ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.10.2020 року м. Дніпро Справа № 904/2090/20

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Кощеєва І.М. (доповідач),

суддів: Широбокової Л.П., Чус О.В.

розглянувши у порядку письмового провадження

без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу

Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 30.06.2020р. (суддя Кеся Н.Б., м. Дніпро, повний текст рішення складено 06.07.2020 р.) у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім "Світлоприлад", м.Запоріжжя

до Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля", м.Павлоград

про стягнення 168 564,34 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім "Світлоприлад" звернулося з позовом до Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля", про стягнення суми боргу в розмірі 163 451,40 грн., суму пені - 4367,70 грн., суму 3% річних - 623,20 грн., суму інфляційних втрат - 122,04 грн. та судові витрати.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 30.06.2020р. позов задоволено частково - стягнуто з Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім "Світлоприлад" суму боргу в розмірі 163 451,40 грн., суму пені - 4367,70 грн., суму 3% річних - 623,20 грн., суму інфляційних втрат - 67,50 грн. та судовий збір у розмірі 2 527,65 грн.. В решті позову відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, Приватне акціонерне товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду в частині задоволених позовних вимог та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, Скаржник посилається на те, що українська енергетика знаходиться у кризовій ситуації. Проблеми мають усі ТЕС в Україні, а як наслідок і вугледобувні підприємства. Через таке становище підприємство Позивача за зустріним позовом змушене було перейти в простій.

При цьому Скаржник зазначає, що ПрАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" входить до складу холдингу «ДТЕК Енерго», який забезпечує замкнений цикл виробництва електроенергії з вугілля. На даний час генерація електроенергії є збитковою через імпорт електроенергії та державні цінові обмеження, які не дозволяють встановлювати ціну на виробництво електроенергії вище за штучно визначений рівень.

Скаржник наголошує на тому, що згідно п. 7.2 Договору, форс-мажором визначено обставини нездоланного характеру, що не залежать від волі сторін та безпосередньо впливають на виконання Договору.

Водночас, на думку Скаржника, сукупність вищезазначених обставин призвели до виникнення дефіциту оборотних засобів та ускладнюють управління зобов`язаннями компанії. Це, в свою чергу, позначається на своєчасності оплат.

Скаржник зазначає, що звертаючись з позовом до господарського суку про стягнення заборгованості, Позивачем не враховано зміну обставин, які тягнуть неможливість виконання зобов`язання за Договором. Збитковість вітчизняної енергетики є обставиною, за яку жодна із сторін не відповідає, більше того, вона є форс-мажорною обставиною та такою, яка не може бути усунена жодною із сторін.

Від Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім "Світлоприлад" надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому Товариство просить рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 30.03.2020р. у справі № 904/2090/20 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

В обгрунтування своїх доводів, Товариство посилається на те, що Відповідач не повідомляв Позивача про наявність форс-мажорних обставин , як то передбачено умовами договору, будь-якого офіційного документу про підтвердження наявності форс-мажорних обставин не надавав, що свідчить про відсутність таких обставин. Оскільки доводи Відповідач про неможливість виконання своїх зобов`язань за Договором не підтверджені жодними доказами, тому посилання відповідача на дані положення цивільного законодавства є неправомірним.

Крім того, Товариство вважає що, саме по собі важке становище в українському енергетичному ринку не є підставою для звільнення його учасників від виконання прийнятих на себе зобов`язань, оскільки негативні фінансові наслідки соціально-економічної кризи в державі стосуються всіх господарюючих суб`єктів, в тому числі, Позивача. При цьому, відносини між Позивачем та Відповідачем виникли в кінці травня 2019 року, коли роздрібний ринок електроенергії був частково запущений, відповідні наслідки демонополізації вже мали місце. Проте, Відповідач прийняв на себе зобов`язання, які по теперішній час не виконав. Таким чином, на думку Позивача, настання будь-яких факторів, які негативно впливають на фінансово-господарську діяльність Відповідача не є підставою для невиконання ним своїх зобов`язань за Договором.

