається, що кошти в сумі 558,50 грн., сплачені позивачем 08.08.2018 на користь «УК в Чортківському районі» у відділені поштового зв`язку Чортків-1, по технічних причинах були зараховані на інший особовий рахунок.

Листом №19-00-5006/276 від 12.08.2019 Чортківське управління ГУ ДФС у Тернопільській області на адвокатський запит від 05.08.2019 повідомило, що оплата грошового зобов`язання у сумі 558,45 грн від 08.08.2018 не поступила, штрафні санкції ППР від 14.05.2019 № сплачені в повному розмір у сумі 2648,07 грн.

Окрім того, на підставі пп.20.1.1, 20.1.4 п.20.1 статті 20, пп.75.1.1 п. 75.1 статті 75, статті 76, п.86.1 та 86.2 статті 86 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VІ СДРІ відділу адміністрування податків і зборів з фізичних осіб Чортківського управління ГУ ДПС у Тернопільській області Когут І.Р. проведено камеральну перевірку з питань своєчасності сплати єдиного податку платника податку - Савіцька Ольга Григорівна (РНОКПП - НОМЕР_1 ) та актом камеральної перевірки своєчасності сплати єдиного податку ФОП Савіцька О.Г. № 68/19-00-50-06/ НОМЕР_1 від 12.09.2019 встановлено про порушення вимог п.295.1 ст.295 розділу ХІV Податкового кодексу України, а саме: несвоєчасно сплачено нараховане грошове зобов`язання з єдиного податку в загальній сумі 4526,13 грн, яке нараховане згідно поданої заяви про застосування спрощеної системи оподаткування по визначених періодах, згідно переліку.

Головним управлінням Державної фіскальної служби у Тернопільській області направлено Фізичній особі-підприємцю Савіцькій Ользі Григорівні податкове повідомлення-рішення № від 25.09.2019 щодо грошових зобов`язань по акту перевірки № 68/19-00-50-06/ НОМЕР_1 від 12.09.2019, у зв`язку з простроченням сплати податку та визначено для оплати штраф у розмірі 50% несплаченої суми (1877,88 грн) у сумі 938,94 грн.

Також, 25.09.2019 Головним управлінням Державної фіскальної служби у Тернопільській області направлено Фізичній особі-підприємцю Савіцькій Ользі Григорівні податкове повідомлення-рішення № щодо грошових зобов`язань по акту перевірки № 68/19-00-50-06/ НОМЕР_1 від 12.09.2019, у зв`язку з простроченням сплати податку та визначено для оплати штраф у розмірі 20% несплаченої суми (2596,55 грн) у сумі 519, 31 грн.

Окрім того, 25.09.2019 Головним управлінням Державної фіскальної служби у Тернопільській області направлено Фізичній особі-підприємцю Савіцькій Ользі Григорівні податкове повідомлення-рішення № щодо грошових зобов`язань по акту перевірки № 68/19-00-50-06/ НОМЕР_1 від 12.09.2019, у зв`язку з простроченням сплати податку та визначено для оплати штраф у розмірі 10% несплаченої суми (51,70 грн) у сумі 5,17 грн.

15.10.2019 Чортківське управління ГУ ДФС у Тернопільській області у листі №521/10-1/19-00-50-05 від 15.10.2019 на адвокатський запит від 07.10.2019 повідомило, що податкові повідомлення - рішення № від 25.09.2019 у сумі 938,94 грн, № від 25.09.2019 у сумі 519, 31 грн, № від 25.09.2019 у сумі 5,17 грн сплачені в повному розмір у сумі 1463,42 грн. Станом на 01.10.2019 заборгованість відсутня.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що застосування органом ДФС до ФОП Савіцької О.Г. штрафних санкцій відбулось внаслідок помилкового зарахування АТ «Укрпошта» Єдиного соціального внеску, який був сплачений позивачем у серпні 2018 року, у зв`язку із чим позивачу завдані збитки у сумі 4111,49 грн (2648,07 + 1463,42).

