ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.10.2020м. ДніпроСправа № 904/1019/20

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Панни С.П. за участю секретаря судового засідання Броян А.Р.

за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "ПРОМБУДМЕХАНІЗАЦІЯ", м Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІП-ТРЕЙДЕР", м. Дніпро

про стягнення заборгованості, пені, 3% річних та інфляційних втрат за неналежне виконання Договору №16/06-1 від 16.06.2017 року

Представники:

Від позивача: Максименко Я.О.

Від відповідача: не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ПРОМБУДМЕХАНІЗАЦІЯ" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІП-ТРЕЙДЕР" про стягнення заборгованості в сумі 1 667 858,51 грн., пені в розмірі 1 479 423,20 грн., 3% річних в сумі 348 327,62 грн. та інфляційних втрат в розмірі 133 646,16 грн. та судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем Договору №16/06-1 від 16.06.2017 в частині оплати за виконані роботи.

Ухвалою суду від 25.02.2020 відкрито провадження у справі № 904/1019/20, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 16.06.2020р. підготовче засідання відкладено на 23.07.2020р.

Ухвалою господарського суду від 23.07.2020р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 17.09.2020р. о 15:00 год.

30.07.2020р. до господарського суду надійшла заява представника позивача ТОВ "ПРОМБУДМЕХАНІЗАЦІЯ" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою програми EASYCON.

Ухвалою господарського суду від 17.08.2020 вирішено проводити судове засідання призначене на 17.09.2020 о 15:00 год. в режимі відеоконференції

Ухвалою господарського суду від 17.09.2020 судове засідання для розгляду по суті відкладено на 21.09.2020 о 10:00год.

22-24.09.2020р. суддя Панна С.П. перебувала на лікарняному, через що засідання по справі №904/1019/20, призначене на 24.09.2020р. не відбулось.

Ухвалою господарського суду від 25.09.2020 р. відкладено судове засідання для розгляду справи по суті на 12.10.2020р. о 16:00 год..

В призначене на 12.10.2020 р. о 16:00 год. судове засідання з`явився представник позивача, представник відповідача не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи поштовими конвертами №184, № 346, №069, №529 направлених судом на адресу офіційного місцезнаходження відповідача, які повернулись на адресу суду із відміткою оператора поштового зв`язку «із закінченням терміну зберігання».

Частиною 2 статті 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" визначено, що в Єдиному державному реєстрі містяться відомості щодо юридичної особи, зокрема, про місцезнаходження останньої.

У разі якщо копію прийнятого судового рішення (ухвали, постанови, рішення) направлено судом листом за належною поштовою адресою, тобто повідомленою суду учасником справи, і повернено підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання чи закінчення строку зберігання поштового відправлення, то вважається, що адресат повідомлений про прийняте судове рішення. Вказана правова позиція міститься в постанові Верховного Суду від 12.03.2019 у справі № 923/1432/15.

При цьому суд зазначає, що учасники судового провадження, мають в розумні інтервали часу вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження, про що наголошував Європейський суд з прав людини у рішенні від 03.04.2008 по справі "Пономарьов проти України".

Згідно з частиною 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання. Для цих цілей існує Єдиний державний реєстр судових рішень.Відповідно до частин 1, 3 статті 4 Закону України "Про доступ до судових рішень" судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України. Для реалізації права доступу до судових рішень, внесених до Реєстру, користувачу надаються можливості пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування судових рішень або їхніх частин.

Враховуючи викладене, неперебування відповідача за місцем його державної реєстрації чи небажання отримати поштову кореспонденцію та, як наслідок, неможливість направлення в засідання свого повноважного представника і ненадання відзиву, не є перешкодою розгляду справи судом за наявними матеріалами і не свідчить про порушення норм процесуального права саме зі сторони суду. Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 03.03.2018 у справі № 911/1163/17 та від 10.05.2018 у справі № 923/441/17.

Згідно ч. 2 ст.178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

У судовому засіданні 12.10.2020 р. проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

При розгляді справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позвивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

16 червня 2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ПРОМБУДМЕХАНІЗАЦІЯ» (надалі - Позивач, Виконавець, ТОВ «ПРОМБУДМЕХАНІЗАЦІЯ») та Товариством з обмеженою відповідальністю «ВІП-ТРЕЙДЕР» (надалі - Відповідач, Замовник, ТОВ «ВІП-ТРЕИДЕР») було укладено Договір №16/06-1 на виконання робіт в кар`єрі Замовника (надалі - Договір).

Згідно з п. 1.1.1. та п. 1.1.2. Договору, передбачається виконання наступних робіт: Розкривних робіт (відкриті гірничі роботи з виймання та переміщення порід (розкриву), що покривають корисну копалину, з метою підготовки її запасів до виймання. Включають виймально-навантажувальні роботи, транспортування, відвалоутворення, будівництво та догляд технологічних доріг всередині кар`єра, пилопригнічення, чищення кузовів автотранспорту); Роботи з видобутку нікелевої руди (включають розробку екскаватором нікелевої руди в кар`єрі, навантаження та транспортування на склад або майданчик попередньо вказаний Замовником).

