ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2020 року м. Черкаси справа № 925/703/20

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Грачова В.М., при секретарі судового засідання Нестеренко А.М., за участі представників сторін: позивача адвоката Стойко А.Ю., відповідача Пилипас І.Я. за довіреністю, розглянув у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду в м. Черкаси справу за позовом фермерського господарства «Широкий берег» до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області про визнання права оренди земельної ділянки та визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди землі.

ВСТАНОВИВ:

Позивач фермерське господарство «Широкий берег» звернувся в господарський суд Черкаської області з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області (далі відповідач), в якому просив суд:

визнати за фермерським господарством «Широкий берег» право користування на умовах оренди земельною ділянкою площею 10 га, кадастровий номер :02:001:0420, що знаходиться за межами населеного пункту, в адміністративних межах Маньківської селищної ради, Маньківського району, Черкаської області;

визнати укладеною додаткову угоду до договору оренди землі від 24.01.2007 року, зареєстрованого у Маньківському районному відділі Черкаської регіональної філії ДП «Центр ДЗК при Держкомземі України», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 25.01.2007 за № 477 у редакції позивача:

Додаткова угода щодо зміни сторін у договорі

про внесення змін до договору оренди землі від 24.01.2007, зареєстрованого у Маньківському районному відділі Черкаської регіональної філії ДП «Центр ДЗК при Держкомземі України», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 25.01.2007 за № 477

м. Черкаси 04.04.2020

Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області (), адреса: м. Черкаси, вул. Смілянська, 131, в особі в.о. начальника Головного управління Савченка Сергія Петровича, з однієї сторони, та Фермерське господарство «Широкий берег», (), в особі голови господарства Мальованого Михайла Володимировича, з іншої сторони, уклали цю додаткову угоду про наступне.

Внести до договору оренди землі від 24.01.2007 року, зареєстрованого у Маньківському районному відділі Черкаської регіональної філії ДП «Центр ДЗК при Держкомземі України», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 25.01.2007 за № 477, такі зміни:

1. Преамбулу Договору оренди землі викласти в такій редакції:

Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області (), адреса: м. Черкаси, вул. Смілянська, 131, в особі в.о. начальника Головного управління Савченка Сергія Петровича, «Орендодавець», з однієї сторони, та Фермерське господарство «Широкий берег», (), в особі голови господарства ОСОБА_1 , «Орендар» з іншої сторони, уклали цей договір про наступне.

2. Пункт 2 Розділу Договору оренди землі «Об`єкт оренди» викласти в такій редакції:

2. В оренду передається земельна ділянка загальною площею 10 га., кадастровий номер :02:001:0420.

3. Розділ Договору оренди землі «Реквізити сторін» викласти в такій редакції:

Орендодавець Головне управління Держгеокадастру у Черкаські області 18000, м. Черкаси, вул. Смілянська, 131 Код Орендар Фермерське господарство «Широкий берег» 20141,Черкаська область, Маньківський район, с. Дзензелівка, вул. Центральна,17А Код
________________С.П. Савченко______________М.В. Мальований
відшкодувати судові витрати.

Позов мотивований необхідністю приведення договору оренди землі від 24.01.2017 року у відповідність до вимог Законів України «Про оренду землі», «Про фермерське господарство» у зв`язку з необхідністю заміни в договорі сторін орендодавця та орендаря, зазначення кадастрового номера земельної ділянки та зміни реквізитів сторін вказаного договору.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 05.06.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, по ній відкрито провадження у справі № 925/703/20 за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

Відповідач - Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області в особі свого представника 19.06.2020 року подав відзив на позовну заяву (вх. № 9234/20, а.с. 99-103), у якому проти позову заперечував з мотивів безпідставності і необґрунтованості позовних вимог з огляду на таке:

набувачем права оренди земельної ділянки площею 10 га був ОСОБА_2 як фізична особа за договором оренди землі від 24.01.2007 року, його речове право не припинилось, до заснованого ним фермерського господарства не перейшло;

склад засновників (учасників) юридичної особи позивача - фермерського господарства «Широкий берег» змінився, речове право оренди землі, яка є предметом оренди по договору від 24.01.2007 року, до них не перейшло.

Ухвалою суду від 05.08.2020 року підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті на 14.08.2020 року.

