ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

20 жовтня 2020 року м. Черкаси справа № 925/58/20

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Чевгуза О.В., з секретарем судового засідання Брус Л.П., за участю представників сторін:

від прокуратури: Синецька О.Ю. за посвідченням,

від позивача 1: не з`явився;

від позивача 2: не з`явився;

від відповідача: Дрогоман О.О. адвокат,

розглянувши клопотання відповідача про залишення позову без розгляду в порядку загального позовного провадження в підготовчому засіданні в приміщенні Господарського суду Черкаської області у місті Черкаси у справі

за позовом Заступника керівника Звенигородської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Корсунь-Шевченківської міської ради Черкаської області, Черкаської обласної державної адміністрації

до Дочірнього підприємства «Корсунь-Шевченківський гранкар`єр Сівач» приватного акціонерного товариства «Сівач»

про стягнення 1 620 463 грн 54 коп. штрафних санкцій

ВСТАНОВИВ:

Заступник керівника Звенигородської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Корсунь-Шевченківської міської ради Черкаської області, Черкаської обласної державної адміністрації звернувся до Господарського суду Черкаської області з позовом до Дочірнього підприємства «Корсунь-Шевченківський гранкар`єр «Сівач» Приватного акціонерного товариства «Сівач» про стягнення штрафних санкцій за порушення зобов`язань за договором оренди землі від 12.03.2008, переукладеного в новій редакції 17.09.2018, у розмірі 1 620 463,54 грн та відшкодування судових витрат.

Ухвалою від 21.01.2020 Господарський суд Черкаської області прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі; справу вирішив розглядати за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначив на 18.02.2020; сторонам надав можливість реалізувати свої процесуальні права та обов`язки.

Ухвалою від 18.02.2020 Господарський суд Черкаської області зупинив провадження у справі до перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 912/2385/18.

31 липня 2020 року до Господарського суду Черкаської області від Заступника керівника Звенигородської місцевої прокуратури надійшло клопотання про поновлення провадження у справі в зв`язку з усуненням обставин, що викликали його зупинення. 26 травня 2020 року Велика Палата Верховного Суду у справі № 912/2385/18 постановила касаційну скаргу заступника прокурора Дніпропетровської області задовольнити, постанову Центрального апеляційного господарського суду від 21.05.2019 у справі № 912/2385/18 скасувати, справу направити до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Ухвалою від 10.08.2020 Господарський суд Черкаської області клопотання Заступника керівника Звенигородської місцевої прокуратури про поновлення провадження у справі задовольнив; провадження у справі № 925/58/20 поновив; підготовче засідання призначив на 15.09.2020.

У судовому засіданні, що відбулося 15.09.2020, представник відповідача заперечив проти закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті та просив оголосити перерву в судовому засіданні, щоб викласти свою позицію щодо повноважень прокуратури.

У судовому засіданні, що відбулося 15.09.2020, суд оголошував перерву до 18.09.2020.

18 вересня 2020 року від відповідача надійшло заперечення, у якому він просить на підставі п. 2 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України залишити позовну заяву без розгляду.

Ухвалою від 18.09.2020 Господарський суд Черкаської області клопотання Прокурора про відкладення підготовчого засідання задовольнив; підготовче засідання відклав на 19.10.2020.

01 жовтня 2020 року від Заступника керівника Звенигородської місцевої прокуратури надійшло пояснення, відповідно до якого Прокурор вважає, що підстави для залишення позовної заяви без розгляду відсутні.

У підготовче засідання, що відбулося 19.10.2020, представники позивачів не з`явилися без повідомлення причин неявки.

У судовому засіданні відповідач просив залишити позов Прокурора без розгляду. Прокурор проти клопотання заперечила, навела підстави для звернення прокурора із даним позовом в інтересах держави та вказала, що позовна заява підписана належною особою.

У судовому засіданні, що відбулося 19.10.2020, суд видалявся у нарадчу кімнату.

Відповідно до ч. 6 ст. 233 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 20.10.2020 були оголошені вступна та резолютивна частини ухвали суду.

Заслухавши пояснення Прокурора та представника відповідача, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності та за внутрішнім переконанням, Господарський суд Черкаської області дійшов до висновку про відмову у задоволенні клопотання Дочірнього підприємства «Корсунь-Шевченківський гранкар`єр Сівач» приватного акціонерного товариства «Сівач», викладеного у письмових запереченнях від 18.09.2020.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 226 Господарського процесуального кодексу України суд залишає позов без розгляду, якщо позовну заяву не підписано або підписано особою, яка не має права підписувати її, або особою, посадове становище якої не вказано.

У запереченнях відповідач зазначив, що Прокурор фактично не надав до матеріалів позовної заяви доказів на підтвердження свого представництва у даному процесі.

Так, 26 грудня 2019 року Прокурор звертався до Корсунь-Шевченківської міської ради з листом яким повідомив, що є підстави для звернення до суду щодо стягнення коштів і вимагав надати відповідь в строк до 26.12.2019.

26 грудня 2019 року Корсунь-Шевченківська міська рада надала відповідь, що станом на 26.12.2019 не зверталася до суду, щодо намірів подальших дій взагалі не вказано.

Аналогічна за змістом переписка відбувалась з Черкаською обласною державною адміністрацією.

