ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.10.2020 справа № 914/785/20

м. Львів

Господарський суд Львівської області у складі судді Матвіїва Р.І. за участю секретаря судового засідання Демчук А.П. розглянув матеріали позовної заяви

за позовом: Громадської організації Спорт без кордонів, м. Львів,

до відповідача 1: Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради, м. Львів,

до відповідача 2: Виконавчого комітету Львівської міської ради, м. Львів,

предмет позову: визнання дій по відмові у погодженні здійснення поліпшень орендованого майна незаконними та зобов`язання вчинити дії прийняти рішення про надання згоди позивачу на здійснення поліпшень майна і видати наказ про надання згоди на проведення невід`ємних поліпшень орендованого майна,

підстава позову: незаконна відмова у погодженні позивачу здійснення поліпшень орендованого майна, набутого поза конкурсом,

за участю представників:

позивача: Науменко Ірина Василівна - адвокат, ордер від 26.03.2020 року,

відповідача 1: Кизик Ірина Андріївна - представник на підставі довіреності від 29.01.2020 року,

відповідача 2: не з`явився.

ПРОЦЕС

02.04.2020 року до Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Громадської організації Спорт без кордонів до Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради та до Виконавчого комітету Львівської міської ради про визнання дій по відмові у погодженні здійснення поліпшень орендованого майна незаконними та зобов`язання вчинити дії видати наказ про надання згоди на проведення невід`ємних поліпшень орендованого майна.

Ухвалою суду від 13.04.2020 року позовну заяву залишено без руху. Ухвалою суду від 12.05.2020 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на 03.06.2020 року.

Відводів складу суду сторонами не заявлено.

09.06.2020 року від відповідача 1 надійшов відзив на позовну заяву.

18.06.2020 року на електронну адресу суду від позивача надійшла відповідь на відзив.

01.07.2020 року від відповідача 1 надійшли заперечення на відповідь на відзив.

18.08.2020 електронною поштою від позивача надійшли уточнення до позовної заяви, які згідно з ухвалою від 02.09.2020 року прийнято до провадження як заяву про зміну предмета позову, встановлено відповідачам строк для надання відзиву з урахуванням зміни предмету позову.

21.09.2020 року від відповідача 2 надійшов відзив на позовну заяву.

У судовому засіданні 23.09.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 07.10.2020 року.

28.09.2020 року від позивача надійшла відповідь на відзив.

У судовому засіданні 07.10.2020 року за участю представників позивача та відповідача 1 судом розпочато та проведено розгляд справи по суті. Відповідач 2 повторно явку представника не забезпечив і причин неявки не повідомив, хоча про дату та час судового засідання повідомлений належним чином, отримавши поштову кореспонденцію суду 28.09.2020 року, що підтверджено відстеженням поштового відправлення за трек-кодом 291.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. А відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 202 ГПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Враховуючи систематичну неявку відповідача 2 у судові засідання по розгляду даної справи та враховуючи належне повідомлення сторони про дату та час судового засідання, суд зазначає, що неявка представника відповідача 2 у дане судове засідання не перешкоджає розгляду справи по суті в даному судовому засіданні.

СУТЬ СПОРУ ТА ПРАВОВА ПОЗИЦІЯ СТОРІН

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідачів про визнання дій по відмові у погодженні здійснення поліпшень орендованого майна незаконними та зобов`язання вчинити дії прийняти рішення про надання згоди на здійснення невід`ємних поліпшень нежитлового приміщення та видати наказ про надання згоди на проведення невід`ємних поліпшень орендованого майна.

Позивач стверджує, що він орендує нежитлові приміщення в Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради. Орендар належним чином виконує зобов`язання по внесенню орендної плати, проте, незадовільний стан приміщення виключає його використання позивачем за цільовим призначенням.

З метою отримання згоди на проведення невід`ємних поліпшень, 19.11.2019 року ГО «Спорт без кордонів» звернулась до відповідача-1 з заявою про надання згоди на здійснення невід`ємних поліпшень разом з відповідним пакетом документів, передбаченим Порядком надання орендарю згоди орендодавця комунального майна на здійснення невід`ємних поліпшень нежитлових приміщень, затвердженого ухвалою Львівської міської ради №4271 від 29.11.2018 року. Постійною комісією з питань комунальної власності Львівської міської ради рекомендовано Виконавчому комітетові Львівської міської ради надати згоду на здійснення невід`ємних поліпшень орендованого майна. Однак, 23.03.2020 р. позивачем отримано (нарочно) лист від відповідача-1 від 05.03.2020 р., в якому заначено про відмову у погодженні клопотання орендаря про здійснення невід`ємних поліпшень, оскільки під час проходження процедури отримання згоди на здійснення невід`ємних поліпшень набрав чинності новий Закон України «Про оренду державного та комунального майна», згідно з яким підставою для прийняття рішення про відмову у погодженні клопотання орендаря про здійснення невід`ємних поліпшень є отримання орендарем майна в оренду без проведення аукціону або конкурсу.