Позивач звернувся до відповідача із заявою №б/н від 28.10.2019 про відшкодування збитків у сумі 4111,49 грн, у зв`язку помилковим зарахуванням АТ «Укрпошта» Єдиного соціального внеску. Проте, відповідач відповіді на заяву позивача не надав, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з позовом про відшкодування збитків у розмірі 4 111,49 грн.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом. Шкода, завдана неправомірними діями, відшкодовується у випадках, встановлених цим Кодексом та іншим законом.

Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування шкоди, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправної поведінки, шкоди та її розміру, причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою, вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Слід зауважити, що шкода - це зменшення або знищення майнових чи немайнових благ, що охороняються законом. Протиправною є поведінка, що не відповідає вимогам закону або договору, тягне за собою порушення майнових прав та інтересів іншої особи і спричинила заподіяння збитків. Причинний зв`язок як елемент цивільного правопорушення виражає зв`язок протиправної поведінки і шкоди, що настала, при якому протиправність є причиною, а шкода - наслідком. Також деліктна відповідальність за загальним правилом настає за наявності вини заподіювача шкоди.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч.ч.1-3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Захищене статтею 6 Європейської конвенції з прав людини право на справедливий судовий розгляд також передбачає право на змагальність провадження. Кожна сторона провадження має бути поінформована про подання та аргументи іншої сторони та має отримувати нагоду коментувати чи спростовувати їх.

Дія принципу змагальності ґрунтується на переконанні: протилежність інтересів сторін найкраще забезпечить повноту матеріалів справи через активне виконання сторонами процесу тільки їм притаманних функцій. Принцип змагальності припускає поєднання активності сторін у забезпеченні виконання ними своїх процесуальних обов`язків із забезпеченням судом умов для здійснення наданих їм прав.

Окрім того, суд зазначає, що однією з засад здійснення господарського судочинства у відповідності до ст.2 Господарського процесуального кодексу України є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Принцип рівності сторін у процесі - у розумінні «справедливого балансу» між сторонами - вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.33 Рішення віл 27.10.1993р. Європейського суду з прав людини у справі «Домбо Бегеер Б.В. проти Нідерландів»).

У п.26 рішення від 15.05.2008р. Європейського суду з прав людини у справі «Надточій проти України» суд нагадує, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище у порівнянні з опонентом.

Частиною 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову.

За таких обставин, враховуючи зміст ст.129 Конституції України, ч.ч.1-3 ст.13, ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України при зверненні до суду з даним позовом позивачем повинно бути доведено протиправність поведінки відповідача, факт заподіяння матеріальної шкоди та її розмір, а також наявність причинно-наслідкового зв`язку між поведінкою відповідача та матеріальною шкодою.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами у справі, відповідно до платіжного повідомлення № позивачем 08.08.2018 було сплачено кошти у розмірі 558,50 грн на користь УК Чортківському р-ні, р/р 9559, з призначенням платежу: «єдиний податок».

Відповідно до пояснень відповідача викладених у відзиві на позов та згідно листа Акціонерного товариства «Укрпошта» № 201-04-1386 від 05.06.2019, кошти в сумі 558,50 грн, сплачені позивачем 08.08.2018 на користь «УК в Чортківському районі» у відділені поштового зв`язку Чортків-1, по технічних причинам - збій в роботі програмного забезпечення автоматизованої системи «Автоматизоване робоче місце відділення зв`язку», були зараховані на інший особовий рахунок - № НОМЕР_2 , що підтверджується платіжним дорученням №364851 від 09.08.2018 на суму 558,50 грн, копія якого надана відповідачем разом з відзивом на позов.

Інструкцією про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженою постановою Національного банку України від 21.01.2004 № 22 (надалі - Інструкція), встановлено загальні правила, види і стандарти розрахунків клієнтів банків та банків у грошовій одиниці України на території України, що здійснюються за участю банків.