Посилаючись на правові позиції викладені Великою палатою Верховного суду по справі № 912/2385/18, положення ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», статті 131-1 Конституції України, Рекомендації Парламентської Асамблеї Ради Європи від 27.05.2003 № 1604(2003) «Про роль прокуратури в демократичному суспільстві, заснованому на верховенстві закону», рішення Європейського Суду з прав людини, рішенні від 08.04.1999 № 3-рп/99 Конституційного Суду України, відповідач просить залишити позовну заяву без розгляду на підставі пункту 2 частини першої статті 226 Господарського процесуального кодексу України.

В обґрунтування заявлених вимог Прокурор у позовній заяві зазначив, що Дочірнє підприємство «Корсунь-Шевченківський гранкар`єр «Сівач» Приватного акціонерного товариства «Сівач» (орендар за договором) порушив зобов`язання за договором оренди землі від 12.03.2008, переукладеного в новій редакції 17.09.2018.

Пунктом 2 частини 1 статті 21 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» місцева державна адміністрація розпоряджається землями державної власності відповідно до закону.

У зв`язку з тим, що земельна ділянка, яка перебуває у державній власності, то нею відповідно до ч. 5 ст. 122 Земельного кодексу України розпоряджається Черкаська обласна державна адміністрація.

Нормами ст. 152, 156 ЗК України закріплено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Проте, з моменту несплати відповідачем орендної плати за користування земельною ділянкою, а саме з 01.05.2019, Черкаською обласною державною адміністрацією не вжито заходів щодо ініціювання питання перед орендарем стягнення заборгованості, що виникла.

Пред`являючи позов в інтересах Черкаської обласної державної адміністрації, прокурором переслідується мета наповнення державного бюджету та недопущення порушення інтересів держави.

В контексті правовідносин у даній справі, інтереси держави полягають не тільки у захисті прав державних органів влади чи тих, які відносяться до їх компетенції, а також захист прав та свобод місцевого самоврядування, яке не носить загальнодержавного характеру, але направлене на виконання функцій держави на конкретній території та реалізуються у визначеному законом порядку та способі, який відноситься до їх відання. Органи місцевого самоврядування є рівними за статусом носіями державної влади, як і державні органи.

Таким чином, Корсунь-Шевченківська міська рада є отримувачем коштів орендної плати, тобто саме тим органом, який уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, а тому прокурор обґрунтовано звертається з позовом до суду саме в інтересах міської ради, оскільки порушені безпосередньо інтереси територіальної громади міста Корсунь-Шевченківський.

У письмових поясненнях Прокурор вказав, що суб`єктам владних повноважень Черкаській обласній державній адміністрації та Корсунь-Шевченківській міській раді було відомо про тривале невнесення ДП «Корсунь-Шевченківський гранкар`єр «Сівач» ПАТ «Сівач» орендної плати за землю, проте заходів щодо захисту інтересів держави шляхом звернення до суду з відповідною позовною заявою вжито не було, що відповідно до ст. 131-1 Конституції України та ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» покладає на органи прокуратури обов`язок здійснювати представництво інтересів держави в суді шляхом пред`явлення та підтримання даного позову.

За наведених обставин, Прокурор вбачає достатні та обґрунтовані (документально підтверджені) підстави для представництва прокурором інтересів держави та звернення до суду із вказаним позовом.

Окрім того, прокурор звертає увагу, що згідно з правовою позицією Верховного Суду від 16.04.2019 у справі № 910/3486/18 прокурор не зобов`язаний встановлювати причини, за яких позивач не здійснює своїх повноважень.

Відповідно до ст. 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Згідно з частиною 3 статті 4 Господарського процесуального кодексу України до господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Частиною 3 статі 53 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Відповідно до частини 4 статті 53 Господарського процесуального кодексу України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює компетентний орган; 2) у разі відсутності такого органу.

Бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Прокурор, звертаючись до суду з позовом, повинен обґрунтувати та довести бездіяльність компетентного органу.

Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.

Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.

Аналогічний правовий висновок викладено Великою Палатою Верховного суду в постанові від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18.

Звертаючись 13.01.2020 з даним позовом до суду прокурором в порядку ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» були направлені листи до Корсунь-Шевченківської міської ради від 26.12.2019 №31/2-840вих19 та до Черкаської обласної державної адміністрації від 28.12.2019 №31/2-854вих19 (а.с. 66-71) з повідомленням про порушення відповідачем у даній справі інтересів держави та наявність підстав для подання позову.

Суд вважає, що строк з 26.12.2019 по 13.01.2020 був достатній для того, щоб позивачі у даній справі самостійно звернулись до суду з позовом в інтересах держави, проте позивачі таких дій не вчинили, що і стало підставою для подання прокурором позовної заяви у даній справі. Позивачі також не надали прокуророві обґрунтовану відповідь щодо відсутності підстав для подання позову до відповідача.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про правомірність звернення прокурора з позовом до суду в інтересах держави та відсутність підстав для залишення позову без розгляду.

Керуючись ст. 177, 182, 233-235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання Дочірнього підприємства «Корсунь-Шевченківський гранкар`єр Сівач» Приватного акціонерного товариства «Сівач» про залишення позовної заяви Заступника керівника Звенигородської місцевої прокуратури без розгляду відмовити.

Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 235 Господарського процесуального кодексу України і не може бути оскаржена окремо від рішення суду.

Повний текст ухвали складено та підписано 23 жовтня 2020 року.

Суддя О.В. Чевгуз