Позивач вважає таку відмову незаконною, оскільки весь необхідний перелік документів був поданий позивачем в Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради разом з заявою про надання згоди на здійснення невід`ємних поліпшень, а постійною комісією з питань комунальної власності рекомендовано виконавчому комітетові львівської міської ради надати згоду на здійснення невід`ємних поліпшень орендованого майна. Крім цього, ані конкурс, ані аукціон не проводився, що повністю відповідало вимогам Закону України «Про оренду державного та комунального майна» в редакції від 24.05.2016 р., чинній на момент виникнення правових відносин, оскільки обов`язковість їх проведення не була передбачена цим Законом. Відмова в наданні згоди на проведення невід`ємних поліпшень нежитлового приміщення з підстав укладення договору оренди без проведення аукціону або конкурсу може стосуватися виключно договорів, які укладаються після набрання чинності новим Законом України «Про оренду державного та комунального майна» та повинні бути укладені через процедуру аукціону.

Відповідач 1 - Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради заперечує позовні вимоги з посиланням на норми Закону України «Про оренду державного та комунального майна» від 03.10.2019 року - ч. 6 ст. 21, прикінцевих та перехідних положеннях даного закону, на норми Ухвали Львівської міської ради №4271 від 29.11.2018, якою затверджено порядок надання орендарю згоди орендодавця комунального майна на здійснення невід`ємних поліпшень нежитлових приміщень. Відповідач стверджує, що рішення виконавчого комітету про надання ГО «Спорт без кордонів» згоди на здійснення невід`ємних поліпшень нежитлового приміщення, яке відповідно до п. 14-15 ухвали міської ради є підставою видачі орендодавцем наказу про надання згоди або відмови на проведення невід`ємних поліпшень нежитлових приміщень, немає, відтак відсутня підстава для видання управлінням комунальної власності наказу про надання згоди на проведення невід`ємних поліпшень нежитлових приміщень.

Відповідач 2 - Виконавчий комітет Львівської міської ради вважає позовну заяву необгрунтованою та зазначає, що підставами для прийняття рішення про відмову у погодженні клопотання орендаря про здійснення невід`ємних поліпшень є, зокрема, отримання орендарем майна в оренду без проведення аукціону або конкурсу, а договір № 10659-17 від 06.11.2017 року укладався без проведення конкурсу, відповідно до п. 4 ст. 9 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», від 10.04.1992р. Також відповідач стверджує, що відповідно до Рішення Виконавчого комітету Львівської міської ради громадській організації «Спорт без кордонів» не була надана згода на здійснення невід`ємних поліпшень нежитлового приміщення. Крім цього, відповідач вважає, що суд, дотримуючись принципів законності, поділу влади, а також компетенції, визначеної Конституцією та законами України, не має права перебирати на себе повноваження робочого органу щодо вирішення питання щодо надання виконавчим комітетом Львівської міської ради дозволу на здійснення поточного та/або капітального ремонту орендованого майна.

ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ІЗ МАТЕРІАЛІВ СПРАВИ

06.11.2017 року Управління комунальної класності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради (згідно з договором орендодавець, надалі по тексту рішення відповідач 1) та Громадська організація «Спорт без кордонів» (згідно з договором орендар, надалі по тексту рішення позивач) уклали договір оренди № С-10659-17 нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень), відповідно до якого орендодавець, на підставі ухвали 13-ї сесії 6-го скликання Львівської міської ради № 2926 від 21.11.2013 року, на умовах визначених цим договором зобов`язується передати, а орендар прийняти в строкове платне користування нерухоме майно - нежитлові приміщення першого поверху загальною площею 140,7 кв.м., що позначені в технічній документації під індексами ІІІ, 8, 9, 10, 11, 12, які розташовані в будівлі (літ. А-1) за адресою м. Львів, вул. Сихівська, буд. 11, що знаходиться на балансі Львівського комунального підприємства "Агенція ресурсів Львівської міської ради" і належить територіальній громаді м. Львова в особі Львівської міської ради.

Згідно з п. 2.1 договору об`єкт оренди використовується орендарем для статутної діяльності.

Відповідно до Статуту Громадської організації «Спорт без кордонів» основними напрямками діяльності Організації є сприяння розвитку фізичної культури та спорту, розвиток та популяризація футболу та інших видів спорту в регіоні, організація та проведення спортивно-оздоровчих, навчально-тренувальних зборів тощо.

Первісна балансова вартість об`єкта оренди відповідно до довідки балансоутримувача від 27.04.2017 року станом на 01.04.2017 року становить 265 474,54 грн. (п. 1.3 договору).

Відповідно до п. 4.1 договору термін договору оренди визначений на п`ять років, з 06.11.2017 року до 06.11.2022 року.

Загальна сума річної орендної плати на момент укладення договору без врахування індексу інфляції становить 1 688,40 грн.

Договором визначено права та обов`язки сторін, зокрема, передбачено обов`язок орендаря своєчасно здійснювати капітальний та поточний ремонт (п. 7.1.4), капітальний та поточний ремонт, реконструкцію, технічне переобладнання об`єкта оренди проводити тільки з дозволу орендодавця з наданням проектно-кошторисної документації, виготовленої за рахунок орендаря до початку проведення робіт і затвердженої у встановленому порядку (п. 7.1.6).