Автоматичною системою документообігу для розгляду справи визначено суддю-доповідача Кощеєва І. М. у складі колегії суддів: Чус О.В., Широбокової Л.П.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 05.08.2020р. апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 30.06.2020р. у справі № 904/2090/20 залишено без руху, надано апелянту строк 10 днів, з дня отримання копії цієї ухвали, для усунення недоліків, а саме: для надання суду доказів направлення копії апеляційної скарги і доданих до неї документів на адресу Позивача (Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім "Світлоприлад"), листом з описом вкладення.

Згідно з ч. 1 ст. 247 ГПК України у порядку спрощеного провадження розглядаються малозначні справи.

Ч. 13 ст. 8 ГПК України визначено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 12 ГПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ч. 1 ст. 270 ГПК України встановлено, що в суді апеляційної інстанції справи переглядаються в порядку спрощеного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Ч. 10 ст. 270 ГПК України встановлено, що апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

При розгляді цієї справи колегія суддів враховує, що предметом позову у цій справі є вимоги про стягнення суми, меншої ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто вказана справа відноситься до малозначних справ в розумінні ГПК України, і розглядає справу без повідомлення учасників справи.

Розпорядженням в.о. керівника апарату суду від 25.08.2020р., у зв`язку з перебуванням у відпустці судді Широбокової Л.П., відповідно до п. 2.4.6 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Центральному апеляційному господарському суді, затверджених рішенням, оформленим протоколом зборів суддів Центрального апеляційного господарського суду №2 від 08.10.18р. зі змінами, призначено проведення автоматичної зміни складу колегії суддів, для вирішення питання щодо відкриття апеляційного провадження у справі.

Автоматичною системою документообігу, для вирішення питання щодо відкриття апеляційного провадження у справі визначено суддю-доповідача Кощеєва І. М., у складі колегії суддів: Чус О.В., Іванова О.Г..

Після усунення недоліків апеляційної скарги, ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 25.08.2020 р. відкрито апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 30.06.2020р., для розгляду у порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Розпорядженням в.о. керівника апарату суду від 23.10.2020р., у зв`язку з виходом на роботу судді Широбокової Л.П., відповідно до п. 2.4.6 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Центральному апеляційному господарському суді, затверджених рішенням, оформленим протоколом зборів суддів Центрального апеляційного господарського суду №2 від 08.10.18р. зі змінами, для дотримання принципу незмінності колегії суддів при розгляді справи № 904/2090/20, призначено проведення автоматичної зміни складу колегії суддів, шляхом передачі справи раніше визначеній колегії суддів.

Автоматичною системою документообігу, для вирішення питання щодо відкриття апеляційного провадження у справі визначено суддю-доповідача Кощеєва І. М., у складі колегії суддів: Широбокової Л.П., Чус О.В..

Переглядаючи у апеляційному порядку оскаржуване судове рішення в межах доводів та вимог апеляційних скарг та на підставі встановлених фактичних обставин справи, колегія суддів Центрального апеляційного господарського суду вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення господарського суду залишити без змін, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та підтверджується матеріалами справи, 28.05.2019 р., між Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім "Світлоприлад" (далі - Постачальник) та Приватним акціонерним товариством "ДТЕК Павлоградвугілля" (далі - Продавець) укладено Договір поставки №8174/ПУ-УМТС-Т (далі-Договір).

Відповідно до умов п.1.1. Договору, Постачальник зобов`язується поставити у власність Покупця продукцію та/або обладнання виробничо-технічного призначення (Продукція), в асортименті, кількості, у строки, за цінами та якісними характеристиками погодженими Сторонами в даному Договорі та Специфікаціях, які є невід`ємними частинами Договору .

Відповідно до умов п.1.2. Договору, Покупець зобов`язується прийняти та оплатити Продукцію що поставляється відповідно до умов Договору.

