За клопотанням Приватного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча"
про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу
за позовом Приватного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча"
до Акціонерного товариства "Українська залізниця"
про стягнення 220 838,37 грн
Суддя Удалова О.Г.
без виклику представників сторін
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
У липні 2020 року Приватне акціонерне товариство "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" (далі - ПрАТ "ММК ім. Ілліча", позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства "Українська залізниця" (далі - АТ "Укрзалізниця", відповідач) про стягнення 168 927,32 грн.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач, як перевізник, належним чином не виконав зобов`язань щодо збереження вантажу під час його перевезення залізничним транспортом, внаслідок чого частину вантажу було втрачено, а позивачу були спричинені збитки, які відповідач, як перевізник, зобов`язаний відшкодувати.
Вважаючи, що його права порушені, позивач звернувся до суду з даним позовом та просив стягнути з відповідача збитки, які виникли у зв`язку з незбереженням вантажу при його перевезенні в розмірі 168 927,32 грн, а також просив суд здійснити розподіл судових витрат по сплаті судового збору в розмірі 2 533,91 грн та витрат на оплату правової допомоги в розмірі 3 581,07 грн.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 28.09.2020 у справі № 910/10934/20 позов задоволено повністю, присуджено до стягнення з Акціонерного товариства "Українська залізниця" на користь Приватного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" вартість недостачі вантажу в розмірі 168 927,32 грн, витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 533,91 грн. Щодо заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, суд відклав вирішення питання про стягнення судових витрат на правничу допомогу до надання позивачем у встановлені законом строки відповідних доказів їх понесення.

Після підписання рішення суду, у той же день 28.09.2020, згідно з базою даних Діловодства спеціалізованого суду, до суду надійшла відповідь на відзив, надіслана позивачем засобами поштового зв`язку 25.09.2020, до якої долучено докази понесення позивачем витрат на оплату послуг адвоката та в якій надано пояснення щодо обсягу та вартості витраченого часу адвокатом для підготовки матеріалів справи.

13.10.2020 до суду засобами поштового зв`язку (відправлено 09.10.2020) надійшло клопотання позивача про поновлення пропущеного процесуального строку для подання доказів понесення витрат на професійну правничу допомогу, прийняття цих доказів до розгляду та покладення витрат на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 3 581,07 грн на відповідача.

Відповідно до ч. 3 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Приймаючи додаткове рішення у справі № 910/10934/20, суд виходив з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 221 ГПК України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 2 ст. 126 ГПК України закріплено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 3 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 126 ГПК України).

За приписами ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи (до яких у тому числі відносяться й витрати на професійну правничу допомогу), покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За приписами ч. 5 ст. 126 ГПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з ч. 5 ст. 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (ч. 8 ст. 129 ГПК України).

Судом встановлено, що останнім днем строку на подання позивачем додаткових доказів на підтвердження понесених ним витрат на правову допомогу є 05.10.2020, оскільки рішення було прийнято судом 28.09.2020, а п`ятий день вказаного строку припадає на вихідний день 03.10.2020, тому на підставі ч. 5 ст. 254 Цивільного кодексу України в даному випадку останній день строку переноситься на перший за ним робочий день, тобто на 05.10.2020.

Відповідно до ч. 1 ст. 119 ГПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Одночасно з поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подані заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк (ч. 4 ст. 119 ГПК України).

В обґрунтування підстав визнання поважними причин пропуску процесуального строку позивачем вказано запровадження карантинних заходів на території України, переведення працівників на дистанційний режим роботи.

Згідно повідомлення про вручення поштового відправлення № 145, рішення суду від 28.09.2020 позивач отримав 05.10.2020.

Однак, враховуючи, що долученні до клопотання копії додаткової угоди № 167 від 14.07.2020 до договору про надання юридичних послуг (правової допомоги) № 845 від 30.03.2018, акту № 1 від 17.07.2020 долучені попередньо до відповіді на відзив, яка надійшла після підписання рішення суду від 28.09.2020, проте у той же день, тобто подані до суду у межах 5-ти денного строку, клопотання про визнання причин пропуску встановленого процесуального строку поважними та поновлення пропущеного процесуального строку для подання доказів понесення витрат на оплату послуг адвоката судом залишено без розгляду.

Щодо розміру заявлених судових витрат та факту їх понесення.

До матеріалів позовної заяви позивачем був долучений попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, в якому позивач вказав, що очікує понести витрати на правову допомогу в розмірі 3 581,07 грн.