31.01.2020 року сторонами укладено договір № С-10659-17 (Д-20) про внесення змін до договору оренди, відповідно до якого викладено в новій редакції пункти 1.3 щодо вартості майна, 5.1 щодо розміру та порядку розрахунків. Зокрема, погоджено, що розмір орендної плати за об`єкт оренди визначається відповідно до чинної на час укладення цього договору Методики розрахунку орендної плата за користування майном територіальної громади м. Львова, затвердженої ухвалою Львівської міської ради № 897 від 07.06.2007 р. (зі змінами та доповненнями) і складає 6 360,78 грн. без ПДВ за перший місяць оренди. Орендар на підставі виставлених рахунків сплачує 90% розміру орендної плати на рахунок управління комунальної власності департаменту економічною розвитку Львівської міської ради, 10% розміру орендної давати - на рахунок ЛКП «Агенція ресурсів Львівської міської ради».

17.07.2019 року Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради (замовник), Громадська організація Спорт без кордонів (платник) та ЛКП «Агенція ресурсів Львівської міської ради» (виконавець) уклали договір № 2387/е на проведення оцінки майна - нежитлові приміщення першого поверху загальною площею 140,7 кв.м., що позначені в технічній документації під індексами ІІІ, 8, 9, 10, 11, 12, які розташовані в будівлі (літ. А-1) за адресою м. Львів, вул. Сихівська, буд. 11, мета оцінки визначення ринкової вартості приміщень для укладення договору оренди станом на 30.06.2019 року.

Також позивачем замовлено виготовлення проектної документації на капітальний ремонт нежитлових приміщень громадського призначення на підставі договору від 09.07.2019 року № 2/07 на виконання робіт, укладеного з ТОВ «Центр-Ресурс».

19.11.2019 року відповідачем 1 отримано від позивача заяву про отримання згоди на здійснення невід`ємних поліпшень об`єкта, що знаходиться за адресою м. Львів, вул. Сихівська, буд. 11. Згідно із заявою капітальний ремонт нежитлового приміщення проводиться для заміни та підсилення зношених конструкцій і деталей приміщення або їх заміни на більш прогресивні і економічні, що поліпшують експлуатаційні можливості об`єкта; заявником надано згоду на проведення оцінки об`єкта оренди/суборенди у разі, якщо проведення оцінки було здійснено більше ніж три роки або договір оренди був укладений без здійснення незалежної експертної оцінки та на внесення змін до договору оренди/суборенди; заявник проінформував про намір укласти договір на право проведення оцінки із суб`єктом оціночної діяльності ЛКП «Агенція ресурсів Львівської міської ради».

Згідно з описом прийнятих документів (з відміткою «відповідає») заявником подано заяву, перелік передбачуваних поліпшень та кошторис витрат на їх проведення, проектно-кошторисна документація, погоджена у встановленому порядку відповідно до законодавства України, експертний звіт за результатами експертизи кошторисної частини проектної документації на здійснення невід`ємних поліпшень.

17.12.2019 року комісія у складі представників Управління комунальної власності, Департаменту економічного розвитку, Управління архітектури та урбаністики, Комісії з питань комунальної власності, ЛКП «Агенція ресурсів Львівської міської ради», утворена на підставі п. 8 «Порядку надання орендарю згоди орендодавця комунального майна на здійснення невід`ємних поліпшень нежитлових приміщень», затвердженого ухвалою Львівської міської ради від 29 листопада 2018р., провела обстеження нежитлових приміщень 1-го поверху під інд. III, 8 - 12, загальною площею 140,7 м. кв., в результаті чого зроблено висновок: комісія погодила доцільність запропонованих орендарем невід`ємних поліпшень нежитлових приміщень за адресою м. Львів, вул. Сихівська, 11, пл. 140,7 кв.м., на час проведення обстеження візуально встановлено наявність тріщин в стінах приміщення, просідання фундаментів будівлі, протікання стелі, сирість, грибок, відсутність опалення та електрики.

Як вбачається із протоколу засідання постійної комісії з питань комунальної власності Львівської міської ради № 152 від 21.01.2020 року, заслухано звернення Управління комунальної власності від 14.01.2020 року № 4-2302-664 про розгляд питання доцільності надання згоди на здійснення невід`ємних поліпшень орендованого майна за адресою м. Львів, вул. Сихівська, 11, та вирішено рекомендувати виконавчому комітетові Львівської міської ради надати згоду на здійснення невід ємних поліпшень орендованого майна за адресою: вул. Сихівська, 11. Проте, згідно з листом Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради від 05.03.2020 року, адресованим позивачу, відповідач 1 повідомив, що під час проходження процедури отримання згоди на здійснення невід`ємних поліпшень орендованого майна набрав чинності новий Закону України «Про оренду державного та комунального майна», відповідно до п. 1 ч. 6 ст. 21 якого та з урахуванням того, що право на оренду нежитлового приміщення першого поверху загальною площею 140,7 кв. м. за адресою вул. Сихівська, 11 отримано орендарем на позаконкурсній основі, Управління комунальної власності не має правових підстав для надання згоди на здійснення невід`ємних поліпшень орендованого майна та повертає поданий пакет документів.

