26.10.2020Справа № 910/9710/20
Господарський суд міста Києва у складі судді Сівакової В.В. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи
за позовом Приватного підприємства «Фармстандарт»
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгово-монтажна компанія
«Клімат Голд Україна»
про розірвання договору № 080719/15 від 08.07.2019 та стягнення 77.248,33 грн
Представники сторін: не викликались
07.07.2020 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Приватного підприємства «Фармстандарт» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгово-монтажна компанія «Клімат Голд Україна» про розірвання договору поставки № 080719/15 від 08.07.2019 та стягнення 77.248,33 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на виконання умов укладеного між сторонами договору поставки № 080719/15 від 08.07.2019, позивачем було перераховано на рахунок відповідача 100% передплати у розмірі 56.200,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 272 від 10.07.2019. Умовами договору встановлено, що відповідач зобов`язаний поставити товар протягом 18 робочих днів з моменту повної оплати, але не пізніше 31.07.2019. Враховуючи те, що відповідачем товар поставлено не було, позивач звернувся до суду з вимогою розірвати договір поставки № 080719/15 від 08.07.2019 та стягнути з останнього 77.248,33 грн, з яких 56.200,00 грн попередньої оплати, 17.984,00 пені, 1.588,30 грн інфляційних втрат та 1.473,03 грн - 3% річних.
Ухвалою Господарського суду міста Києва № 910/9710/20 від 14.07.2020 вказану позовну заяву залишено без руху та встановлено п`ятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання відповідних документів.
04.08.2020 (під час перебування судді у відпустці) позивачем усунено недоліки позовної заяви шляхом подання до суду відповідних документів.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.08.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/9710/20, вирішено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
Рішенням Господарського суду міста Києва № 910/9710/20 від 13.10.2020 позовні вимоги задоволено частково та

Розірвано договір поставки № 080719/15 від 08.07.2019, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «ТМК «Клімат Голд Україна» та Приватним підприємством «Фармстандарт».

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТМК «Клімат Голд Україна» на користь Приватного підприємства «Фармстандарт» 56.200,00 грн попередньої оплати, 12.736,47 грн пені, 959,16 грн інфляційних втрат, 1.032,59 грн - 3% річних, 4.032,02 грн витрат по сплаті судового збору.

В іншій частині в позові відмовити повністю.

19.10.2020 та 21.10.2020 до суду від позивача надійшла заява про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 17.000,00 грн.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, об`єктивно оцінивши надані суду докази, суд -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Згідно ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема до них належать витрати на професійну правничу допомогу.

Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи (ч. 1 ст. 124 Господарського процесуального кодексу України).

Стаття 161 Господарського процесуального кодексу України визначає, що заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

У позовній заяві позивачем зазначено, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які планує понести позивач у зв`язку з розглядом справи у вигляді витрат на професійну правничу допомогу становить 17.000,00 грн, куди входить ознайомлення з матеріалами справи, підготовка позовної заяви та участь в судових засіданнях.

До заяви, поданої до суду 21.10.2020, долучено наступні документи в підтвердження понесення витрат на правничу допомогу: ордер серії ВІ № 102918 від 01.07.2020, виданий на підставі договору про надання правової допомоги № 04/2020 від 01.01.2020; свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 1102 від 04.11.2011; договір про надання правової допомоги № 04/2020 від 01.01.2020; акт № 4 від 05.10.2020 наданих послуг згідно договору № 04/2020 від 01.01.2020; додаток № 1 до акту № 4 від 05.10.2020; платіжне доручення № 529 від 07.10.2020.

З матеріалів справи вбачається, що 01.01.2020 між позивачем (клієнт) та адвокатом П`ятак Іваном Івановичем (адвокат) укладено договір про надання правової допомоги № 04/2020, відповідно до якого адвокат бере на себе зобов`язання здійснювати захист прав і законних інтересів клієнта, надавати необхідну правову допомогу клієнту в судах, правоохоронних органах та перед їх посадовими особами.

Згідно з п. 3.1 вказаного договору за надання правової допомоги клієнт зобов`язується виплатити адвокату гонорар у розмірі, що буде визначений на підставі додаткової угоди між адвокатом та клієнтом після виконання адвокатом доручення клієнта.

Підтвердженням того, що П`ятак Іван Іванович є адвокатом свідчить свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 1102 від 04.11.2011.