Так, відповідно до п.п. 2.3. та 2.4. Інструкції відповідальність за правильність заповнення реквізитів розрахункового документа несе особа, яка оформила цей документ і подала до обслуговуючого банку. Банк перевіряє відповідність заповнення реквізитів розрахункових документів клієнтів, крім інкасових доручень (розпоряджень), вимогам додатка 9 до цієї Інструкції.

Пунктом 2.5. Інструкції передбачено, якщо розрахункові документи, у яких перевірено реквізити, заповнено з порушенням вимог цієї глави, глав 5, 6 і 12 та додатка 9 до цієї Інструкції, то банк, що здійснив перевірку, повертає їх без виконання згідно з пунктами 2.15 і 2.18 цієї глави та пунктом 11.11 глави 11 цієї Інструкції

Отже, судом встановлено, що по технічних причинам відповідачем було помилково зараховано кошти сплачені позивачем 08.08.2018 у розмірі 558,50 грн на інший розрахунковий рахунок - № НОМЕР_2 , ніж зазначений позивачем у платіжному повідомленні № від 08.08.2018 - № НОМЕР_3 .

При цьому, в матеріалах справи наявний лист АТ «Укрпошта» №432-373 від 05.06.2019 направлений Тернопільському управлінню ГУ ДФС у Тернопільській області, зі змісту якого вбачається, що відповідач просив орган ДФС зарахувати перераховані 10.08.2018 кошти з розрахункового рахунку № НОМЕР_2 на розрахунковий рахунок № НОМЕР_3 у сумі 558,50 грн по платнику Савіцька Ольга Григорівна.

Тобто, зазначене вище свідчить про вжиття заходів відповідачем щодо направлення сплачених позивачем коштів на належний рахунок та зарахування їх у відповідності до призначення, що спростовує обґрунтування позивача щодо наявності протиправної поведінки відповідача.

Окрім того, із наданого позивачем платіжного повідомлення № від 08.08.2018 про сплату коштів у розмірі 558,50 грн вбачається призначення платежу: «єдиний податок», однак суд відзначає, що встановити місяць за який був сплачений позивачем єдиний податок у розмірі 558,50 грн із наданого документу не вбачається можливим, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про не доведеність позивачем зазначених обставин у позові, в розумінні ст. ст. 74-79 Господарського процесуального кодексу України.

З приводу розміру збитків, як обов`язкової складаної відшкодування шкоди, суд зазначає наступне.

Частиною 1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.1 ст.77 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Частиною 2 статті 224 Господарського кодексу України, передбачено, що під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

До складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила правопорушення, в силу ч. 1 ст. 225 Господарського кодексу України, включаються: - вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; - додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; - неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; - матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

За доводами позивача, внаслідок дій відповідача органом ДФС було застосовано до ФОП Савіцької О.Г. штрафні санкції, у зв`язку із чим позивачу завдані збитки у сумі 4111,49 грн (2648,07 + 1463,42), які становлять суму штрафу, що був нарахований на підстав актів камеральної перевірки своєчасності сплати єдиного податку №2037/19-00-50-06/ НОМЕР_1 від 17.04.2019 та № 68/19-00-50-06/ НОМЕР_1 від 12.09.2019.

Відповідно до п.п. 20.1.1., 20.1.4., 20.1.19. п. 20.1. ст. 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право, зокрема, запрошувати платників податків, зборів, платежів або їхніх представників для перевірки правильності нарахування та своєчасності сплати податків, зборів, платежів, дотримання вимог законодавства з інших питань; проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків; застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи.

Підпунктом 75.1.1. пункту 75.1. статті 75 Податкового кодексу України визначено, що камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка (п. 86.1. ст. 86 Податкового кодексу України).