Позивачем долучено фотоматеріали орендованого приміщення, яке перебуває у занедбаному та непридатному до експлуатації стані.

Дані факти матеріалами справи підтверджені, сторонами не спростовані.

ВИСНОВКИ СУДУ

Дослідивши представлені суду докази, заслухавши пояснення представників сторін, суд вважає позовні вимоги підставними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з огляду на таке.

Пункт 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачає, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Як вбачається зі встановлених обставин справи, між позивачем та відповідачем існують правовідносини оренди комунального майна. Спірним у відносинах стало право орендаря на здійснення невід`ємних поліпшень орендованого ним майна.

Законом України «Про оренду державного та комунального майна» в редакції, чинній у листопаді 2019 року, передбачалося, що якщо орендар за рахунок власних коштів здійснив за згодою орендодавця поліпшення орендованого майна, які неможливо відокремити від майна без заподіяння йому шкоди, орендодавець зобов`язаний компенсувати йому зазначені кошти в межах збільшення в результаті цих поліпшень вартості орендованого майна, визначеної в установленому законодавством порядку, яке відбулося в результаті таких поліпшень, якщо інше не визначено договором оренди. Умови договору оренди також передбачають, що орендар зобов`язаний проводити капітальний та поточний ремонт, реконструкцію, технічне переобладнання об`єкта оренди тільки з дозволу орендодавця. Детальніше, у тому числі з метою реалізації орендарем ст. 18 Закону України «Про приватизацію державного та комунального майна», порядок поліпшення орендованого майна регламентовано ухвалою Львівської міської ради «Про затвердження Порядку надання орендарю згоди орендодавця комунального майна на здійснення невід`ємних поліпшень нежитлових приміщень» від 29.11.2018 року (надалі по тексту рішення - Порядок).

Так, невід`ємні поліпшення орендованого майна здійснені орендарем за час оренди заходи (перепланування, капітальний ремонт, реставрація), спрямовані на покращення фізичного (технічного) стану орендованого майна та його споживчих якостей, відокремлення яких призведе до зменшення його ринкової вартості. Згода орендодавця на невід`ємні поліпшення наказ управління комунальної власності департаменту економічного розвитку, виданий на підставі відповідного рішення виконавчого комітету міської ради, який доводиться до відома орендаря письмовим повідомленням (листом) орендодавця.

Згідно з п. 3-5 Порядку орендар має право за письмовою згодою орендодавця за рахунок власних чи залучених коштів здійснювати невід`ємні поліпшення орендованого майна. Процедура надання орендарю згоди орендодавця нежитлових приміщень територіальної громади м. Львова на здійснення невід`ємних поліпшень орендованого комунального майна містить такі етапи: подання орендарем заяви і пакета документів, розгляд заяви і документації орендаря, прийняття відповідного рішення. Для розгляду питання про надання згоди орендарю на здійснення невід`ємних поліпшень орендованого комунального майна орендар подає управлінню комунальної власності департаменту економічного розвитку заяву та такий пакет документів:

- опис передбачуваних поліпшень і кошторис витрат на їх проведення.

- приписи органів державної влади (пожежного нагляду, охорони праці тощо) за їх наявності.

- висновок про вартість майна, виконаний суб`єктом оціночної діяльності за заявою орендаря, який рецензований та затверджений наказом управління комунальної власності департаменту економічного розвитку. До уваги береться висновок, який зроблений не більше ніж три роки назад. У разі, якщо висновок був здійснений більше ніж три роки назад, заявник подає заяву до управління комунальної власності департаменту економічного розвитку про здійснення нового висновку про вартість майна, і цей висновок про вартість майна є підставою для внесення змін до договору оренди як додаток до цього договору.

- проектно-кошторисну документацію, погоджену у встановленому порядку відповідно до законодавства України.

- експертний звіт за результатами експертизи кошторисної частини проектної документації на здійснення невід`ємних поліпшень.

Відтак, позивач вправі звернутися до орендодавця із проханням надати дозвіл на здійснення невід`ємних поліпшень орендованого майна із дотримання відповідної процедури та при умові подання відповідних документів. Зі встановлених вище обставин справи вбачається, що позивачем подано 19.11.2019 року заяву про отримання згоди на здійснення невід`ємних поліпшень об`єкта, що знаходиться за адресою м. Львів, вул. Сихівська, буд. 11, перелік передбачуваних поліпшень та кошторис витрат на їх проведення, проектно-кошторисна документація, погоджена у встановленому порядку відповідно до законодавства України, експертний звіт за результатами експертизи кошторисної частини проектної документації на здійснення невід`ємних поліпшень, і згідно з описом прийнятих документів такий містить відмітку «відповідає». Тобто, при прийнятті документів від орендаря такі не були повернуті. Суд звертає увагу, що п. 1 Порядку передбачено, що у разі подання орендарем документів у неповному обсязі Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку повідомляє заявника про необхідність усунення встановлених недоліків. У разі не усунення орендарем встановлених недоліків у місячний термін, подані документи повертаються орендареві. У матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про недотримання позивачем порядку подання та недотримання вимог щодо переліку документів, поданих для отримання згоди на здійснення невід`ємних поліпшень майна, про звернення відповідача 1 із повідомленням про необхідність усунення недоліків.

