ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" жовтня 2020 р. Справа № 19/465

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Попікової О.В.

суддів: Корсака В.А.

Євсікова О.О.

розглянувши апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Укргазвидобування"

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 31.08.2020

за скаргою Акціонерного товариства "Укргазвидобування"

на дії та рішення державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)

у справі №19/465 (суддя Джарти В.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська будівельна спілка"

до Дочірньої компанії "Укргазвидобування" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України"

про стягнення 58 315,18 грн.

за участю секретаря судового засідання: Руденко Н.С.,

в судовому засіданні взяли участь представники:

- стягувача не з`явилися, повідомлені належним чином;

- боржника Шляхетський А.Л., адвокат, посв. №000263 від 13.08.2018;

- ДВС не з`явилися, повідомлені належним чином;

Короткий зміст і підстави позовних вимог.

Акціонерне товариство "Укргазвидобування" (далі - АТ «Укргазвидобування») звернулось до Господарського суду міста Києва зі скаргою на дії та рішення державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (далі - Відділ), у якій просило: визнати неправомірними дії державного виконавця Відділу Чорного Володимира Вікторовича з направлення до ПАТ АК "Укргазбанк" платіжної вимоги від 06.08.2020 №6579701/UAN/1712/8 на суму 5832,05 грн.; визнати неправомірною платіжну вимогу Відділу від 06.08.2020 №6579701/UAN/1712/8 на суму 5832,05 грн.

В обґрунтування поданої скарги АТ «Укргазвидобування» вказує, що самостійно сплатило платіжним дорученням від 06.08.2020 №317922 грошові кошти в сумі 5832,05 грн., а платіжна вимога від 06.08.2020 була оформлена та надіслана державним виконавцем Шевченківського РВДВС у м. Києві Центрального МРУ МЮ (м. Київ) вже після сплати АТ «Укргазвидобування» коштів в сумі 5832,05 грн.

На думку АТ «Укргазвидобування», зазначені дії державного виконавця Шевченківського РВДВС у м. Києві Центрального МРУ МЮ (м. Київ) Чорного В.В. є неправомірними, оскільки спрямовані до подвійного списання з рахунку АТ «Укргазвидобування» коштів в сумі 5832,05 грн. за виконавчим провадженням №6579701, які були самостійно сплачені боржником, чим були порушені права АТ «Укргазвидобування».

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.08.2020 відмовлено у відкритті провадження з розгляду скарги АТ "Укргазвидобування" на дії та рішення державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у справі №19/465.

Місцевий господарський суд дійшов висновку про те, що скарга АТ "Укргазвидобування" від 17.08.2020 на дії та рішення державного виконавця Відділу не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства, оскільки зі змісту поданої АТ "Укргазвидобування" скарги вбачається, що викладені у ній вимоги стосуються виключно рішень та дій державного виконавця Відділу щодо виконання його постанов від 06.08.2020 про стягнення виконавчого збору та стягнення витрат виконавчого провадження, а відтак підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.

Не погодившись із зазначеною ухвалою, АТ "Укргазвидобування" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на вказану ухвалу суду.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги АТ «Укргазвидобування» посилається на порушення господарським судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права. На думку скаржника предмет розгляду його скарги у цій справі не поширюється на юрисдикцію адміністративного суду, визначеного частиною 2 статті 74 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки предметом його скарги є оскарження рішень та дій державного виконавця органу ДВС, прийнятих (вчинених, допущених) в межах виконавчого провадження №6579701, відкритого на виконання наказу Господарського суду міста Києва від 03.03.2003 №19/465, що відповідно до частини 1 статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» є юрисдикцією господарського суду.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.

Згідно із витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.09.2020 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Попікова О.В., судді: Корсак В.А., Євсіков О.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського осуду від 29.09.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою АТ "Укргазвидобування" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 31.08.2020 у справі №19/465 та призначено справу до розгляду.

Позиції учасників справи.

Присутній у судовому засіданні представник АТ «Укргазвидобування» підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити, а оскаржувану ухвалу місцевого господарського суду скасувати.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 20.11.2002 у справі №19/465 присуджено до стягнення з Дочірньої компанії «Укргазвидобування» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська будівельна спілка» 51004,00 грн. основного боргу, 969,08 грн. інфляційних втрат, 1119,29 грн. 3% річних, 530,92 грн. витрат по сплаті державного мита та 118,00 грн. витрат на оплату послуг з інформаційно-технічного забезпечення судового процесу.

