ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

21.10.2020м. Дніпро№ 904/5656/20

Суддя Господарського суду Дніпропетровської області Мілєва І.В., розглянувши заяву:

заявник: Товариства з обмеженою відповідальністю "Баядера Логістик" (02088, м. Київ, вул. Харченка Євгенія, буд. 42, ідентифікаційний код 35871504)

боржник: Фізична особа-підприємець Вишневська Вікторія Костянтинівна ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 )

про стягнення 16 509,25 грн.

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Дніпропетровської області 16.10.2020 надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Баядера Логістик" про видачу судового наказу про стягнення з Фізичної особи-підприємця Вишневської Вікторії Костянтинівні заборгованості за договором поставки № 1645 від 20.10.2016 у розмірі 16 509,25 грн., з яких: 13 755,12 грн. - основний борг, 698,49 грн. - пеня, 962,86 грн. - штраф, 1 092,78 грн. - 20% річних.

Судом перевірено зазначене у заяві місцезнаходження боржника за відомостями, внесеними до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. За результатами такої перевірки встановлено, що заява про видачу судового наказу підсудна Господарському суду Дніпропетровської області.

Водночас, розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Баядера Логістик", суд приходить до висновку про необхідність відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу з таких підстав.

Згідно зі ст. 147 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги. Заявником та боржником в наказному провадженні можуть бути юридичні особи та фізичні особи - підприємці. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими законом для виконання судових рішень.

Частиною 1 ст. 148 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України до заяви про видачу судового наказу додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

За подання заяви про видачу судового наказу справляється судовий збір у розмірі, встановленому законом (ч. 1 ст. 151 Господарського процесуального кодексу України).

Частиною 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб у місячному розмірі, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду заяви про видачу судового наказу сплачується судовий збір у розмірі 0,1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2020 року становить 2 102,00 грн.

Звертаючись до суду із заявою про видачу судового наказу, заявник сплатив судовий збір у розмірі 210,20 грн., на підтвердження чого надав платіжне доручення № BKR361 від 09.07.2020.

Відповідно до довідки Господарського суду Дніпропетровської області № 264/20 від 16.10.2020 платіжний документ № BKR361 від 09.07.2020 був використаний в іншій справі - № 904/3851/20 за заявою заявника, що надійшла до суду 20.07.2020 (вх. № 4-3380/20).

Господарський суд зазначає, що з комп`ютерної програми Діловодство спеціалізованого суду за результатами пошуку за номером справи № 904/3851/20 вбачається, що 20.07.2020 до Господарського суду Дніпропетровської області надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Баядера Логістик" про видачу судового наказу про стягнення з Фізичної особи-підприємця Мухи Ігоря Івановича заборгованості за договором поставки у сумі 1 638,40 грн.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 22.07.2020 по справі № 904/3851/20 (суддя Назаренко Н.Г.) відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Баядера Логістик" у задоволенні заяви про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Фізичної особи-підприємця Мухи Ігоря Івановича заборгованості за Договором поставки у сумі 1 638,40 грн. повністю.

У разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви (ч. 2 ст. 151 Господарського процесуального кодексу України).

З аналізу ст. 151 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що сплачений заявником судовий збір не підлягає поверненню у разі відмови у видачі судового наказу. Однак в разі пред`явлення заявником позову до цього ж боржника у порядку позовного провадження, сплачена ним сума судового збору за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Тобто, сплачений заявником судовий збір, у разі відмови у видачі судового наказу, можна використати тільки при зверненні до суду із позовом до цього ж боржника у порядку позовного провадження.

Господарський процесуальний кодексу України не передбачає можливості у разі відмови у видачі судового наказу про стягнення заборгованості з одного боржника, використовувати цей сплачений судовий збір при зверненні до господарського суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з іншого боржника.

Враховуючи викладене, оскільки платіжний документ № BKR361 від 09.07.2020, доданий заявником до заяви в якості доказу сплати судового збору, був використаний в іншій справі - № 904/3851/20 за заявою заявника, що надійшла до суду 20.07.2020 (вх. № 4-3380/20), то такий платіжний документ не може бути належним доказом сплати судового збору за подання до суду цієї заяви.

За таких обставин належні докази сплати судового збору за подання заяви відсутні.

Суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу (п. 1 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку про необхідність відмови у видачі судового наказу, за яким звернувся заявник.

Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків (ч. 1 ст. 153 Господарського процесуального кодексу України).

Керуючись статтями 150, 152 - 154, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Баядера Логістик" у задоволенні заяви про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Фізичної особи-підприємця Вишневської Вікторії Костянтинівни заборгованості за договором поставки № 1645 від 20.10.2016 у розмірі 16 509,25 грн., з яких: 13 755,12 грн. - основний борг, 698,49 грн. - пеня, 962,86 грн. - штраф, 1 092,78 грн. - 20% річних - повністю.

Ухвала набрала законної сили 21.10.2020 та відповідно до підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI «Перехідні положення» ГПК України може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня набрання нею законної сили.

Суддя І.В. Мілєва