Пунктом 8 Порядку також передбачено, що обстеження щодо доцільності здійснення невід`ємних поліпшень проводиться балансоутримувачем з долученням представників відповідної районної адміністрації або уповноваженого органу балансоутримувача, управління комунальної власності департаменту економічного розвитку, управління архітектури та урбаністики департаменту містобудування та трьох представників постійної комісії з питань комунальної власності. Акт обстеження балансоутримувач повинен подати до управління комунальної власності департаменту економічного розвитку не пізніше 14 днів з моменту отримання документів. Матеріалами справи підтверджено, що 17.12.2019 року, тобто з пропуском визначеного Порядком строку, комісія у складі представників Управління комунальної власності, Департаменту економічного розвитку, Управління архітектури та урбаністики, Комісії з питань комунальної власності, ЛКП «Агенція ресурсів Львівської міської ради» провела обстеження нежитлових приміщень і зробила висновок про погодження доцільності запропонованих орендарем невід`ємних поліпшень нежитлових приміщень за адресою м. Львів, вул. Сихівська, 11, пл. 140,7 кв.м. Суд звертає увагу, що незадовільний стан орендованих приміщень і на даний час підтверджений фотографіями наданими позивачем до матеріалів справи, а відповідачі у відзивах та у поясненнях не заперечували незадовільного стану орендованих приміщень, доказів протилежного не надавали.

Документи, подані балансоутримувачем та орендарем, управління комунальної власності департаменту економічного розвитку скеровує постійній комісії з питань комунальної власності для розгляду. Постійна комісія з питань комунальної власності у двотижневий термін надає рекомендаційний висновок про доцільність надання дозволу на здійснення невід`ємних поліпшень. У матеріалах справи немає доказів конкретної дати передачі Управлінням документів постійній комісії. Водночас, постійна комісія згідно з протоколом засідання 21.01.2020 року надала рекомендацію виконавчому комітетові Львівської міської ради надати згоду на здійснення невід`ємних поліпшень орендованого майна за адресою вул. Сихівська, 11, тобто претензій та зауважень до такої стадії отримання дозволу у позивача немає.

Як визначено п. 13 Порядку, рішення про надання орендарю згоди або відмови на здійснення невід`ємних поліпшень нежитлових приміщень приймає виконавчий комітет Львівської міської ради на підставі поданих документів. Суд звертає увагу, що строку для прийняття рішення про надання згоди чи про відмову у наданні згоди вказаним Порядком не встановлено. Рішення Виконавчого комітету про відмову на здійснення невід`ємних поліпшень нежитлових приміщень у матеріалах справи відсутнє. Водночас, відповідач 2 у поданому відзиві визнає, що відповідно до його рішення позивачу не була надана згода на здійснення невід`ємних поліпшень майна. Тобто, незважаючи на відсутність встановленого строку для прийняття рішення виконавчим комітетом, враховуючи відсутність заперечень відповідачами надання відповідачем 2 відмови в погодженні орендарю дозволу на здійснення невід`ємних поліпшень майна, можна стверджувати, що сторонами визнається та обставина, що відповідач 2 не прийняв рішення про надання орендарю згоди на здійснення невід`ємних поліпшень нежитлових приміщень.

Відповідно до п. 15, п. 16 Порядку рішення про надання орендарю згоди або відмови на здійснення невід`ємних поліпшень нежитлових приміщень є підставою видачі орендодавцем наказу про надання згоди або відмови на проведення невід`ємних поліпшень нежитлових приміщень. У разі відмови на здійснення невід`ємних поліпшень орендарю повертається весь пакет документів.

Як вбачається із листа відповідача 1 від 05.03.2020 року, відповідач 1 не заперечує факту відсутності позитивного рішення відповідача 2 та в кінцевому результаті з урахуванням набрання чинності новою редакцією Закону України «Про оренду державного та комунального майна» фактично відмовив орендарю у наданні згоди на поліпшення орендованого майна.

Суд також зазначає, що єдиною формою рішень, яким відповідно до Порядку надається згода чи відмова у здійснення невід`ємних поліпшень є рішення Виконавчого комітету Львівської міської ради та наказ Управління комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради. Проте, як свідчать матеріали справи та не заперечується відповідачами, Виконавчим комітетом Львівської міської ради не прийнято рішення про надання дозволу на здійснення поліпшень об`єкта, що знаходиться за адресою м. Львів, вул. Сихівська, 11, а Управлінням комунальної власності не видано наказ, а надано орендарю лист про відсутність правових підстав для надання згоди.