В судовому засіданні 14.08.2020 року представник позивача позов з підстав, викладених у позовній заяві, підтримав і просив суд задовольнити повністю, представник відповідача позов не визнала і просила суд у його задоволенні відмовити повністю з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Згідно із ст.ст. 233 ч. 6, 240 ч. 1 ГПК України, у судовому засіданні судом було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши подані ними заяви по суті справи, наявні у справі письмові докази та оцінивши їх у сукупності, суд позов задовольняє частково з таких підстав.

Розпорядженням голови Маньківської районної державної адміністрації від 23.01.2007 року ОСОБА_2 надано в оренду земельну ділянку із земель запасу державної власності загальною площею 10 га в адміністративних межах Маньківської селищної ради терміном на 49 років для створення та ведення фермерського господарства (а.с. 19).

24.01.2007 року Маньківською районною державною адміністрацією, як орендодавцем, укладено з ОСОБА_2 , як орендарем, договір оренди землі (далі - договір, а.с. 20). Відповідно до умов п. 1 цього договору, орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для створення та ведення фермерського господарства, яка знаходиться в адміністративних межах Маньківської селищної ради.

В оренду передається земельна ділянка площею 10 га. На земельній ділянці відсутні об`єкти нерухомого мана, а також інші об`єкти інфраструктури. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 92500 грн. (п.п. 2, 3, 5 договору).

Пунктом 8 Договору сторони визначили, що договір укладено терміном на 49 років. Після закінчення договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше, ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Відповідно до п. 9 Договору, орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі та розмірі 0,1 відсотка від грошової оцінки земельної ділянки за рік.

Згідно з п.п. 14, 15 договору, земельна ділянка передається в оренду для ведення сільськогосподарського виробництва. Цільове призначення земельної ділянки здійснюється для вирощування сільськогосподарської продукції.

Пунктом 33 Договору сторони передбачили, що зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору спір розв`язується у судовому порядку.

Договір зареєстровано у Маньківському районному відділі Черкаської регіональної філії ДП «Центр ДЗК при Держкомземі України», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 25.01.2007 року за № 477.

За актом прийому-передачі від 25.01.2007 року орендодавець передав, а орендар прийняв в оренду земельну ділянку, яка є предметом оренди по договору від 24.01.2007 року (а.с. 21).

Із Статуту Фермерського господарства «Широкий берег» вбачається, що державну реєстрацію юридичної особи господарства проведено 28.02.2007 року, реєстраційний запис № 0000337, господарство засновано ОСОБА_2 (а.с. 22-27).

Рішенням засновника Фермерського господарства «Широкий берег» Новаківського М.М. від 04.03.2007 року передано до майна (складеного капіталу) Фермерського господарства «Широкий берег» право оренди (користування) земельної ділянки площею 10 га, наданої для створення та ведення фермерського господарства згідно договору оренди від 24.01.2007 року, рішення засновника оформлене Протоколом загальних зборів засновника від 04.03.2007 року (а.с. 28).

По акту від 04.03.2007 року засновник Фермерського господарства «Широкий берег» ОСОБА_2 передав до майна (складеного капіталу) господарства право оренди (користування) земельної ділянки площею 10 га, набуте ним на підставі договору оренди землі від 24.01.2007 року (а.с. 29).

Рішенням засновника Фермерського господарства «Широкий берег» Новаківського М.М. від 03.01.2013 року утворено статутний капітал господарства у розмірі 1000 грн., на підставі цього рішення проведено державну реєстрацію змін у Статуті господарства (пункт 4.1.), у Єдиному державному реєстрі юридичних та фізичних осіб підприємців внесено реєстраційний запис від 08.01.2013 року № 9000337 (а.с. 30, 31-32).

Рішенням засновника Фермерського господарства «Широкий берег» Новаківського М.М. від 09.01.2013 року вирішено передати частку у статутному капіталі господарства ОСОБА_1 у розмірі 55%, що становить 550 гривень та ОСОБА_3 у розмірі 45%, що становить 450 грн.; призначено головою фермерського господарства «Широкий берег» Мальованого М.В.; змінено місцезнаходження юридичної особи: 20141,Черкаська область, Маньківський район, с. Дзензелівка, вул. Центральна,17А; внесено зміни до статуту господарства, виклавши його в новій редакції (а.с. 34).