Відповідно до умов п. п.4.1., 4.2, Договору, Поставка продукції здійснюється партіями в асортименті, кількості, за цінами, якісними характеристиками та в строки, погоджені Сторонами в Специфікаціях до даного Договору. Умови поставки Продукції - DDP, згідно "Інкотермс-2010", з урахуванням умов та застережень, які є в даному договорі та/або відповідних Специфікаціях до Договору.

Відповідно до умов п.4.3. Договору, Постачальник зобов`язаний надати Покупцю наступні документи-рахунок, податкову накладну, видаткову накладну, відповідні товарно-супровідні документи. Документи (крім податкових накладних) Постачальник зобов`язаний надати Покупцю разом з поставленою продукцією.

Так, на виконання умов договору сторонами укладено наступні специфікації (арк.с. 15, 37, 41, 46, 51, 55, 59): від 22.07.2019 р. на постачання продукції на загальну суму 14 880,00 грн. з ПДВ; від 27.06.2019 р. на постачання продукції на загальну суму 62 785,32 грн. з ПДВ; від 29.05.2019 р. на постачання продукції на загальну суму 1 619,52 грн. з ПДВ; від 11.09.2019 р. на постачання продукції на загальну суму 6 537,60 грн. з ПДВ; від 21.10.2019 р. на постачання продукції на загальну суму 32 218,08 грн. з ПДВ; від 10.09.2019 р. на постачання продукції на загальну суму 59 808,72 грн. з ПДВ; від 01.11.2019 р. на постачання продукції на загальну суму 37 017,00 грн. з ПДВ.

Судом встановлено, що Позивач виконав свої зобов`язання за Договором та здійснив поставку продукції відповідно до специфікацій до Договору.

Поставка по специфікації від 22.07.2019 р. підтверджується - рахунком № 1230 від 26.09.2019 р., видатковою накладною № 1012 від 26.09.2019 р., нарядом на отримання ТМЦ №8384/П-4 від 26.09.2019 р., податковою накладною №57 від 26.09.2019 р. на суму 7 560,00 грн. з ПДВ, зареєстрованою в ЄРПН; рахунком № 983 від 24.10.2019 р., видатковою накладною № 1113 від 26.09.2019 р., нарядом на отримання ТМЦ №8535/П-4 від 24.10.2019 р., податковою накладною № 49 від 24.10.2019 р. на суму 7 320,00 грн. з ПДВ, зареєстрованою в ЄРПН.

Поставка по специфікації від 27.06.2019 р. підтверджується - рахунком № 980 від 26.09.2019 р., видатковою накладною: №1013 від 26.09.2019 р., довіреністю на отримання ТМЦ №8384/П-4 від 26.09.2019 р., податковою накладною №68 від 26.09.2019 р. на суму 44 910,12 грн. з ПДВ; зареєстрованою в ЄРПН (у зв`язку з тим, що 13.12.2019 р. Покупець повернув Постачальнику частину продукції у зв`язку з браком на загальну суму 20 340,00 грн. з ПДВ, що підтверджується накладними про повернення товару від 13.12.2019 р. та розрахунками коригування кількісних і вартісних показників № 32, 33 до податкової накладної № 68 від 26.09.2019 р. заборгованість за видатковою накладною № 1013 від 26.09.2019р. складає 24 570,12 грн.); рахунком №1340 від 24.10.2019 р., видатковою накладною: №1114 від 24.10.2019 р., нарядом на отримання ТМЦ №8535/П-4 від 24.10.2019 р., податковою накладною №50 від 24.10.2019 р. на суму 13 411,20 грн. з ПДВ, зареєстрованою в ЄРПН; рахунком №1450 від 25.11.2019 р., видатковою накладною: № 1197 від 25.11.2019 р., нарядом на отримання ТМЦ №8689/П-4 від 25.11.2019 р., податковою накладною № 33 від 25.11.2019 р. на суму 4 464,00 грн. з ПДВ.

