ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

13.10.2020м. ДніпроСправа № 904/2556/20
за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал Страхування"

до Публічного акціонерне товариство "КРИВОРІЖІНДУСТРБУД"

про відшкодування страхового відшкодування в порядку регресу у розмірі 7 650,00 грн.

Суддя Юзіков С.Г.

При секретарі судового засідання: Кулебі Т.Ю.

Представники:

Позивача - не з`явився

Відповідача - не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просить стягнути з Відповідача 7 650,00 грн. страхового відшкодування в порядку регресу.

Відповідач про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належно на адресу вказану у позові та ЄДР.

Надіслане судом Відповідачеві поштове повідомлення про призначення розгляду справи на 23.07.2020 - вручене, поштові повідомлення про призначення розгляду справи на 12.08.2020 та 13.10.2020 повернулися до суду з відміткою поштової установи "організація вибула".

Відповідно до даних веб-сайту "Укрпошта" надіслане судом Відповідачеві поштове повідомлення про призначення розгляду справи на 22.09.2020 - вручене 07.09.2020.

Тобто, Відповідач був обізнаний про розгляд справи.

Відповідно до ч.7 ст.120 ГПК України у разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за можливості сповістити їх з допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

В ході розгляду даної справи Господарським судом Дніпропетровської області, згідно з п.4 ч.5 ст.13 ГПК України, було створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Секретарем судового засідання, для вжиття всіх необхідних заходів повідомлення сторони про розгляд справи, передавалася телефонограма Відповідачеві за номером, який зазначений у позові та ЄДР, однак оператором зв`язку повідомлено "неправильно набраний номер".

Крім того, на офіційному сайті Судова влада України, судом розміщено повідомлення для Відповідачів про розгляд справи №904/2556/20.

Стаття 43 ГПК України зобов`язує учасників судового процесу та їх представників добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Частиною 1 ст. 202 ГПК України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до ч. 2 ст. 202 ГПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

У судовому засіданні досліджено надані Позивачем докази.

Розглянувши матеріали справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

23.12.2016 ПрАТ "СК "АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ" (Страховик) та ПАТ "Криворіжіндустрбуд" (Страхувальник) укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/2324301.

24.10.2017 у м. Кривий Ріг на вул. Ракітіна сталася дорожньо-транспортна пригода (ДТП) за участю: застрахованого Позивачем автомобіля КАМАЗ 43101, д/н НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , який належить ПАТ "Криворіжіндустрбуд", цивільно-правова відповідальність якого застрахована в ПрАТ "СК "АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ", за полісом ОСЦПВ №АК/2324301 та автомобіля Ford Mondeo, д/н НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 .

Згідно з постановою Жовтневого районного суду від 15.11.2017, в діях ОСОБА_1 , працюючого ПАТ "Криворіжіндустрбуд" водієм, вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Також судом встановлено, що ДТП сталася в результаті того, що водій перед виїздом не забезпечив технічно справний та не був уважним, не стежив за технічним станом транспортного засобу в дорозі, допустив відрив (відкручування) колеса, що, в подальшому, призвело до контакту з автомобілем Форд Мондео…

На момент скоєння ДТП, цивільно-правова відповідальність винної особи застрахована ПрАТ "СК "АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ" згідно з Полісом АК/2324301, яким встановлено франшизу - 2 000,00 грн., ліміт за шкоду майну - 100 000,00 грн.

Позивач провів огляд пошкодженого, про що складено акт огляду, акт виконаних робіт послуг, рахунок, відповідно до яких вартість ремонту Ford Mondeo, д/н НОМЕР_2 становить 9 650,00 грн.

Страховим актом №109.01152017-1-1 від 01.12.2017 затверджено суму страхового відшкодування у розмірі 7 650,00 грн. (за мінусом франшизи - 2 000,00 грн.).

На підставі страхового акту №109.01152017-1-1 від 01.12.2017, розрахунку страхового відшкодування, страховик виплатив страхове відшкодування у розмірі 7 650,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №913574 від 04.12.2017.

Позивач направив Відповідачеві претензію № 340/К від 19.12.2017 про відшкодування 7 650,00 грн. страхового відшкодування в порядку регресу.

За даними Позивача, зазначена претензія залишена Відповідачем без відповіді та задоволення.

Наведені обставини стали причиною звернення Позивачем з позовом та є предметом спору у даній справі.