09.01.2013 року Фермерським господарством «Широкий берег» в особі керівника Новаківського М.М. укладено з ОСОБА_1 і ОСОБА_3 договір № 1 передачі (продажу) часток у статутному капіталі, відповідно до умов якого голова фермерського господарства «Широкий берег» Новаківський М.М. передав статутний капітал господарства в розмірі 1000 грн. на користь ОСОБА_1 в розмірі 550 грн., що становить 55% статутного капіталу, та ОСОБА_3 в розмірі 450 грн., що становить 45% статутного капіталу (а.с. 33).

10.01.2013 року проведено державну реєстрацію змін до Статуту фермерського господарства «Широкий берег», Статут господарства викладено у новій редакції про що в Єдиному державному реєстрі юридичних та фізичних осіб - підприємців вчинено реєстраційний запис № 0000337, а саме змінено склад засновників (учасників) господарства, змінено його місцезнаходження. Відповідно до п. 1.3. Статуту, засновниками (учасниками) господарства стали ОСОБА_1 і ОСОБА_3 (а.с. 35-40).

По акту прийому-передачі від 15.01.2013 року проведено передачу статутного капіталу, бухгалтерських та інших документів правонабувачам господарства (а.с. 41).

Відповідно до довідок відділу Держгеокадастру у Маньківському районі Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області № 27-28-0.4-386/15-16 від 11.02.2016 року, № 27-23-0.300-669/168-19 від 16.02.2017 року, селищного голови Маньківської селищної ради № 216 від 02.02.2018 року, № 245/02-14 від 13.02.2019 року, земельна ділянка площею 10 га, що є предметом оренди по договору, знаходиться у користуванні фермерського господарства «Широкий берег» (а.с. 54-57).

Згідно з довідкою Відділу у Маньківському районі Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями станом на 31.12.2015 року № 27-23-0.300-669/168-19 від 07.11.2019 року, земельна ділянка площею 10 га має кадастровий номер :02:001:0420, відноситься до земель сільськогосподарського призначення, за цільовим призначенням - для ведення фермерського господарства (рілля), земельна ділянка проінвентаризована, Маньківською РДА 24.01.2007 року укладено договір оренди землі з фермерським господарством Широкий берег в особі Новаківського М.М., договір оренди зареєстровано 25.01.2007 року за № 477, термін дії речового права - 49 років (а.с. 44).

Згідно з інформацією Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку кадастровий номер :02:001:0420, наданою Державною службою України з питань геодезії, картографії та кадастру станом на 06.04.2020 року, на цю земельну ділянку зареєстроване речове право оренди за фермерським господарством «Широкий берег» (а.с. 42).

Відповідно до інформаційної довідки № 212407867 від 13.06.2020 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, на об`єкт нерухомого майна - земельну ділянку площею 10 га з кадастровим номером :02:001:0420 державним реєстратором 25.03.2020 року проведено державну реєстрацію речового права оренди за фермерським господарством «Широкий берег» на підставі договору оренди від 24.01.2007 року, договір укладено на 49 років, орендодавцем є Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області (а.с. 117-118).

Із платіжних доручень позивача за період з 27.02.2017 року по 03.03.2020 року вбачається сплата фермерським господарством «Широкий берег» на користь Маньківської селищної ради орендної плати у розмірі 6537 грн. 66 коп. щомісячно (а.с. 58-93).

10.04.2020 року позивач - фермерське господарство «Широкий берег» звертався до відповідача - Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області з клопотанням про внесення змін до договору оренди землі від 24.01.2007 року, до клопотання додав проект спірної додаткової угоди від 04.04.2020 року та інші документи, які обґрунтовують клопотання. Клопотання позивача разом з додатками відповідачем отримане 13.04.2020 року та залишене без відповіді і задоволення (а.с. 45-49, 50-53).

Вимога позивача до відповідача про визнання за ним (позивачем) права користування на умовах оренди земельною ділянкою площею 10 га, кадастровий номер :02:001:0420, що знаходиться за межами населеного пункту, в адміністративних межах Маньківської селищної ради, Маньківського району, Черкаської області та визнання укладеною додаткової угоду до договору оренди землі від 24.01.2007 року є предметом позову у справі, що розглядається.

Спірні правовідносини сторін виникли із договору оренди землі, за правовою природою віднесені до договірних зобов`язань найму (оренди) земельної ділянки, загальні положення про найм (оренду) визначені параграфом 1 глави 58, про найм (оренду) земельної ділянки, як окремий вид зобов`язань, параграфом 3 глави 58 ЦК України, загальні положення про правочини визначені розділом IV книги 1 ЦК України, про зобов`язання і договір розділами І і ІІ книги 5 ЦК України, главами 19, 20 ГК України. Крім того, спірні правовідносини перебувають у сфері дії Земельного кодексу України, Законів України «Про оренду землі», «Про фермерське господарство», «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», які з урахуванням предмету спору є спеціальними нормативними актами.