03.03.2003 Господарським судом міста Києва на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 20.11.2002 у справі №19/465 було видано відповідний наказ.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.07.2020 замінено боржника у виконавчому провадженні - дочірню компанію "Укргазвидобування" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" її правонаступником - АТ "Укргазвидобування".

04.08.2020 АТ "Укргазвидобування" платіжним дорученням №315533 повністю сплатило зазначену в наказі Господарського суду міста Києва від 03.03.2003 в справі №19/465 суму боргу в загальному розмірі 53741,29 грн. на рахунок Відділу.

06.08.2020 державний виконавець Відділу Чорний В.В. виніс постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження №6579701, якою боржнику визначено розмір мінімальних витрат цього виконавчого провадження в сумі 457,92 грн., а також постанову про стягнення з АТ "Укргазвидобування" виконавчого збору в розмірі 5374,13 грн.

06.08.2020, АТ «Укргазвидобування» платіжним дорученням №317922 на виконання вказаних вище постанов сплатило на рахунок Відділу грошові кошти у загальному розмірі 5832,05 грн. (у тому числі: 457,92 грн., що становить розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, а також 574,13 грн. виконавчого збору).

ПАТ АБ «Укргазбанк», у відповідь на запит АТ «Укргазвидобування» від 13.08.2020, листом від 14.08.2020 (вих. №15932/23417/2020) надало АТ «Укргазвидобування» інформацію щодо примусового списання 12.08.2020 грошових коштів, з рахунків АТ «Укргазвидобування», а саме: 12.08.2020 ПАТ АБ «Укргазбанк» отримав поштове повідомлення з платіжними вимогами Шевченківського РВДВС у м. Києві Центрального МРУ МЮ (м. Київ) від 06.08.2020 №6579701/UAN/1712/8 на суму 5832,05 грн. з призначенням платежу, примусове списання коштів при примусовому виконанні виконавчих документів: наказу №19/465 від 03.03.2003, що видав Господарський суд міста Києва; постанова про стягнення виконавчого збору №6579701 від 06.08.2020, постанова про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження ВП №6579701 від 06.08.2020.

Зміст платіжної вимоги від 06.08.2020 №6579701/UAN/1712/8 свідчить, що 10.08.2020, шляхом надіслання поштовим зв`язком, державний виконавець подав її до банку, що його обслуговує - Управління державної казначейської служби України у Шевченківському районі м. Києва.

Відтак, платіжна вимога від 06.08.2020 була оформлена та надіслана державним виконавцем Шевченківського РВДВС у м. Києві Центрального МРУ МЮ (м. Київ) вже після сплати АТ «Укргазвидобування» коштів в сумі 5832,05 грн.

17.08.2020 через відділ діловодства та документообігу Господарського суду міста Києва від АТ "Укргазвидобування" надійшла скарга на дії та рішення державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (далі - Відділ), в якій товариство просило: визнати неправомірними дії державного виконавця Відділу Чорного Володимира Вікторовича з направлення до ПАТ АК "Укргазбанк" платіжної вимоги від 06.08.2020 №6579701/UAN/1712/8 на суму 5832,05 грн.; визнати неправомірною платіжну вимогу Відділу від 06.08.2020 №6579701/UAN/1712/8 на суму 5832,05 грн. На думку АТ «Укргазвидобування» дії державного виконавця Шевченківського РВДВС у м. Києві Центрального МРУ МЮ (м. Київ) Чорного В.В. є неправомірними, спрямовані до подвійного списання з рахунку АТ «Укргазвидобування» коштів в сумі 5832,05 грн. за виконавчим провадженням №6579701, які були самостійно сплачені платіжним дорученням від 06.08.2020 №317922, чим були порушені права АТ «Укргазвидобування».

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 55 Конституції України визначено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

За статтею 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Згідно із частиною 1 статті 18 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

З метою якісної та чіткої роботи судової системи міжнародним і національним законодавством передбачено принцип спеціалізації судів.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 (далі - Конвенція) та протоколи до неї, а також практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Поняття «суд, встановлений законом» стосується не лише правової основи існування суду, але й дотримання ним норм, які регулюють його діяльність (пункт 24 рішення ЄСПЛ від 20.07.2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України», заяви №29458/04 та №29465/04).

Суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції.

Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних і юридичних осіб, державних та суспільних інтересів.

Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати між собою компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства - цивільного, кримінального, господарського та адміністративного.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Предметна юрисдикція - це розмежування компетенції цивільних, кримінальних, господарських та адміністративних судів. Кожен суд має право розглядати і вирішувати тільки ті справи (спори), які віднесені до його відання законодавчими актами, тобто діяти в межах установленої компетенції.

При визначенні предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Відповідно до статті 339 ГПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частиною 1 статті 5 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

За змістом пункту 5 частини 1 статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» постанови державних виконавців про стягнення виконавчого збору, витрат на проведення виконавчих дій та накладення штрафу є окремими виконавчими документами.

Тобто примусовому виконанню підлягають не лише виконавчі документи, видані судами в передбачених законом випадках на виконання судових рішень, але й постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу.

Відповідно до частини 1 статті 74 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів ДВС щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом

Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів ДВС щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом (частина 2 статті 74 Закону України «Про виконавче провадження»).

Гарантією прав фізичних і юридичних осіб у виконавчому провадженні є можливість оскарження дій або бездіяльності державних виконавців.

Отже, Законом України «Про виконавче провадження» установлено спеціальний порядок судового оскарження рішення, дії чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця щодо стягнення виконавчого збору та/або витрат на проведення виконавчих дій, стягнення штрафів, згідно з яким відповідні спори відносяться до юрисдикції адміністративних судів та підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Можна зробити висновок, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів, незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані. До юрисдикції адміністративних судів належать також справи про оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби, прийнятих (вчинених, допущених) під час примусового виконання постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, як виконавчих документів в окремому виконавчому провадженні (зазначеної позиції дотримується Велика Палата Верховного Суду у постанові від 23.06.2020 у справі №705/1804/13-ц).

Крім того, такий висновок зробила Велика Палата Верховного Суду також у постановах від 06.06.2018 у справах №127/9870/16-ц та №921/16/14-г/15, від 20.09.2018 у справі №821/872/17, від 17.10.2018 у справі №826/5195/17, від 16.01.2019 у справі №279/3458/17-ц, від 21.08.2019 у справі №1915/1868/2012, від 09.10.2019 року у справі №758/201/17, від 18.12.2019 року у справі №344/21436/18, і підстав для відступу від нього не вбачається.

Отже, виходячи із наведених положень, а також враховуючи позицію Великої Палати Верховного Суду, є очевидним висновок: юрисдикція адміністративних судів поширюється як на 1) оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, тощо, які приймаються у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів незалежно від видавника виконавчого документа, так і на 2) оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця, що були вчинені в окремому виконавчому провадженні.

Колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що саме на постанову Великої Палати Верховного Суду від 23.06.2020 у справі №705/1804/13-ц посилається АТ «Укргазвидобування» в обґрунтування поданої апеляційної скарги, вважаючи, що подана ним скарга на дії Відділу має розглядатись в порядку господарського судочинства, оскільки, як стверджує Товариство, оспорювані ним дії державного виконавця не виокремлювалися в окреме виконавче провадження. Водночас, як вказувалося вище, до юрисдикції адміністративного суду підвідомчі не лише справи щодо дій, бездіяльності та рішень державного виконавця, прийняті/вчинені/допущені під час примусового виконання постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, що виділені в окреме виконавче провадження.

Пунктом 1 частини 1 статті 175 ГПК України встановлено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Враховуючи встановлені у справі обставини та норми чинного законодавства, які підлягають до застосування у спірних правовідносинах, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду, що подана АТ «Укргазвидобування» скарга не підлягає розгляду в порядку господарського судочинства, а повинна розглядатися в порядку адміністративного судочинства.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча п. 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Згідно з пункті 1) частини 1 статті 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення. Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (стаття 276 ГПК України).

Враховуючи встановлені у справі обставини та норми чинного законодавства, які підлягають до застосування у спірних правовідносинах, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що рішення місцевого господарського суду у цій справі є законним та обґрунтованим і підстав для його скасування не вбачається; підстави для задоволенні апеляційної скарги - відсутні.

Судові витрати.

У зв`язку з відсутністю підстав для задоволення апеляційної скарги витрати за подання апеляційної скарги у відповідності до статті 129 ГПК України покладаються на апелянта.

Керуючись статтями 74, 129, 269, 275, 276, 281-284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Укргазвидобування" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 31.08.2020 у справі №19/465 залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду міста Києва від 31.08.2020 у справі №19/465 залишити без змін.

Справу №19/465 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст постанови виготовлено 20.10.2020.

Головуючий суддя О.В. Попікова

Судді В.А. Корсак

О.О. Євсіков