ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"19" жовтня 2020 р. м. Київ Справа № 911/2963/20

Суддя Д.Г.Заєць, розглянувши матеріали

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробнича фірма «Васильків-Млин», Київська область, м. Васильків

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Прод-Лідер», Київська область, м. Васильків

про зобов`язання виконати умови Договорів купівлі-продажу та передати майно

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробнича фірма «Васильків-Млин» б/н від 06.10.2020 року (вх.№3006/20 від 12.10.2020) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Прод-Лідер» про зобов`язання виконати умови Договорів купівлі-продажу та передати майно.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи також у разі, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень ст.173 цього Кодексу).

Як вбачається з поданої позовної заяви і приєднаних до неї документів, заявлені до відповідача вимоги обґрунтовані неналежним виконанням Товариством з обмеженою відповідальністю «Євро-Прод-Лідер» зобов`язань за Договорами купівлі-продажу, а саме - Договором купівлі-продажу №1/03-06-19 від 03.06.2019, Договором купівлі-продажу №2/05-06-19 від 05.06.2019, Договором купівлі-продажу №3/07-06-19 від 07.06.2019, Договором купівлі-продажу №4/11-06-19 від 11.06.2019

Приписами ч. 1 ст. 173 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги) (ч. 2 ст.173 Господарського процесуального кодексу України).

За своїм процесуальним призначенням інститут об`єднання позовних вимог забезпечує правильність і одностайність розгляду та вирішення окремих позовних вимог, які можуть бути розглянуті як самостійні справи, але об`єднуються однорідністю вимог, тобто вимог, які випливають з одних і тих же правовідносин.

Зміст наведених положень законодавства дає підстави стверджувати, що позивач вправі об`єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні вимоги (зокрема, про стягнення неповернутого кредиту, відсотків за користування кредитом і неустойки; про визнання недійсним акта і про відшкодування заподіяної у зв`язку з його виданням шкоди; про стягнення вартості недостачі товару, одержаного за кількома транспортними документами і оформленої одним актом приймання або коли такий товар сплачено за одним розрахунковим документом; про спонукання до виконання зобов`язань за господарським договором і про застосування заходів майнової відповідальності за його невиконання тощо).

Однорідними позовними вимогами є такі, що виникають з одних і тих самих підстав та, водночас, пов`язані між собою одним і тим самим способом захисту прав і законних інтересів.

Як зазначалося вище, у поданому позові позивачем об`єднано вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за чотирма окремими господарськими договорами.

В той же час, позивачем не обґрунтовано підстави поєднання декількох позовних вимог в одне провадження.

Тобто, в позові об`єднано вимоги, які випливають не з однорідних, а з подібних правовідносин і для встановлення фактичних обставин справи та перевірки їх доказами судом має бути досліджено кожен з таких договорів, а також всі первинні бухгалтерські документи, якими доводиться факт поставки товарів відповідачу, складання актів розбіжності, часткової оплати отриманих товарів.

На переконання суду, заявлені позовні вимоги, що ґрунтуються на чотирьох окремих договорах купівлі-продажу та додаткових угод до них, не пов`язаних між собою ні підставами виникнення (різні договори), ні зазначеними доказами (різні специфікації, акти приймання-передачі, переліком майна, претензіями).

До того ж, заявлені позовні вимоги за своєю правовою природою не належать до основних та похідних.

Суд враховує, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробнича фірма «Васильків-Млин» за кожним з чотирьох договорів мають аналогічний предмет і підстави, а також спосіб захисту майнового права, однак, неналежне виконання обов`язку передати майно становить самостійне порушення, і дослідження та встановлення відповідних обставин має відбуватися за кожним з цих договорів окремо, що утруднює розгляд таких вимог в одному провадженні, адже позовна заява та приєднані до неї додатки становлять собою великий обсяг документів.

При цьому, суд виходить з того, що обсяг наданих матеріалів і доказів не дозволяє суду самостійно здійснити роз`єднання позовних вимог на підставі ст. 173 Господарського процесуального кодексу України.

З викладеного вбачається, що сумісний розгляд цих вимог значно ускладнюватиме вирішення спору в межах строків, визначених Господарським процесуальним кодексом України та перешкоджатиме з`ясуванню прав і взаємовідносин сторін.

Крім того, суд зазначає, що об`єднання позовних вимог є правом, а не обов`язком суду, а тому суд приходить до висновку, що об`єднання позовних вимог може мати негативні наслідки для виконання всіх завдань господарського судочинства, встановлених ст. 2 Господарського процесуального кодексу України, додержання яких превалює над будь-якими іншими доводами учасників судового процесу, зокрема сумісний розгляд декількох вимог, навіть тісно пов`язаних і однорідних, розширює предмет доказування у справі, ускладнює розгляд та вирішення справи по суті. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 14.08.2018 року у справі № 910/3569/18.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що заявником порушено правила об`єднання позовних вимог, що суперечить вимогам ст. 173 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з чим позовна заява підлягає поверненню особі, яка її подала.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до ч. 8 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

Керуючись ст. ст. 56, 60, 162, 174, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробнича фірма «Васильків-Млин» б/н від 06.10.2020 року (вх.№3006/20 від 12.10.2020) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Прод-Лідер» про зобов`язання виконати умови Договорів купівлі-продажу та передати майно та додані до неї документи повернути позивачу.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання у відповідності до ч. 2 ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Північного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня її складання відповідно до ст. ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України з урахуванням п.17.5 Розділу ХІ Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Д.Г. Заєць