З огляду на викладені обставини справи суд вбачає, що 24.01.2007 року Маньківською районною державною адміністрацією, як орендодавцем, на підставі розпорядження від 23.01.2007 року, укладено з ОСОБА_2 , як орендарем, договір оренди землі, який зареєстровано у Маньківському районному відділі Черкаської регіональної філії ДП «Центр ДЗК при Держкомземі України», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 25.01.2007 року за № 477. Земельна ділянка надана в оренду із земель запасу державної власності, за цільовим призначенням - для вирощування сільськогосподарської продукції, загальною площею 10 га, знаходиться за межами населеного пункту в адміністративних межах Маньківської селищної ради, терміном на 49 років, для створення та ведення фермерського господарства, у фактичне користування орендарю передана за актом прийому-передачі від 25.01.2007 року.

28.02.2007 року ОСОБА_2 засновано Фермерське господарство «Широкий берег», затверджено статут господарства, проведено державну реєстрацію юридичної особи господарства, 04.03.2007 року ним ( ОСОБА_2 ) передано до майна (складеного капіталу) господарства право оренди (користування) земельної ділянки, набуте ним на підставі договору оренди землі від 24.01.2007 року, проведено державну реєстрацію змін до Статуту господарства.

Відносини, пов`язані із створенням, діяльністю та припиненням діяльності фермерських господарств, регулюються Конституцією України, Земельним кодексом України, цим Законом та іншими нормативно-правовими актами України. (стаття 2 цього Закону). У таких правовідносинах Закон України «Про фермерське господарство» є спеціальним нормативно-правовим актом.

Право на створення фермерського господарства має кожний дієздатний громадянин України, який досяг 18-річного віку та виявив бажання створити фермерське господарство. Надання земельних ділянок державної та комунальної власності у власність або користування для ведення фермерського господарства здійснюється в порядку, передбаченому Земельним кодексом України (частина перша статті 5, стаття 7 Закону України «Про фермерське господарство»).

Фермерське господарство підлягає державній реєстрації у порядку, встановленому законом для державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, за умови набуття громадянином України або кількома громадянами України, які виявили бажання створити фермерське господарство, права власності або користування земельною ділянкою (стаття 8 згаданого Закону).

Землі фермерського господарства можуть складатися із земельної ділянки, що використовується фермерським господарством на умовах оренди (п. «в» ч. 1 ст. 12 Закону України «Про фермерське господарство»).

Тобто, можливість реалізації громадянином права на створення фермерського господарства безпосередньо пов`язана з наданням (передачею) йому земельних ділянок для ведення фермерського господарства, що є обов`язковою умовою для державної реєстрації фермерського господарства.

Зі змісту положень статті 12 Закону України «Про фермерське господарство» вбачається, що земельні ділянки, які використовуються фермерським господарством на умовах оренди, входять до складу земель фермерського господарства.

З комплексного аналізу норм статей 1, 5, 7, 8, 12 Закону України «Про фермерське господарство» можна зробити висновок, що після укладення договору тимчасового користування землею, у тому числі на умовах оренди, фермерське господарство реєструється в установленому законом порядку і з дати реєстрації набуває статусу юридичної особи. З цього часу обов`язки землекористувача земельної ділянки здійснює фермерське господарство, а не громадянин, якому вона надавалась.

Згідно з висновками Великої Палати Верховного суду про застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеними у постанові від 30.06.2020 року у справі № 927/79/19 (провадження № 12-21гс20), з моменту створення фермерського господарства та його державної реєстрації до нього за нормами Закону України «Про фермерське господарство» переходять права й обов`язки орендаря земельної ділянки за договором оренди землі.

Отже, з 28.02.2007 року орендарем земельної ділянки по договору оренди землі від 24.01.2007 року стало Фермерське господарство «Широкий берег».

За змістом норм ст.ст. 116, 122 Земельного кодексу України та з урахуванням викладених обставин, земельні ділянки із земель державної власності сільськогосподарського призначення передаються громадянам та юридичним особам у користування органами виконавчої влади в межах їх повноважень за їх рішеннями, таким органом є центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи.