В обґрунтування поданої ним заяви про відшкодування судових витрат на оплату послуг адвоката позивач надав наступні докази:

- копію договору про надання юридичних послуг (правової допомоги) №845 від 30.03.2018, який укладений з Адвокатським об`єднанням "Всеукраїнська адвокатська допомога", копії додаткових угод № 4 від 03.12.2018, № 26 від 09.12.2019, № 167 від 14.07.2020 до договору;

- копію Акта № 1 приймання-передачі наданих послуг до додаткової угоди № 167 від 14.07.2020 до договору № 845 від 30.03.2018;

- копію довіреності № 3 від 02.01.2020, виданої адвокату Краснопорьовій О.С. на представленні інтересів Приватного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча";

- копію свідоцтва серія ДН № 3605 від 27..07.2016 про право Краснопорьової О.С. на заняття адвокатською діяльністю.

Судом встановлено, що 30.03.2018 між Приватним акціонерним товариством "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" (клієнт) та Адвокатським об`єднанням "Всеукраїнська адвокатська допомога" (адвокатське об`єднання) було укладено договір про надання юридичних послуг (правової допомоги) № 845, відповідно до якого клієнт доручає, а адвокатське об`єднання бере на себе зобов`язання надавати клієнту правову допомогу (юридичні послуги) з питань, що виникають у процесі господарської діяльності клієнта в порядку та на умовах, визначених цим договором. Зміст, умови та строки виконання покладених клієнтом на адвокатське об`єднання завдань узгоджується сторонами шляхом укладення додаткових угод до цього договору.

Додатковою угодою № 167 від 14.07.2020 до договору № 845 від 30.03.2018 визначено порядок оплати юридичних послуг (гонорару) адвокатського об`єднання за надання юридичних послуг (правової допомоги) у спорі про стягнення з АТ "Українська залізниця" суми збитків, які виникли через незбереження вантажу при перевезенні, оформленого залізничною накладною № 42402503 від 19.02.2020 у сумі 168 927,32 грн, визначено вартість послуг.

Згідно п.3.1 додаткової угоди, оплата послуг здійснюється протягом 15 календарних днів після підписання сторонами Акту надання послуг і отримання клієнтом рахунків від адвокатського об`єднання.

За змістом п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 2 ст. 901 Цивільного кодексу України встановлено, що положення цієї глави (глави 63 «Послуги. Загальні положення» підрозділу 1 розділу III Книги п`ятої цього Кодексу) можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Згідно з ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

На підтвердження виконання робіт, обумовлених договором про надання юридичних послуг (правової допомоги) №845 від 30.03.2018, Приватним акціонерним товариством "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" та Адвокатським об`єднанням "Всеукраїнська адвокатська допомога" було складено акт приймання-передачі наданих послуг №1 від 17.07.2020, який підписаний сторонами без зауважень та заперечень.

Згідно з вказаним актом, витрати на правову допомогу (гонорар) за даним позовом складають 3 581,07 грн.

Судом досліджено, що адвокатським об`єднанням було надано послуги з консультації клієнта, збір доказів, складання позовної заяви, на загальну суму 3 581,07 грн., до вказаної вартості послуг за поясненнями позивача включено гонорар адвоката у розмірі 1% від ціни позову за складність справи майнового характеру.

При цьому, судом враховано, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 126 цього Кодексу). Аналогічну правову позицію викладено у постановах об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та від 22.11.2019 у справі № 910/906/18.

Отже, позивачем подано до матеріалів справи достатньо доказів на підтвердження факту надання Адвокатським об`єднанням "Всеукраїнська адвокатська допомога" професійної правничої допомоги Приватному акціонерному товариству "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" в межах даної справи на суму 3 581,07 грн.

Відповідачем заперечень проти поданого клопотання, заяв про неспіврозмірності заявлених вимог або зменшення їх розміру, до суду подано не було.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що позивач надав належні та допустимі докази на доведення понесених ним витрат та професійну допомогу, пов`язаних з розглядом даної справи № 910/10934/20. Тому з огляду на повне задоволення позову та зважаючи на приписи ст. 129 ГПК України щодо порядку розподілу судових витрат між сторонами, відшкодуванню за рахунок відповідача підлягають судові витрати на правову допомогу в розмірі 3 581,07 грн.

Керуючись ст.ст. 123, 126, 129, 130, 221, 234, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Клопотання про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу задовольнити повністю.

2. Стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» (03680, м. Київ, вул. Тверська, буд. 5; код 40075815) на користь Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» (87504, м. Маріуполь, вул. Левченка, буд. 1, ідентифікаційний код 00191129) витрати на оплату професійної правничої допомоги в розмірі 3581,07 грн (три тисячі п`ятсот вісімдесят одну гривню 07 коп.).

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст додаткового рішення підписано 23.10.2020.

Суддя О.Г. Удалова