ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"13" жовтня 2020 р. Cправа №902/190/20

Суддя Господарського суду Вінницької області Нешик О.С., при секретарі судового засідання Шаравській Н.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ТД "Ніка-Імпорт", м.Вінниця

до товариства з обмеженою відповідальністю "Еко Ніка", с.Строїнці Тиврівського району Вінницької області

про стягнення 96412,28 грн заборгованості згідно договору купівлі-продажу

представники сторін в судове засідання не з`явилися

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Господарського суду Вінницької області перебуває справа №902/190/20 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ТД "Ніка-Імпорт" про стягнення на його користь з товариства з обмеженою відповідальністю "Еко Ніка" заборгованості за поставлений товар у розмірі 96412,28 грн, що нарахована з посиланням на неналежне виконання останнім умов генерального договору купівлі-продажу нафтопродуктів №310719-1Д від 31.07.2019.

Ухвалою суду від 06.07.2020 вказану справу №902/190/20 прийнято до свого провадження та призначено підготовче засідання на 15.09.2020.

За результатами судового засідання, 15.09.2020, судом постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 13.10.2020.

На визначену судом дату (13.10.2020) представники сторін в судове засідання не з`явилися, хоча про місце, дату та час його проведення останні повідомлялися належним чином, ухвалою суду від 15.09.2020, яка була направлена на адресу останніх, що значиться відносно них в ЄДРЮОФОП.

При цьому суд зазначає, що в матеріалах справи міститься рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення відповідачу (вх. №12018 від 08.10.2020).

15.09.2020 на електронну адресу суду надійшло клопотання позивача про розгляд справи за його відсутності, за наявними в матеріалах справи документами. При цьому останній зазначає, що сума боргу відповідача з часу подання позовної заяви до суду не змінилась, додаткових доказів не має.

Положеннями ст.178 Господарського процесуального кодексу України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Будь-яких письмових заяв і клопотань на день розгляду справи від відповідача щодо відкладення розгляду справи до суду не надійшло.

З огляду на вищезазначене суд приходить висновку, що відповідач належним чином повідомлений про дане судове засідання. Неявка останнього є підставою до розгляду справи за його відсутності, що передбачено п.1 ч.3 ст.202 ГПК України.

За таких обставин, справа підлягає вирішенню за наявними матеріалами з огляду на приписи ч.9 ст.165 та ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які долучено позивачем до матеріалів справи, судом встановлено наступне.

31.07.2019 між товариством з обмеженою відповідальністю "ТД "Ніка-Імпорт" (далі по тексту також - Постачальник, позивач) та товариством з обмеженою відповідальністю "Еко Ніка" (далі по тексту також - Покупець, відповідач) укладено Генеральний договір №310719-1Д купівлі-продажу нафтопродуктів (далі по тексту також - Договір).

Згідно до предмету Договору: "Постачальник зобов`язується передати у власність Покупця, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити нафтопродукти, надалі - "Товар", відповідно до умов цього Договору" (п. 1.1 Договору).

Відповідно до п.п. 3.1 - 3.3 Договору поставка Товару в рамках цього Договору провадиться окремими "погодженими об`ємами". "Погоджений об`єм", надалі "Об`єм" - обумовлена Постачальником та Покупцем кількість Товару, визначена в Заявці. Кількість Товару, поставленого Постачальником та прийнятого Покупцем в рамках кожної Заявки, фіксується видатковими накладними.

Товар вважається поставленим Постачальником та прийнятим Покупцем за кількістю та якістю, а право власності на Товар таким, що перейшло від Постачальника до Покупця, з дати підписання видаткової та товарно - транспортної накладної, якщо інше не передбачене в Договорі. Датою поставки Товару вважається дата видаткової накладної.