Поставка по специфікації від 29.05.2019 р. підтверджується - рахунком № 1229 від 26.09.2019 р., видатковою накладною № 1014 від 26.09.2019 р., нарядом на отримання ТМЦ №8384/П-4 від 26.09.2019 р., податковою накладною №58 від 26.09.2019 р. на суму 1619,52 грн. з ПДВ, зареєстрованою в ЄРПН.

Поставка по специфікації від 11.09.2019 р. підтверджується - рахунком № 1341 від 24.10.2019 р., видатковою накладною № 1112 від 24.10.2019 р., нарядом на отримання ТМЦ №8535/П-4 від 24.10.2019 р., податковою накладною № 51 від 24.10.2019 р. на суму 6 537,60 грн. з ПДВ, зареєстрованою в ЄРПН.

Поставка по специфікації від 21.10.2019 р. підтверджується - рахунком № 1357 від 29.10.2019 р., видатковою накладною № 1127 від 29.10.2019 р., нарядом на отримання ТМЦ №8563/П-4 від 29.10.2019 р., податковою накладною №57 від 29.10.2019 р. на суму 32 218,08 грн. з ПДВ, зареєстрованою в ЄРПН.

Поставка по специфікації від 10.09.2019 р. підтверджується - рахунком № 1495 від 05.12.2019 р., видатковою накладною № 1238 від 05.12.2019 р., податковою накладною № 9 від 05.12.2019 р. на суму 59 808,72 грн. з ПДВ, зареєстрованою в ЄРПН.

Поставка по специфікації від 01.11.2019 р. підтверджується - рахунком № 1534 від 16.12.2019 р., видатковою накладною № 1262 від 16.12.2019 р., податковою накладною №21 від 16.12.2019 р. на суму 5 942,16 грн. з ПДВ, зареєстрованою в ЄРПН, рахунком від 20.01.2020 р. №23, видатковою накладною №16 від 20.01.2020 р., податковою накладною від 20.01.2020 р. № 7 на суму 31 074,84 грн. з ПДВ.

Відповідно до п. 5.4. договору, розрахунки за продукцію, що постачається Постачальником по даному Договору здійснюється Покупцем шляхом безготівкового перепаювання грошових коштів на поточний рахунок Постачальника протягом п`яти робочих днів з 90-го календарного дня з дати поставки відповідної продукції, на підставі отриманого покупцем рахунку та при умові надання постачальником належним чином оформленої податкової накладної, а також документів, передбачених розділом 4 цього договору. Датою оплати вважається дата списання грошових коштів з поточного рахунку Покупця.

Проте, в порушення умов Договору, Відповідач не виконав свої зобов`язання щодо оплати поставленої Продукції за Договором та вищезазначеними Специфікаціями.

У зв`язку з невиконанням Відповідачем своїх обов`язків в частині своєчасної оплати за отриману продукцію згідно Договору поставки № 8174/ПУ-УМТС-Т від 28.05.2019 р., станом на 31.03.2020 р., у Відповідача утворилась заборгованість перед Позивачем у розмірі 163 451,40 грн., що підтверджується актом звірки взаєморозрахунків (арк.с. 66), який підписаний з боку Позивача.

Під час розгляду справи Відповідач доказів погашення заборгованості не надав.

Пунктом 6.8. Договору передбачено, що у випадку несвоєчасної оплати продукції, Покупець, за письмовою вимогою Постачальника, сплачує Постачальнику неустойку у вигляді пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення оплати від вартості несвоєчасно оплаченої продукції, однак не більше 5% від вартості несвоєчасно оплаченої продукції.

Позивач на підставі п. 6.8 Договору нарахував Відповідачу пеню, за період з 08.01.2020р. по 31.03.2020р., в розмірі 4 367 грн. 70 коп. за порушення оплати грошових зобов`язань.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі ст. 625 ЦК України, Позивачем заявлено до стягнення суму інфляційних витрат у розмірі 122 грн. 04 коп., за січень 2020 р., та 3% річних, в розмірі 623 грн. 20 коп., за загальний період з 08.01.2020 р. по 31.03.2020р.