За період з моменту виникнення спірних правовідносин право розпорядження (надання в оренду) земельної ділянки, яка є предметом оренди по договору від 24.01.2007 року, перейшло від Маньківської районної державної адміністрації до Головного управління Держземагенства у Черкаській області, а від нього, з 26.05.2015 року до відповідача - Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області.

На ці обставини посилається позивач в обґрунтування своїх вимог, вони визнаються сторонами. Отже, орендодавцем цієї земельної ділянки є відповідач - Фермерське господарство «Широкий берег», сумніву у достовірності цієї обставини у суду немає.

Рішенням засновника Фермерського господарства «Широкий берег» Новаківського М.М. від 03.01.2013 року утворено статутний капітал господарства у розмірі 1000 грн., 08.01.2013 року проведено державну реєстрацію змін у Статуті господарства (пункт 4.1.).

Його ж рішенням від 09.01.2013 року передано частку у статутному капіталі Фермерського господарства «Широкий берег» ОСОБА_1 у розмірі 55%, що становить 550 гривень та ОСОБА_3 у розмірі 45%, що становить 450 грн., призначено головою господарства ОСОБА_1 , змінено місцезнаходження юридичної особи господарства, вирішено внести зміни до статуту господарства, виклавши його в новій редакції.

Того ж дня, 09.01.2013 року Фермерським господарством «Широкий берег» в особі голови господарства Новаківського М.М. укладено з ОСОБА_1 і ОСОБА_3 договір № 1 передачі (продажу) часток у статутному капіталі.

На підставі рішень засновника Фермерського господарства «Широкий берег» Новаківського М.М. від 03.01.2013, 09.01.2013 року, договору передачі (продажу) часток у статутному капіталі № 1 від 09.01.2013 року 10.01.2013 року проведено державну реєстрацію змін до Статуту Фермерського господарства «Широкий берег», Статут господарства викладено у новій редакції про що в Єдиному державному реєстрі юридичних та фізичних осіб - підприємців вчинено реєстраційний запис № 0000337, а саме змінено склад засновників (учасників) господарства, змінено його місцезнаходження. Відповідно до п. 1.3. Статуту, засновниками (учасниками) Фермерського господарства «Широкий берег» стали ОСОБА_1 і ОСОБА_3 .

Згідно з довідкою Відділу у Маньківському районі Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями № 27-23-0.300-669/168-19 від 07.11.2019 року, станом на 31.12.2015 року, внаслідок проведеної інвентаризації земель земельній ділянці площею 10 га, що є предметом оренди по договору від 24.01.2007 року, присвоєно кадастровий номер :02:001:0420.

Об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки), згідно з абз. 1 ч. 1 ст. 15 Закону України «Про оренду землі», є істотною умовою договору оренди землі.

Відповідно до інформації в Державному земельному кадастрі про право власності та речові права на земельну ділянку, Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, на об`єкт нерухомого майна - земельну ділянку площею 10 га з кадастровим номером :02:001:0420 державним реєстратором проведено державну реєстрацію речового права оренди за фермерським господарством «Широкий берег» на підставі договору оренди від 24.01.2007 року, договір укладено на 49 років, орендодавцем є Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 2 Закону України від 01.07.2004 № 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державній реєстрації прав підлягають речові права на нерухоме майно, похідні від права власності, зокрема право оренди (суборенди) земельної ділянки.

Право оренди земельної ділянки виникає після державної реєстрації такого права, яка проводиться державним реєстратором у порядку, передбаченому Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», на підставі договору оренди землі та інших документів, що згідно із законодавством підтверджують набуття права оренди земельної ділянки.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України передбачено, що господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Оскільки державою, інтереси якої у спірних правовідносинах представляє відповідач, визнано спірне речове право оренди землі за позивачем, за захистом якого він звернувся в суд, що підтверджує державна реєстрація цього права, то в цій частині вимог суд не вбачає спору, провадження в цій частині справи вважає недоцільним і з цієї підстави закриває.

Частиною 2 ст. 792 ЦК України визначено, що відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Згідно з ч. 1 ст. 638 Цивільного кодексу України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору та умови, що визначені законом як істотні.

Об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки), згідно з абз. 1 ч. 1 ст. 15 Закону України «Про оренду землі», є істотною умовою договору оренди землі.

Законом України «Про оренду землі» визначено, що: зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку (ст. 30); спори, пов`язані з орендою землі, вирішуються у судовому порядку (ст. 35).