Предметом доказування у даній справі є факт спричинення шкоди, відшкодованої Позивачем, перебування ОСОБА_1 на момент вчинення ДТП у трудових відносинах з Відповідачем, обґрунтованість розрахунку стягуваної суми.

Відповідно до ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є:…4) інші юридичні факти.

Статтею 395 ЦК України встановлено, що речовими правами на чуже майно є: 1) право володіння…

Згідно зі ст. 396 ЦК України особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна, відповідно до положень глави 29 цього Кодексу.

Право володіння виникає на підставі договору з власником або особою, якій майно було передане власником, а також на інших підставах, встановлених законом (ст. 398 ЦК України).

Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (права власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) (ст. 1194 ЦК України).

Згідно з преамбулою до Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі Закон) цей Закон регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності) і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України "Про страхування" договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Наведена норма кореспондується зі ст. 979 ЦК України, якою визначено, що за договором страхування страховик зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно з ч. 1 ст. 984 ЦК України страховиком є юридична особа, яка спеціально створена для здійснення страхової діяльності та одержала у встановленому порядку ліцензію на здійснення страхової діяльності.

Статтею 980 ЦК України передбачено, що предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з: 1) життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування); 2) володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування); 3) відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності).

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Пунктом 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно з п. "г" підпункту 38.1.1. ст. 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: г) якщо дорожньо-транспортна пригода визначена в установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху.

Статтею 9 Закону України "Про страхування" визначено, що страховою виплатою є грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. При цьому, розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Вказаною статтею також визначено, що страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник.

Пунктом 1.5. Правил дорожнього руху передбачено, що дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Згідно з підпунктами "а.","б", п. 2.3. Правил дорожнього руху для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: а) перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу; б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Частиною 1 ст. 1172 ЦК України визначено, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду завдану їхнім працівником під час виконання своїх трудових (службових) обов`язків.

Особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом (ч.1 ст. 1191 ЦК України).

Відповідно до ст. 74, 77 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтями 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Згідно із ст. 78, 79 ГПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідач не надав суду доказів відсутності боргу чи контррозрахунку стягуваної суми, доводи Позивача не спростував.

Так, факт ДТП і вина працівника Відповідач підтверджені матеріалами справи, зокрема, довідкою про адміністративне правопорушення, вчинене водієм Відповідача - Руденком В.В., постановою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 15.11.2017 у справі № 212/6829/17 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Винною особою у скоєнні ДТП визнано ОСОБА_1 , який на момент вчинення ДТП перебував у трудових відносинах з Відповідачем, що підтверджується копією постанови Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 15.11.2017 у справі № 212/6829/17, яка останнім не оскаржувалася та набрала законної сили. Судом встановлено, що ДТП сталася в результаті того, що водій перед виїздом не забезпечив технічно справний та не був уважним, не стежив за технічним станом транспортного засобу в дорозі, допустив відрив (відкручування) колеса, що, в подальшому, призвело до контакту з автомобілем Форд Мондео…, чим порушив п. 1.5, 2.3а, 2.3б Правил дорожнього руху.

Згідно з ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

На підставі страхового акту №109.01152017-1-1 від 01.12.2017, розрахунку страхового відшкодування, страховик виплатив страхове відшкодування у розмірі 7 650,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №913574 від 04.12.2017.

З урахуванням викладеного, беручи до уваги, що ОСОБА_1 , на момент вчинення ДТП перебував у трудових відносинах з Відповідачем, страховик виплатив страхове відшкодування у розмірі 7 650,00 грн., що право страховика на подачу регресного позову передбачене ст. 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", суд визнає позовні вимоги правомірними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно зі ст. 129 ГПК України господарські витрати у справі слід покласти на Відповідача.

Керуючись ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал Страхування" до Публічного акціонерне товариство "КРИВОРІЖІНДУСТРБУД" - задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерне товариство "КРИВОРІЖІНДУСТРБУД", 50051, м. Кривий Ріг, вул. Криворіжсталі, 10 (код 01239186) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал Страхування", 03056, м. Київ, вул. Борщагівська, б. 154 (код 33908322) 7 650,00 грн. - індексу інфляції, 2 102,00 грн. - судового збору.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається у строк, передбачений ст.256 ГПК України, з урахуванням ч. 4 розділу Х "Прикінцеві положення" цього Кодексу.

Повне судове рішення складене 19.10.2020

Суддя С.Г. Юзіков