Суд вважає, що неприйняття рішення є бездіяльністю зі сторони Виконавчого комітету Львівської міської ради. Щодо Управління комунальної власності Департаменту економічної політики, то матеріали справи свідчать, що без належних правових підстав, без відповідного рішення Виконавчого комітету Львівської міської ради, відповідач 1 незаконно відмовив позивачу у наданні згоди на здійснення невід`ємних поліпшень. Такі дії суперечать Порядку та є свідченням перевищення повноважень зі сторони Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради, які у свою чергу призводять до порушення правомірних очікувань упродовж тривалого часу з листопада 201 року по березень 2020 року орендаря.

Враховуючи заперечення відповідачів стосовно того, що орендоване майно позивач отримав не на підставі конкурсу, суд зазначає таке. Так, договір оренди не був укладений на конкурсних умовах, що визнається і самим позивачем, і відповідачами. Проте, правомірність набуття майна позивачем в оренду не заперечується сторонами, як і не заперечується, що інших заяв про оренду відповідного майна на час набуття права оренди, крім заяв позивача, не поступало. Враховуючи положення ч. 4 ст. 9 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» в редакції станом на листопад 2017 року про те, що у разі якщо подано лише одну заяву, конкурс на право оренди не проводиться і договір оренди укладається із заявником, договір оренди укладений відповідно до Закону і встановлений на час виникнення правовідносин оренди порядок, який є відмінним від нового порядку, встановленого згідно із Законом від 03.10.2019 року, не може бути законною підставою для заборони орендарю реалізувати свої права та обов`язки щодо орендованого майна.

Суд звертає вагу, що позивач дотримався вимог Порядку надання орендарю згоди орендодавця комунального майна на здійснення невід`ємних поліпшень нежитлових приміщень, затвердженого ухвалою Львівської міської ради від 29.11.2018 року і саме необґрунтована бездіяльність відповідача 2, яка мала наслідком надання відповідачем 1 відмови з підстави чинності нових норм Закону України «Про оренду державного та комунального майна», призвела до порушення прав позивача як орендаря. За цих обставин, враховуючи чітко регламентовану процедуру надання згоди на здійснення невід`ємних поліпшень, позивач мав правомірні очікування на отримання згоди на здійснення поліпшень, а відповідачі зобов`язані діяти в порядку, що визначений нормативним актом. Натомість своєю відмовою, що фактично викладена у листі № 2302-вих-18827 від 05.03.2020 р., відповідачі перешкоджають позивачеві привести будівлю нежитлове приміщення у стан, що дозволяє використовувати майно за цільовим призначенням.

Доводи позивача про те, що протягом строку дії договору оренди він належним чином виконує зобов`язання по внесенню орендної плати, та протягом тривалого часу не використовує орендоване приміщення за цільовим призначенням через його незадовільний стан, відповідачами не заперечувались, доказів протилежного відповідачі не надали.

Більше того, Закон України «Про оренду державного та комунального майна» від 03.10.2019 року не був чинним на час звернення позивача із заявою про надання згоди щодо здійснення поліпшень орендованого майна, тобто на час реалізації позивачем своїх прав була відсутня норма про те, що підставою для прийняття рішення про відмову у погодженні клопотання орендаря про здійснення невід`ємних поліпшень є, зокрема, отримання орендарем майна в оренду без проведення аукціону або конкурсу.

Щодо вступу 01.02.2020 року в силу Закону України «Про оренду державного та комунального майна» від 03.10.2019 року суд зазначає таке. Згідно з п. 1 прикінцевих положень цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, та вводиться в дію з 1 лютого 2020 року, крім положень статей 5, 6, 11, 14, частини восьмої статті 15, частини шостої статті 16 цього Закону (в частині роботи ЕТС), які стосуються внесення (включення) та опублікування інформації в ЕТС, подання заяв, у тому числі заяв на оренду, в ЕТС, опублікування в ЕТС Переліків, договорів оренди, укладених без проведення аукціону, змін і доповнень до договорів оренди, які вводяться в дію з 1 жовтня 2020 року.

Згідно з п. 2 прикінцевих положень договори оренди державного або комунального майна, укладені до набрання чинності цим Законом, продовжуються в порядку, передбаченому законодавством, яке діяло до дати набрання чинності цим Законом, до дати, яка наступить раніше: набрання чинності рішенням Кабінету Міністрів України чи рішенням представницького органу місцевого самоврядування (щодо договорів оренди комунального майна, розташованого в межах відповідної територіальної громади), передбаченим абзацом п`ятим частини другої статті 18 цього Закону, або 1 липня 2020 року.

Після настання однієї з дат, яка відповідно до цього пункту наступить раніше, але у будь-якому випадку не раніше дня введення в дію цього Закону, договори оренди продовжуються в порядку, визначеному цим Законом.

Договори оренди державного та комунального майна, укладені до набрання чинності цим Законом, зберігають свою чинність та продовжують діяти до моменту закінчення строку, на який вони були укладені.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, наведеної у постанові від 22 лютого 2017 року у справі № 6-2705цс16, за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. До події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце. Акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ним чинності. Заборона зворотної дії є однією з важливих складових принципу правової визначеності. Принцип неприпустимості зворотної дії в часі нормативних актів знайшов своє закріплення в міжнародно-правових актах, зокрема і в Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини (стаття 7). Водночас Конституція України передбачає зворотну дію законів та інших нормативно-правових актів у часі у випадках, коли вони пом`якшують або скасовують юридичну відповідальність особи.