Нормами ч.ч. 1, 2 ст. 651, ч. 1 ст. 654 ЦК України встановлено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Згідно з ч. 3 ст. 653 Цивільного кодексу України, якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов`язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.

Господарським кодексом України порядок зміни господарських договорів викладено у статті 188. Згідно з нормами цієї статті ГК України: зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором (ч. 1); сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором (ч. 2); сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду (ч. 3); у разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду (ч. 4); якщо судовим рішенням договір змінено або розірвано, договір вважається зміненим або розірваним з дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду (ч. 5).

Пунктом 33 Договору оренди землі від 24.01.2007 року сторони передбачили, що зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору спір розв`язується у судовому порядку.

Пропозиція позивача про зміну договору відповідачем залишена без відповіді і задоволення, спір переданий на вирішення суду.

Таким чином, нормами чинного законодавства передбачено можливість зміни умов договору за рішенням суду на вимогу однієї з сторін у випадках встановлених договором або законом. Оскільки сторонами в договорі оренди передбачена можливість внесення змін до договору, а кадастровий номер земельної ділянки державної власності є складовою об`єкта оренди і істотною умовою договору оренди землі, то присвоєння кадастрового номеру земельній ділянці після укладення договору її оренди є обов`язком сторін, визначеним законом, щодо приведення умов договору у відповідність вимогам законодавства шляхом внесення змін до договору, а вимога позивача в цій частині позову є достатньою підставою для його задоволення.

Конституцією України встановлено, що:

правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством (ч. 1 ст. 19);

органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ч. 2 ст. 19).

кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб (ч. 2 ст. 55);

кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань (ч. 6 ст. 55).

Статтею 3 ЦК України визначено загальні засади цивільного законодавства, якими, зокрема, є: свобода договору; свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність.

Статтями 13 і 14 ЦК України встановлено, відповідно, межі здійснення цивільних прав та загальні засади виконання цивільних обов`язків. Зокрема, і цивільні права і цивільні обов`язки здійснюються (виконуються) в межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Згідно з ст. 11 ч.ч. 1, 2 п. 1 Цивільного кодексу (далі ЦК) України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 ст. 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з ч. 1, ч. 2 п.п. 1, 4, 6 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права, відновлення становища, яке існувало до порушення, зміна правовідношення. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Частиною 2 ст. 20 Господарського кодексу України (далі - ГК України) встановлено, що кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб`єктів захищаються шляхом, зокрема, зміни і припинення господарських правовідносин, іншими способами, передбаченими законом. Порядок захисту прав суб`єктів господарювання та споживачів визначається цим Кодексом, іншими законами.

Згідно з пунктами «а», «д» частини 3 статті 152 Земельного кодексу України, захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом, зокрема, визнання прав, застосуванням інших, передбачених законом, способів.

В обґрунтування своїх вимог позивач просив суд врахувати правові позиції Верховного Суду, викладені в постановах Великої Палати Верховного Суду від 13.03.2018 у справі № 348/992/16-ц, від 31.10.2018 у справі № 677/1865/16-ц, Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 05.12.2019 у справі № 911/2202/18.

Відповідач послався на правову позицію, викладену в постанові Верховного Суду від 22.05.2019 у справі № 925/939/18.

Відповідно до частин 5, 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів в Україні» від 02.06.2016 N 1402-VIII, висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Відповідно до частин 1, 4 статті 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 45 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», саме Велика Палата Верховного Суду у визначених законом випадках здійснює перегляд судових рішень у касаційному порядку з метою забезпечення однакового застосування судами норм права.

Велика Палата Верховного Суду при розгляді справи № 755/10947/17 у своїй постанові від 30.01.2019 також зазначила, що незалежно від того, чи перераховані усі постанови, у яких викладена правова позиція, від якої відступила Велика Палата, суди під час вирішення тотожних спорів мають враховувати саме останню правову позицію Великої Палати.

При вирішенні спору суд врахував останню правову позицію Великої Палати Верховного суду про застосування норми права у подібних правовідносинах, викладену у постанові від 30.06.2020 року у справі № 927/79/19 (провадження № 12-21гс20), яка узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного суду в постанові від 23.06.2020 у справі № 922/989/18, а посилання представників сторін відхиляє.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 № 6 «Про судове рішення», рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з`ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору. Господарський суд у прийнятті судового рішення керується (та відповідно зазначає у ньому) не лише тими законодавчими та/або нормативно-правовими актами, що на них посилалися сторони та інші учасники процесу, а й тими, на які вони не посилалися, але якими регулюються спірні правовідносини у конкретній справі (якщо це не змінює матеріально-правових підстав позову).

