ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

19.10.2020 Справа № 908/2658/20

м. Запоріжжя

Господарський суд Запорізької області у складі суду: судді Науменка А.О., розглянувши матеріали заяви вих. № 48 від 06.10.2020 про видачу судового наказу

заявника: Комунального підприємства "Наше місто" Запорізької міської ради, ідентифікаційний код юридичної особи 40545596 (69095, м. Запоріжжя, вул. Українська, 29а)

до боржника: Фізичної особи-підприємця Морозової Людмили Іванівни, РНОКПП НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 )

за вимогою про стягнення 3600 грн 66 коп.

Без повідомлення (виклику) заявника і боржника.

УСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство "Наше місто" Запорізької міської ради звернулось до Господарського суду Запорізької області із заявою вих. № 48 від 06.10.2020 про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Фізичної особи-підприємця Морозової Людили Іванівни, РНОКПП НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ) грошової заборгованості за листопад 2017 року за договором про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій № 1530/2017/05/нж від 15.05.2017.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу від 15.10.2020 здійснено автоматизований розподіл судової справи між суддями, присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 908/2658/20 та визначено до розгляду судді Науменку А.О.

Згідно з ч. 2 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про наявність його заявнику невідомо.

Судовий наказ, відповідно до положень статті 232 ГПК України, є судовим рішенням.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст.147 ГПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст.148 цього Кодексу. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими законом для виконання судових рішень.

За змістом статті 148 ГПК України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним в письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 154 ГПК України суд розглядає заяву про видачу судового наказу протягом п`яти днів з дня її надходження. Розгляд проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника. За результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Суддя постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу (ч. 2 ст. 152 ГПК України).

Розглянувши подану заяву про видачу судового наказу та додані до неї документи, суд дійшов до висновку про відмову у видачі судового наказу, з огляду на наступне.

Згідно з п. 1 та п. 8 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у видачі судового наказу, зокрема, якщо: заяву подано з порушенням вимог статті 150 цього Кодексу; із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 150 ГПК України у заяві повинно бути зазначено: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника.

Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру підприємств і організацій України, ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) боржника - фізичної особи-підприємця зазначено - Морозова Людмила Іванівна, тоді як у заяві у вступній та прохальній частині боржником вказано - Морозова Людила Іванівна.

Згідно з вимогами п.п. 4,5 ч. 2 та п. 4 ч. 3 ст. 150 ГПК України у заяві повинно бути зазначено: вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги. До заяви про видачу судового наказу, зокрема, додаються: інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Таким чином, для задоволення заяви про видачу судового наказу, суд повинен перевірити виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу, на підставі викладених у ній обставин та доданих до заяви доказів.

Відповідно до ст.ст.76-78 ГПК України належними, допустимими та достовірними доказами є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно зі ст. 86 цього Кодексу суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, в також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Зі змісту заяви, вбачається, що між заявником та боржником укладено господарський договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій № 1530/2017/05/нж від 15.05.2017, за яким заборгованість за листопад 2017 (виставлена сума за період з вересня 2016 року по жовтень 2017) складає 3600 грн 66 коп.

До заяви додано: договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій № 1530/2017/05/нж від 15.05.2017, витяг з держреєстру правочинів, витяг зі статуту, а також розрахунок основного боргу.

Інших доказів на підтвердження правовідносин сторін у спірний період та виникнення заявленої до стягнення заборгованості у заяві не вказано та до неї не додано.

При цьому, не додано актів здачі-прийняття робіт згідно з п. 6 договору та обґрунтованого розрахунку основного боргу.

У розрахунку суми основного боргу до заяви про видачу судового наказу заявник зазначає лише один показник - 3600 грн 66 коп. за листопад 2017 (виставлена сума за період з вересня 2016 року по жовтень 2017), не обґрунтовуючи загальну суму боргу.

Суд зазначає, що сам по собі розрахунок заборгованості, без доказів на його обґрунтування не є належним доказом на підтвердження виникнення заявленої до стягнення суми. Тому відомості, які зазначені заявником у розрахунках заборгованості, мають бути підтверджені відповідними доказами, у т.ч. доказом виставленим за листопад 2017.

Враховуючи викладене, вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються, не підтверджуються доданими до неї документами.

Із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу про стягнення суми грошової заборгованості.

За змістом ч. 1 ст. 153 цього Кодексу відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою після усунення її недоліків.

У разі відмови у видачі судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви (ч. 2 ст. 151 Господарського процесуального кодексу України).

Керуючись ст.ст. 147, 150, п. 1 та п. 8 ч. 1 ст. 152, ст.ст. 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити Комунальному підприємству "Наше місто" Запорізької міської ради у видачі судового наказу про стягнення 3600 грн 66 коп.

Додаток на адресу заявника: оригінал платіжного доручення № 14480 від 24.09.2020 про сплату судового збору у розмірі 210,20 грн. (на 1 арк.), копія заяви стягувача про видачу судового наказу із доданими до неї документами, наданих для направлення боржникові в порядку, передбаченому ст. 156 ГПК України.

Отримати інформацію по справі можливо на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за посиланням: http://court.gov.ua/sud5009/.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її підписання в порядку, встановленому ст. 257 ГПК України.

Ухвала підписана 19.10.2020.

Суддя А.О. Науменко