Як встановлено судом, з актів камеральної перевірки своєчасності сплати єдиного податку, складених Головним управлінням Державної фіскальної служби у Тернопільській області за №№: 2037/19-00-50-06/ від 17.04.2019, № 68/19-00-50-06/ НОМЕР_1 від 12.09.2019 слідує, що за результатами проведеної перевірки податковим органом встановлено порушення ФОП Савіцькою О.Г. вимог п.295.1 ст.295 розділу ХІV Податкового кодексу України, а саме: несвоєчасно сплачено нараховане грошове зобов`язання з єдиного податку в загальній сумі 4670,18 грн та 4526,13 грн, яке нараховане згідно поданої заяви про застосування спрощеної системи оподаткування по визначених періодах, у зв`язку з чим на підставі податкових повідомлень-рішень: № від 14.05.2019, № від 25.09.2019, № від 25.09.2019, № від 25.09.2019 до позивача застосовано штраф в сумі 2648,07 (№), в сумі 938,94 грн (№), в сумі 519, 31 грн (№), в сумі 5,17 грн (№).

Відповідальність платника податку передбачена п. 122.1 ст. 122 Податкового кодексу України, відповідно до якого несплата (неперерахування) фізичною особою - платником єдиного податку, визначеною підпунктами 1 і 2 пункту 291.4 статті 291 цього Кодексу, авансових внесків єдиного податку в порядку та у строки, визначені цим Кодексом, тягне за собою накладення штрафу в розмірі 50 відсотків ставки єдиного податку, обраної платником єдиного податку відповідно до цього Кодексу.

Судом досліджено та проаналізовано зміст актів камеральної перевірки своєчасності сплати єдиного податку, складених Головним управлінням Державної фіскальної служби у Тернопільській області за №№: 2037/19-00-50-06/ від 17.04.2019, № 68/19-00-50-06/ НОМЕР_1 від 12.09.2019, та встановлено, що за період з 20.08.2018 по 09.04.2019 позивачем кожного місяця в зазначений період не здійснювалась сплата податкового зобов`язання з простроченням встановленого строку, у зв`язку з чим позивачу нараховано штраф у розмірі 50% ставки єдиного податку на загальну суму 4670,18 грн, а не на одну прострочену оплату у розмірі 558,45 грн.

Зазначене вище підтверджується визначеними періодами нарахувань та кількість днів затримки сплати податкового зобов`язання, які містяться у актах камеральної перевірки своєчасності сплати єдиного податку № 2037/19-00-50-06/ від 17.04.2019, № 68/19-00-50-06/ НОМЕР_1 від 12.09.2019 та встановлені під час проведення перевірки Головним управлінням Державної фіскальної служби у Тернопільській області:

Гранична дата сплати податкового зобов`язанняФактична дата сплати податкового зобов`язанняСума нарахованого податкового зобов`язанняКількість днів затримки сплати узгодженої суми податкового зобов`язання
20.08.201805.09.2018558,4516
20.09.201804.10.2018558,4514
20.10.201805.11.2018558,4516
20.11.201803.12.2018558,4513
20.12.201803.01.2019558,4514
20.08.201805.09.2018558,4516
20.09.201804.10.2018558,4514

20.10.201805.11.2018558,4516
20.11.201803.12.2018558,4513
20.12.201803.01.2019558,4514
20.02.201901.03.2019625,959
20.03.201909.04.2019625,9515

Гранична дата сплати податкового зобов`язанняСума нарахованого податкового зобов`язанняКількість днів затримки сплати узгодженої суми податкового зобов`язання
20.05.2019625,961
20.06.2019625,961
20.07.2019625,961

Гранична дата сплати податкового зобов`язанняСума нарахованого податкового зобов`язання Фактична дата сплати податкового зобов`язанняКількість днів затримки сплати узгодженої суми податкового зобов`язанняШтраф у розмірі
07.06.201951,725.07.20191010%
09.07.2019261.325.07.20194220%
09.07.201931325.07.20194220%
09.07.201952.225.07.20194220%
25.07.2019260.825.07.20195820%
25.07.201931325.07.20195820%
25.07.2019279.2525.07.20195820%