Схожа позиція викладена також у постанові Верховного Суду від 14 травня 2020 року у справі № Б8/180-10: відповідно до частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. За загальним правилом норма права діє стосовно фактів і відносин, які виникли після набрання чинності цією нормою. Тобто до події, факту застосовується закон (інший нормативно-правовий акт), під час дії якого вони настали або мали місце (висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 02.12.2015 у справі № 3-1085гс15).

Позицію щодо незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів неодноразово висловлював і Конституційний Суд України. Зокрема, у рішеннях від 13.05.1997 № 1-зп, від 09.02.1999 № 1-рп/99, від 05.04.2001 № 3-рп/2001, від 13.03.2012 № 6-рп/2012 Конституційний Суд України зазначив, що закони та інші нормативно-правові акти поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності; дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється із втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Під негайною дією норми права в часі слід розуміти поширення дії нової норми на ті правові наслідки, які хоча й випливають з юридичних фактів, що виникли під час чинності попередньої норми, проте настають після набрання чинності новою нормою (висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 30.03.2016 у справі № 6-2411цс15).

Таке розуміння негайної дії норми права відображено, наприклад, в нормах процесуальних кодексів, зокрема в частині третій статті 3 ГПК України, яка передбачає, що судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи. Європейський суд з прав людини зазначає, що сторони судового провадження повинні мати право очікувати застосування до їхньої справи чинних норм процесуального законодавства (рішення ЄСПЛ у справі "Дія 97 проти України" від 21.10.2010). Норма ч. 6 ст. 21 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» від 03.10.2019 року не є процесуальною нормою і її застосування до спірних відносин, які виникли в листопаді 2019 року, не підлягає застосуванню. Відтак, в силу ст. 56 Конституції України, Закон України «Про оренду державного і комунального майна», який вступив в дію 01.02.2020 року зворотної дії в часі не має та не поширюється на спірні правовідносини.

У справі Steel and others v. The United Kingdom Європейський суд з прав людини наголосив, що Конвенція вимагає, щоб усе право, чи то писане, чи неписане, було достатньо чітким, аби дати змогу громадянинові, якщо виникне потреба, з належною порадою, передбачати певною мірою за певних обставин наслідки, що може спричинити певна дія.

У справах Racke v Hauptzollamt Mainz (1979) та Hauptzollamt Landau (1979) Венеціанська комісія визначає, що для забезпечення принципу передбачуваності Закон має за можливості бути проголошений наперед до його застосування та має бути передбачуваним щодо його наслідків. Коли особа переконана у досягнення запланованого результату, має легітимні (законні) очікування діючи згідно з нормами права, їй має бути гарантований захист цих очікувань. Близькою до окресленого принципу передбачуваності є презумпція незворотності дії закону в часі .

Суд звертає увагу, що позивач звернувся із заявою про надання згоди на здійснення невід`ємних поліпшень вже після прийняття Закону України «Про оренду державного та комунального майна», однак до набранням чинності ним. Рекомендації Постійно діючої комісії «надати згоду Позивачу на здійснення невід`ємних поліпшень» надані Виконавчому комітету 21.01.2020 року, тобто також вже після прийняття закону, але ще до набрання ним чинності. Суд вважає, що відповідачі мали всі можливості прийняти відповідне рішення про надання згоди на здійснення невід`ємних поліпшень у проміжку часу між отриманням рекомендацій Постійно діючої комісії та набранням Законом України «Про оренду державного та комунального майна» законної сили, однак, очевидно свідомо, використовуючи відсутність у Порядку строків прийняття відповідних рішень, утримались від таких дій.

Суд не може також не акцентувати на тому, що Закон України «Про оренду державного та комунального майна», що вступив в силу з 01.02.2020 року, направлений на удосконалення, спрощення і скорочення процедур оренди державного і комунального майна для досягнення прозорості та відкритості процесу передачі в оренду державного та комунального майна, залучення широкого кола інвесторів до оренди державного і комунального майна. Натомість посилання відповідачів у даній справі на нову редакцію закону як на правомірність своїх дій та право реалізації дискреційних повноважень має наслідком обмеження прав орендарів щодо діючих договорів оренди, що є неприпустимим.

Враховуючи наведене, суд доходить висновку, що відмова в наданні згоди на проведення невід`ємних поліпшень нежитлового приміщення з підстав укладення договору оренди без проведення аукціону або конкурсу може стосуватися виключно договорів, які укладаються після набрання чинності Законом України «Про оренду державного і комунального майна», який вступив в дію 01.02.2020 року та повинні бути укладені через процедуру аукціону.