Згідно до п.п. 6.1. - 6.6 Договору Покупець здійснює 20 % передоплату за Товар шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника, якщо інше не передбачене Додатковою угодою. Оплата здійснюється на підставі виставленого Постачальником рахунку. Датою здійснення оплати за Товар вважається дата зарахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника. У разі надходження грошових коштів після закінчення термінів, передбачених рахунком Постачальник має право відмовити у відвантаженні Товару і повернути грошові кошти Покупцеві. Ціна Товару, який був оплачений Покупцем залишається незмінною. Ціна Товару є договірною, зазначається з урахуванням ПДВ.

За наявності заборгованості Покупця за Товар, відвантажений за даним Договором, Покупець даним, без будь-яких додаткових письмових доручень та розпоряджень, доручає Постачальнику, а Постачальник зараховує кошти, які надійшли від Покупця, як погашення заборгованості за Товар, відвантажений за даним Договором в минулі періоди незалежно від вказаного в платіжному дорученні Покупця призначенні платежу. Зміна призначення платежу, здійснена Постачальником відповідно до даного пункту, не вимагає від Сторін будь-якого письмового оформлення.

Сторони домовилися про наступну послідовність погашення Покупцем своїх грошових зобов`язань за даним Договором: 1) пеня; 2)штраф; 3)прострочена сума частково несплачених або несвоєчасно сплачених отриманих нафтопродуктів; 4)поточна планова оплата.

На виконання умов Договору позивачем було передано у власність відповідача Товар (дизельне паливо) на загальну суму 1091293,74 грн, що підтверджується обопільно підписаними видатковими накладними: №РН-0001650 від 31.07.2019, №РН-0001586 від 04.08.2019, №РН-0001706 від 20.08.2019, №РН-0001754 від 03.09. 2019, №РН-0001791 від 12.09.2019, №РН-0001870 від 27.09.2019, №РН-0001902 від 04.10.2019, №РН-0001952 від 16.10.2019, №РН-0002042 від 29.10.2019, №РН- 0002118 від 12.11.2019, №РН-0002205 від 28.11.2019.

Поряд з тим, відповідач за отриманий товар розрахував частково на суму 994881,46 грн, що підтверджується наявними в матеріалах справи виписками по рахунку позивача, а також Актом звірки взаєморозрахунків від 01.01.2020.

Таким чином, у відповідача утворилась заборгованість по оплаті вартості отриманого товару в сумі 96412,28 грн, у зв`язку із чим позивач звернувся до суду з даним позовом.

На підставі встановлених обставин справи суд дійшов наступних висновків.

Згідно із п.3 ч.1 ст.174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

З моменту укладення сторонами договору між ними виникли зобов`язання, які мають правову природу договору купівлі-продажу.

В силу ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст.692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін (ст. 632 ЦК України).

Згідно зі ст.526 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України, ч.7 ст.193 Господарського кодексу України).

Вирішуючи питання щодо наявності факту порушення відповідачем прав позивача, за захистом яких останній звернувся, суд враховує наступне.

Як зазначалось раніше: сторони в 6 розділі Договору обумовили порядок проведення розрахунків, зокрема узгодили, що покупець здійснює 20% передоплату за Товар шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника, якщо інше не передбачене Додатковою угодою (п.6.1). При цьому, зі змісту п.п. 6.2, 6.4 слідує, що термін оплати визначається в рахунках.

Пунктом 3 ухвали суду від 06.07.2020 суд зобов`язав учасників справи до дня призначеного судового засідання надати суду усі первинні документи на підтвердження виконання сторонами зобов`язань згідно договору купівлі-продажу нафтопродуктів №310719-1Д від 31.07.2019, в т.ч. сплати заборгованості, - станом на дату розгляду даної справи у суді.

15.09.2020 на електронну адресу суду надійшло клопотання позивача №123 від 15.09.2020, в якому останній, з-поміж іншого, повідомляє, що додаткових доказів не має.

При цьому відповідач вимоги вказаної ухвали суду не виконав, визначені судом докази не надав.

З огляду на викладене (як зазначалось раніше), суд постановив здійснювати розгляд та вирішення справи за наявними у ній матеріалами.