25.07.2019279.2525.07.20195820%
25.07.2019279.2525.07.20195820%
25.07.2019279.2525.07.20195820%
25.07.2019279.2525.07.20195820%

Позивачем було сплачено нараховані Головним управлінням Державної фіскальної служби у Тернопільській області штрафи у загальному розмірі 4 111,49 грн, з яких: 2648,07 грн за актом камеральної перевірки своєчасності сплати єдиного податку №2037/19-00-50-06/ НОМЕР_1 від 17.04.2019 та 1463,42 грн за актом камеральної перевірки своєчасності сплати єдиного податку № 68/19-00-50-06/ НОМЕР_1 від 12.09.2019, що підтверджується листами Чортківського управління ГУ ДФС у Тернопільській області №19-00-5006/276 від 12.08.2019 та №521/10-1/19-00-50-05 від 15.10.2019 про оплату податкових повідомлень-рішень: № від 14.05.2019, № від 25.09.2019, № від 25.09.2019, № від 25.09.2019 в повному розмірі у сумі 2648,07 грн та у сумі 1463,42 грн. Станом на 01.10.2019 заборгованість відсутня.

Відповідно до п. 295.1. ст. 295 Податкового кодексу України платники єдиного податку першої і другої груп сплачують єдиний податок шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця.

Таким чином, враховуючи, що в матеріалах справи наявні докази на оплату єдиного податку лише за один місяць у розмірі 558,50 грн, який позивач був зобов`язаний сплатити до 20.08.2018, відсутність в матеріалах справи доказів вини відповідача у здійсненні перерахування всіх платежів у період з 20.08.2018 по 09.04.2019, та з огляду на те, що саме відповідачем здійснювались затримки сплати суми податкового зобов`язання за весь період з 20.08.2018 по 09.04.2019 у загальному розмірі 4670,18 грн (акт №2037/19-00-50-06/ НОМЕР_1 від 17.04.2019) та 4526,13 грн (акт № 68/19-00-50-06/ НОМЕР_1 від 12.09.2019), відповідальність, передбачену п. 126.1 ст. 126 Податкового кодексу України, несе безпосередньо позивач у даній справі.

Отже, позивачем не доведено належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами в розумінні вимог ст. ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України, розміру понесених збитків, оскільки визначені позивачем збитки у розмірі 4111,49 грн, які обґрунтовані позивачем як нарахування штрафу за несвоєчасну сплату єдиного податку не мають прямого причинно-наслідкового зв`язку між діями відповідача та завданням шкоди позивачу, а також позивачем не доведено належними та допустимими доказами наявність вини відповідача у простроченні оплат та невиконання обов`язку позивача щодо сплати податкового зобов`язання у визначені строки за період з 20.08.2018 по 09.04.2019.

Суд звертає увагу, що рішення суду про задоволення позову може бути прийнято виключно у тому випадку, коли подані позивачем докази дозволять суду зробити чіткий, конкретний та безумовний висновок про обґрунтованість та законність вимог позивача.

У відповідності до пункту 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 року № 6 "Про судове рішення" рішення з господарського спору повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з`ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.

Приписами ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст. ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Підсумовуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими, недоведеними належними доказами та такими, що не підлягають задоволенню, а тому враховуючи наведене, з`ясувавши повно і всебічно обставини справи, суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог Фізичної особи-підприємця Савіцької Ольги Григорівни до Акціонерного товариства «Укрпошта» про відшкодування збитків у розмірі 4 111,49 грн.

Судовий збір за розгляд справи відповідно до ст. 129 ГПК України покладається на позивача.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238, 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено у порядку і строк, встановлені ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано: 23.10.2020.

Суддя О.В. Гулевець