05.10.2020 між позивачем та адвокатом складено акт № 4 надання послуг за договором, згідно якого сторони підтвердили надання адвокатом послуг щодо правової допомоги в Господарському суді міста Києва вартістю 17.000,00 грн; деталізація послуг відображена у звіті (додаток № 1 до цього акту).

Згідно додатку № 1 до акту (звіт про наданні послуги і витрачений час на надання послуг) адвокатом надано наступні послуги, загальною вартістю 17.000,00 грн:

1. Підготовка та організація подання позовної заяви до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгово-монтажна компанія «Клімат Голд Україна» про розірвання договору поставки № 080719/15 від 08.07.2019 та стягнення 77.248,33 грн; витрачений час - 10 годин; розмір винагороди - 10.000,00 грн;

2. Підготовка документів щодо усунення недоліків позовної заяви за ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.07.2020 у справі № 910/9710/20 та подання їх до суду; витрачений час - 2 години; розмір винагороди - 2.000,00 грн;

3. Підготовка документів щодо усунення недоліків позовної заяви за ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.09.2020 у справі № 910/9710/20 та подання їх до суду; витрачений час - 2 годин; розмір винагороди - 2.000,00 грн;

4. Супровід справи у суді першої інстанції (отримання інформації по справі, отримання судових рішень по справі тощо); витрачений час - 3 години; розмір винагороди - 3.000,00 грн.

Позивач сплатив на користь адвоката П`ятак І.І. грошові кошти в розмірі 17.000,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 529 від 07.10.2020.

За змістом статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).

Разом із тим згідно зі статтею 15 Господарського процесуального кодексу України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 Господарського процесуального кодексу України).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 зазначеного Кодексу ).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості; ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу.

3) розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно зі статтею 123 зазначеного Кодексу судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частин 1, 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Разом із тим розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 цього Кодексу).

Водночас за змістом частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України. Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, визначені також положеннями частин 6, 7, 9 статті 129 цього Кодексу.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись частинами 5-7, 9 статті 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Суд вважає, що включення вартості послуг, зазначених в п. 4 акту (вартістю 3.000,00 виходячи із витраченого часу - 3 години), до складу витрат на правничу допомогу є безпідставним, оскільки необґрунтовано яким чином відповідні послуги узгоджуються із судовим захистом та вплинули на захист прав та законних інтересів позивача.

Суд відзначає, що враховуючи предмет та підстави позовних вимог у справі, виходячи з характеру спірних правовідносин та обсягів матеріалів позовної заяви, фактично для надання послуг з підготовки та організації подання позовної заяви достатнім є 5 годин у сукупності (вартістю 5.000,00 грн). Судом враховано ту обставину, що в позовній заяві не було наведено нормативно-правове обґрунтування вимоги про розірвання договору № 080719/15 від 08.07.2019, що стало наслідком залишення позовної заяви без руху.

Також суд вважає за необхідне звернути увагу на те що, в разі оформлення позовної заяви у відповідності до положень Господарського процесуального кодексу України, у позивача не було б необхідності понесення витрат в сумі 4.000,00 грн на підготовку документів щодо усунення недоліків позовної заяви.

Разом з цим, суд вважає, що за надання відповідних послуг допустимими є витрати на суму 2.000,0 грн виходячи із розрахунку по 1 (одній) годині на підготовку документів щодо усунення недоліків позовної заяви.

Отже, на думку суду, враховуючи складність справи та обсяг наданих юридичних послуг, розумним є розмір витрат на правничу допомогу в сумі 7.000,00 грн (5.000,00 + 2.000,00).

Враховуючи те, що позивачем підтверджено правовий статус адвоката, наявність доказів фактичного надання послуг та їх сплати, господарський суд дійшов висновку, що у відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати позивача на правову допомогу покладаються на відповідача пропорційно від визначеної судом обґрунтованої суми витрат до розміру задоволених позовних вимог, тобто в сумі 6.427,29 грн.

Керуючись ст.ст. 129, 221, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд,

В И Р І Ш И В:

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТМК «Клімат Голд Україна» (01013, м. Київ, вул. Промислова, 1, ) на користь Приватного підприємства «Фармстандарт» (49008, м. Дніпро, вул. Робоча, 162, к. 6, ) 6.427 (шість тисяч чотириста двадцять сім) грн 29 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини 1 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

СуддяВ.В. Сівакова