Так, судом встановлено, що в частині наявних в матеріалах справи видаткових накладних, а також в призначеннях платежів, здійснених відповідачем, та які відображено у банківських виписках (а.с. 22-25) є посилання на рахунки-фактури, зокрема: №СФ0001481 від 31.07.2019, №СФ-0001495 від 02.08.2019 тощо, що свідчить про їх отримання ТОВ "Еко Ніка". Однак вказані та будь-які інші рахунки в матеріалах справи відсутні.

Враховуючи відсутність в матеріалах справи виставлених позивачем відповідачу рахунків на оплату, суд позбавлений можливості дослідити їх зміст.

Водночас слід зауважити, що в матеріалах справи наявний обопільно підписаний та скріплений печатками сторін Акт звірки взаєморозрахунків (а.с.26), яким сторони зафіксували факт наявності заборгованості товариства з обмеженою відповідальністю "Еко Ніка" перед товариством з обмеженою відповідальністю "ТД "Ніка - Імпорт" станом на 01.01.2020 в розмірі 96412,28 грн.

В постанові від 05.03.2019 у справі №910/1389/18 Касаційний господарський суд у складі Верховного суду зазначив, що відповідно до вимог чинного законодавства акт звірки розрахунків у сфері бухгалтерського обліку та фінансової звітності не є зведеним обліковим документом, а є лише технічним (фіксуючим) документом, за яким бухгалтерії підприємств звіряють бухгалтерський облік операцій. Акт відображає стан заборгованості та в окремих випадках - рух коштів у бухгалтерському обліку підприємств та має інформаційний характер, тобто має статус документа, який підтверджує тотожність ведення бухгалтерського обліку спірних господарських операцій обома сторонами спірних правовідносин. Сам по собі акт звірки розрахунків не є належним доказом факту здійснення будь-яких господарських операцій: поставки, надання послуг тощо, оскільки не є первинним бухгалтерським обліковим документом.

Підсумовуючи викладені вище обставини, суд приходить до висновку про наявність факту порушення відповідачем прав позивача, за захистом яких останній звернувся, оскільки матеріалами справи підтверджено обставини передачі відповідачу товару та відсутність повної та своєчасної оплати зі сторони останнього за його отримання.

Відповідно до ст.527 Цивільного кодексу України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Кожна зі сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги.

Частиною 1 статті 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

З огляду на викладене суд вважає, що вимога позивача про стягнення заборгованості в розмірі 96412,28 грн є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідач не скористався своїм правом та не подав до суду відзив на позовну заяву чи докази, які б спростовували заявлені позовні вимоги та свідчили б про відсутність у нього обов`язку сплатити заявлену до стягнення заборгованість.

З огляду на вищевикладене, оцінивши подані докази, суд дійшов висновку про повне задоволення позовних вимог.

За правилами ст.129 ГПК України судові витрати зі сплати судового збору підлягають стягненню з відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 7, 8, 13, 14, 18, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 91, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Еко Ніка" (вул.50-річчя, 18а, с.Строїнці, Тиврівський район, Вінницька обл., 23340, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ТД "Ніка-Імпорт" (вул.600-річчя, 17, а/с 1958, м.Вінниця, 21021, ) 96412,28 грн - заборгованості, 2102,00 грн - відшкодування судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. Примірник повного судового рішення надіслати учасникам справи рекомендованими листами з повідомленнями про вручення поштових відправлень.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. 1,2 ст. 241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст. ст. 256, 257 ГПК України). Відповідно до п. 17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення складено 23 жовтня 2020 р.

Суддя Нешик О.С.

віддрук. прим.:

1 - до справи;

2 - позивачу (вул.600-річчя, 17, а/с 1958, м.Вінниця, 21021);

3 - відповідачу (вул.50-річчя, 18 а, с.Строїнці, Тиврівський район, Вінницька обл., 23340).