Відтак, суд вважає, що поведінка відповідачів, яка проявилася у бездіяльності щодо видачі передбачених Порядком рішення та наказу для надання згоди орендарю щодо здійснення невід`ємних поліпшень орендованого майна, за обставин дотримання позивачем вимог Порядку щодо звернення та подання належного пакету документів для прийняття відповідача позитивних рішень та за обставин відсутності підстав, встановлених п. 11 Порядку, для повернення документів заявнику у зв`язку з недоліками підготовлених орендарем документів, є неправомірною. незаконною та порушує законні права. інтереси та очікування орендаря. Встановивши відсутність підстав для неприйняття позитивних, тобто на користь орендаря, рішення відповідачем 2 і наказу відповідачем 1 про надання згоди на здійснення невід`ємних поліпшень майна з підстав набрання чинності новим законом, суд доходить висновку, що право позивача підлягає судовому захисту у обраний стороною спосіб зобов`язання вчинити дії прийняти рішення про надання згоди позивачу на здійснення поліпшень майна і видати наказ про надання згоди на проведення невід`ємних поліпшень орендованого майна.

Щодо заперечень відповідачів про неможливість задоволення таких позовних вимог через втручання суду у дискреційні повноваження органу, суд зазначає таке.

Відповідно до Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи №R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акта.

У разі наявності у суб`єкта владних повноважень законодавчо закріпленого права адміністративного розсуду при вчиненні дій/прийнятті рішення, та встановлення у судовому порядку факту протиправної поведінки відповідача, зобов`язання судом суб`єкта прийняти рішення конкретного змісту є втручанням у дискреційні повноваження.

Водночас, повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.

Тобто, дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким.

Оскільки судом вище встановлено, що протиправна бездіяльність відповідачів полягає у неприйнятті ними рішень, які передбачені Порядком надання орендарю згоди орендодавця комунального майна на здійснення невід`ємних поліпшень нежитлових приміщень (п. 13, п. 15), за неспростованих обставин дотримання позивачем встановленої Порядком процедури для отримання відповідного дозволу, належним способом захисту прав позивача є зобов`язання відповідачів прийняти відповідні рішення. Відтак, за встановлених судом під час розгляду справи обставин вбачається єдиний напрямок дій відповідачів по наданню згоди орендарю на здійснення невід`ємних поліпшень орендованого майна, а не можливість вибору іншої моделі поведінки. не передбаченої нормативними актами, тому твердження відповідачів в цій частині є безпідставними.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Відповідно до ст. 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідачів порівну.

Керуючись ст. ст. 74, 76-80, 126, 129, 237, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Відмову Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради (ідентифікаційний код юридичної особи 25558625) та Виконавчого комітету Львівської міської ради (ідентифікаційний код юридичної особи 26256622) у погодженні клопотання Громадської організації Спорт без кордонів (ідентифікаційний код юридичної особи 38142494) на здійснення невід`ємних поліпшень нежитлового приміщення першого поверху загальною площею 140,7 кв. м., що позначені в технічній документації під індексами III, 8, 9, 10, 11, 12, які розташовані в будівлі за адресою м. Львів, вул. Сихівська, буд. 11, про здійснення невід`ємних поліпшень, що полягає у бездіяльності Виконавчого комітету Львівської міської ради та незаконних діях Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради визнати незаконною.

2. Зобов`язати Виконавчий комітет Львівської міської ради (ідентифікаційний код юридичної особи 26256622, 79008, Львівська обл., місто Львів, пл. Ринок, будинок 1) прийняти рішення про надання згоди Громадській організації Спорт без кордонів (ідентифікаційний код юридичної особи 38142494, 79005, Львівська обл., місто Львів, вул. Поповича, будинок 6А) на здійснення невід`ємних поліпшень нежитлового приміщення першого поверху загальною площею 140,7 кв. м., що позначені в технічній документації під індексами III, 8, 9, 10, 11, 12, які розташовані в будівлі за адресою м. Львів, вул. Сихівська, буд. 11.

3. Зобов`язати Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради (ідентифікаційний код юридичної особи 25558625, 79008, Львівська обл., місто Львів, пл. Галицька, будинок 15) видати наказ про надання згоди на проведення невід`ємних поліпшень нежитлового приміщення першого поверху загальною площею 140,7 кв. м., що позначені в технічній документації під індексами III, 8, 9, 10, 11, 12, які розташовані в будівлі за адресою м. Львів, вул. Сихівська, буд. 11.

4. Стягнути з Виконавчого комітету Львівської міської ради (ідентифікаційний код юридичної особи 26256622, 79008, Львівська обл., місто Львів, пл. Ринок, будинок 1) на користь Громадської організації Спорт без кордонів (ідентифікаційний код юридичної особи 38142494, 79005, Львівська обл., місто Львів, вул. Поповича, будинок 6А) 3 153,00 грн. в рахунок відшкодування сплаченого судового збору.

5. Стягнути з Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради (ідентифікаційний код юридичної особи 25558625, 79008, Львівська обл., місто Львів, пл. Галицька, будинок 15) на користь Громадської організації Спорт без кордонів (ідентифікаційний код юридичної особи 38142494, 79005, Львівська обл., місто Львів, вул. Поповича, будинок 6А) 3 153,00 грн. в рахунок відшкодування сплаченого судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення буде складене 23.10.2020 року.

Суддя Р.І. Матвіїв