Невиконання Відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором в частині повної та своєчасної оплати поставленого товару стало підставою звернення Позивача до суду з вимогою про стягнення з Відповідача суми заборгованості по оплаті за поставлений товар та штрафних санкцій в примусовому порядку.

При перевірці нарахування пені та 3% річних, господарський суд дійшов висновку, що він є арифметично правильним та відповідає вимогам чинного законодавства, у зв`язку з чим вимога про стягнення, пені та 3% річних була задоволена у повному обсязі.

Щодо нарахування інфляційних втрат у розмірі 122,04 грн., суд першої інстанції задовольнив позов в цій частині частково на суму 67,50 грн., оскільки Позивачем за видатковими накладними №1112, №1113 та №1114 від 24.10.2020 р. безпідставно нараховані інфляційні втрати не помісячно, а фактично за один день прострочки, що суперечить суті інфляції.

В основу оскаржуваного рішення покладено висновок місцевого господарського суду про наявність передбачених законом підстав для часткового задоволення позовних вимог Позивача, оскільки обставини, на які посилається Позивач в обґрунтування заявлених вимог підтверджені матеріалами справи та не спростовані Відповідачем.

Не погоджуючись з рішенням господарського суду, Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржуване рішення місцевого суду скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволені позову.

Відповідно ст. 269 ГПК України, переглядаючи в апеляційному порядку судові рішення, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що обєктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Отже, суд апеляційної інстанції саме в межах доводів та вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, погоджується з висновками суду попередньої інстанції про наявність підстав для задоволення позову, з огляду на таке.

Сутність розглядуваного спору полягає у спонуканні Відповідача до сплати вартості отриманого товару, суми пені, відповідно до зобов`язань обумовлених в договорі, суми 3% річних та інфляційних втрат.

Беручи до уваги правову природу укладеного Договору поставки № 8174/ПУ-УМТС-Т від 28.05.2019р., кореспондуючі права та обов`язки його сторін, оцінка правомірності заявлених вимог має здійснюватися судом з урахуванням приписів законодавства, які регламентують правовідносини з поставки, які (приписи), в свою чергу, згідно ч. 2 ст. 712 ЦК України передбачають можливість застосування загальних положень про купівлю-продаж.

Викладене зумовлює погодження із доводами місцевого суду щодо визначення норм матеріального права, у світлі яких має вирішуватися питання відносно розглядуваного спору.

Беручи до уваги встановлену ст. 204 ЦК України та не спростовану в межах цієї справи в порядку ст. 215 цього Кодексу презумпцію правомірності означеного договору, апеляційний суд вважає його належною у розумінні ст. ст. 11, 509 ЦК України та ст. ст. 173, 174 ГК України підставою для виникнення та існування обумовлених таким договором кореспондуючих прав і обов`язків сторін.

Як встановлено ч. 1 ст. 265 ГК України, ст. ст. 655, 662 та 663 ЦК України, Продавець зобов`язаний передати товар, визначений у договорі купівлі-продажу у строк, встановлений договором, разом з товаросупровідними документами. Означений обов`язок ч.1 ст.712 цього Кодексу безпосередньо закріплений і для договору поставки.

Наразі, отримання коштів ( вартості товару ) за виконання такого зобов`язання з поставки товару є належним об`єктом судового захисту у розумінні ст. 5 ГПК України та ст. 15 ЦК України правом Позивача, примушення Відповідача до сплати яких - є належним способом судового захисту у разі наявності порушення такого зобов`язання з боку останнього.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України та ст. 526 ЦК України, зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). При цьому, приписи ч. 7 ст. 193 ГК України та ст. 525 ЦК України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов`язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами ст. 629 ЦК України щодо обов`язковості договору для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 202 ГК України та ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином.

Враховуючи викладене, Відповідач не має правових підстав для ухилення від виконання обов`язку із здійснення своєчасної оплати поставленого товару за договором.