Враховуючи положення ч. 1 ст. 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 N475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7, 11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 N3477-IV (3477-15) «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», також повинен застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. У рішенні Суду у справі Трофимчук проти України № 4241/03 від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід сторін.

Нормами Господарського процесуального кодексу України, зокрема, встановлено, що:

учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (ч. 1 ст. 43);

кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч.ч. 1, 3 ст. 74);

належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч. 1 ст. 76);

обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 77);

достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи (ч. 1 ст. 78);

наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 79);

учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду (ч. 1 ст. 80);

суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили (ч.ч. 1, 2 ст. 86).

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 13, ч. 1 ст. 14 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи викладені обставини справи, умови договору оренди землі, наведені норми законодавства, правові позиції Верховного Суду суд позов визнає обґрунтованим, доказаним і задовольняє частково із наведених вище підстав. Доводи відповідача, наведені у письмовому відзиві і поясненнях його представників в засіданнях суду, господарський суд відхиляє через їх невідповідність встановленим фактичним обставинам справи та нормам чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини.

На підставі статті 129 ГПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог 2102 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 129, 231, 233, 236-240, 255, 256 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Провадження у справі в частині вимог про визнання за фермерським господарством «Широкий берег» речового права оренди земельною ділянкою площею 10 га, кадастровий номер :02:001:0420, що знаходиться за межами населеного пункту, в адміністративних межах Маньківської селищної ради, Маньківського району, Черкаської області на умовах договору оренди землі від 24.01.2007, зареєстрованого у Маньківському районному відділі Черкаської регіональної філії ДП «Центр ДЗК при Держкомземі України», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 25.01.2007 за № 477, - закрити.

Визнати укладеною додаткову угоду до договору оренди землі від 24.01.2007 року, зареєстрованого у Маньківському районному відділі Черкаської регіональної філії ДП «Центр ДЗК при Держкомземі України», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 25.01.2007 за № 477, в такій редакції позивача:

Додаткова угода

про внесення змін до договору оренди землі від 24.01.2007, зареєстрованого у Маньківському районному відділі Черкаської регіональної філії ДП «Центр ДЗК при Держкомземі України», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 25.01.2007 за № 477

м. Черкаси 04.04.2020

Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області (), адреса: м. Черкаси, вул. Смілянська, 131, в особі в.о. начальника Головного управління Савченка Сергія Петровича, з однієї сторони, та Фермерське господарство «Широкий берег», (), в особі голови господарства Мальованого Михайла Володимировича, з іншої сторони, уклали цю додаткову угоду про наступне.

Внести до договору оренди землі від 24.01.2007 року, зареєстрованого у Маньківському районному відділі Черкаської регіональної філії ДП «Центр ДЗК при Держкомземі України», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 25.01.2007 за № 477, такі зміни:

1. Преамбулу Договору оренди землі викласти в такій редакції:

Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області (), адреса: м. Черкаси, вул. Смілянська, 131, в особі в.о. начальника Головного управління Савченка Сергія Петровича, «Орендодавець», з однієї сторони, та Фермерське господарство «Широкий берег», (), в особі голови господарства ОСОБА_1 , «Орендар» з іншої сторони, уклали цей договір про наступне.

2. Пункт 2 Розділу Договору оренди землі «Об`єкт оренди» викласти в такій редакції:

2. В оренду передається земельна ділянка загальною площею 10 га., кадастровий номер :02:001:0420.

3. Розділ Договору оренди землі «Реквізити сторін» викласти в такій редакції:

Орендодавець Головне управління Держгеокадастру у Черкаські області 18000, м. Черкаси, вул. Смілянська, 131 Код Орендар Фермерське господарство «Широкий берег» 20141,Черкаська область, Маньківський район, с. Дзензелівка, вул. Центральна,17А Код
________________С.П. Савченко______________М.В. Мальований
Рішення може бути оскаржене до Північного апеляційного господарського суду через господарський суд Черкаської області протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено і підписано 20.10.2020 року.

Суддя В.М. Грачов