Предметом апеляційного оскарження та, відповідно, апеляційного розгляду у цій справі є ухвалене судове рішення в частині стягнення суми основного боргу, пені, 3% річних та інфляційних втрат, з тих підстав, що суд першої інстанції відхилив доводи Відповідача про те, що у спірний період мали місце форс-мажорні обставини.

Як встановлено судом, Відповідач не виконав умови Договору поставки, не здійснив оплату поставленого товару.

Відповідач зазначив, що невиконання ним умов Договору відбулося через настання обставин надзвичайного характеру, які він не міг передбачити на час укладення договору, пославшись на збитковість вітчизняної енергетики.

Відповідно до частини другої статті 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні", в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

Статтями 4.1, 4.2, 4.3 Регламенту засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), затвердженого рішенням Президії Торгово-промислової палати України від 18.12.2014 № 44 (5), Торгово-промислова палата України відповідно до статті 14 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" здійснює засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) з усіх питань договірних відносин, інших питань, а також зобов`язань/обов`язків, передбачених законодавчими, відомчими нормативними актами та актами органів місцевого самоврядування, крім договірних відносин, в яких сторонами уповноваженим органом із засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) визначено безпосередньо регіональну ТПП.

ТПП України уповноважує регіональні ТПП засвідчувати форс-мажорні обставини з усіх питань, що належать до компетенції ТПП України, за винятком засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), що стосуються зобов`язань за: умовами зовнішньоторговельних угод і міжнародних договорів України; умовами зовнішньоекономічних договорів, контрактів, типових договорів, угод, в яких безпосередньо передбачено віднесення такої функції до компетенції ТПП України; умовами договорів, контрактів, типових договорів, угод між резидентами України, в яких безпосередньо передбачено віднесення такої функції до компетенції ТПП України.

У випадку настання тимчасової неможливості виконання регіональною ТПП своєї функції із засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), зокрема, через відсутність уповноваженої особи, окупацію території, настання форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) тощо дану функцію виконує ТПП України або інша регіональна торгово-промислова палата, найближча за розташуванням, якщо це не суперечить умовам договору, контракту, угоди тощо між сторонами, або за письмовою угодою сторін.

Як свідчать матеріали справи, у п. 7.2 Договору сторони погодили, що деякими з обставин непереборної сили/форс-мажору є, зокрема заборона (обмеження) експорту/імпорту і таке інше, будь-які інші дії третіх осіб, які прямо чи опосередковано роблять неможливою або обмежують частково чи повністю господарську діяльність Сторони.

Водночас, ч. 1 ст. 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні", в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, передбачено, що Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю.

З огляду на викладене, виходячи з наведених норм законодавства та умов Договору, підтвердженням існування форс-мажорних обставин є відповідний сертифікат Торгово-промислової палати України, який не був наданий Відповідачем, колегія суддів дійшла висновку про те, що Відповідачем не доведено існування обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин), які звільняють сторони від відповідальності за невиконання умов Договору.

Отже, доводи заявника апеляційної скарги про порушення норм матеріального та процесуального права судом попередньої інстанції під час прийняття оскаржуваного процесуального документу не знайшли свого підтвердження.

Водночас колегія суддів погоджується з аргументами, викладеними Позивачем у відзиві на апеляційну скаргу, що ґрунтуються на встановлених місцевим господарським судом обставинах справи та відповідають нормам процесуального права, які регулюють спірні правовідносини.

За таких обставин та з урахуванням меж розгляду апеляційної скарги в порядку ст. 269 ГПК України, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а оскаржуване рішення залишенню без змін.

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, згідно вимог ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на Скаржника.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 269, 270, 273, 275 - 285, 287 ГПК України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 30.06.2020р. у справі № 904/2090/20 залишити без змін.

Судовий збір за розгляд апеляційної скарги покладається на апелянта Приватне акціонерне товариство "ДТЕК Павлоградвугілля".

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню у зв`язку із малозначною справою, крім випадків передбачених ч. 2 п. 3 ст. 287 ГПК України.

Головуючий суддя І.М.Кощеєв

Суддя Л.П. Широбокова

Суддя О.В. Чус