Згідно з п. 1.4. Договору, Місце розташування кар`єру Замовника: Західно Лащівське родовище силікатних нікелевих руд, яке знаходиться в Первомайському районі Миколаївської області, на відстані 5-6 км к сходу від с. Довга Пристань.

Згідно з п. 2.1. Договору, строки та об`єми робіт які повинен виконати виконавець обумовлюються та позначаються в календарному графіку виконання робіт на поточний календарний рік та оформляється відповідним Додатком № 1, який є невід`ємною частиною цього Договору.

Згідно з п. 3.2. Договору, до 27 числа кожного звітного місяця, маркшейдерські служби проводять заміри в кар`єрі. До 31 числа кожного звітного місяця маркшейдери сторін повинні скласти Акт про результати маркшейдерських замірів.

Згідно з п. 3.3. Договору, Акти виконаних робіт складаються Виконавцем двічі на місяць (15-го числа та 30-го(31-го) числа) по факту виконання робіт на підставі Акту про результати маркшейдерських замірів.

Згідно з п. 4.1. Договору, вартість робіт за цим договором відображається у Додатку №2 "Специфікація", який є невід`ємною частиною даного Договору.

Згідно з п. 4.3. Договору, остаточні розрахунки за цим Договором здійснюються Замовником згідно рахунку на сплату, складеного на підставі Акту виконаних робіт, з урахуванням сплаченої Замовником суми передоплати, протягом 3-х банківських днів з моменту підписання Акту виконаних робіт.

Згідно з п. 5.2.2. Договору, Замовник зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі приймати та сплачувати якісно виконанні роботи за цим Договором.

Позивач, звертаючись до суду із даним позовом, зазначає, що ним були виконані обумовлені Договором роботи, що підтверджується підписаними Сторонами Актами здачі-приймання робіт (надання послуг), однак відповідачем оплату наданих послуг здійснено частково, у зв`язку із чим, утворилась заборгованість в розмірі 1667858,51 грн., яка і є предметом спору.

Щодо актів здачі-приймання робіт (надання послуг) та оплати виконаних робіт позивач зазначає наступне.

Розглянувши заявлену вимогу судом встановлено наступне.

Суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобовязання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (п.1 ст.193 Господарського кодексу України).

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі статтею 598 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Як встановлено матеріалами справи, позивач виконав умови договору та надав обумовлені укладеним договором послуги, що підтверджується наявними в матеріалами справи актами здачі приймання робіт (надання послуг), підписаними позивачем та відповідачем. Так, у спірний період сторонами складено наступні Акти: 10 липня 2017 року №12 на загальну суму 460 038,42 грн.; 31 липня 2017 року №13 на загальну суму 1 325 374,92 грн.; 14 серпня 2017 року №18 на загальну суму 806 140,85 грн.; 31 серпня 2017 року №19 на загальну суму 250 180,33 грн.; 30 вересня 2017 року №24 на загальну суму 2 278 339,80 грн.; 03 листопада 2017 року №32 на загальну суму 1187784,19 грн.. Загальна вартість робіт виконаних Позивачем (наданих послуг) складає 6 307 858,51 грн. (а.с.26-32).

Позивачем, виставлено відповідачу рахунки на оплату наданих послуг (а.с.33-38).

Відповідач, надані позивачем послуги оплатив частково, на суму 4 640 000,00 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи банківськими виписками по рахунку (а.с.39-66), чим допустив порушення зобов`язання за укладеним договором.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За таких обставин, заборгованість відповідача перед позивачем складає 1667858,51 грн.. Відповідачем доказів належного виконання зобов`язання щодо остаточного розрахунку по договору, суду не надано, а отже позовна вимога про стягнення суми основної заборгованості у розмірі 1667858,51 грн. є обґрунтованою та такою, що підлягаює задоволенню.

Позивач у поданій позовній заяві також просив стягнути з відповідача на його користь пеню в розмірі 1479423,20 грн. за період з 18.08.2017 р. по 05.02.2020 р..

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно з ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання. У разі, якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

У сфері господарювання, згідно з ч. 2 ст. 217 та ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, застосовуються господарські санкції, зокрема, штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 6 статті 232 ГК України визначено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено договором або законом, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Згідно з п. 6.3. Договору, за несвоєчасну оплату Замовник сплачує Виконавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла на період порушення від несплаченої суми за кожен день прострочення.

Таким чином, з зазначеного пункту договору вбачається, що сторони погодили строк нарахування пені, який є відмінним від строку, визначеного ч.6 ст. 232 ГК України. Отже, оскільки, законодавець передбачив право сторін визначати у договорі розмір санкцій і строки їх нарахування за прострочення виконання зобов`язання, то застосуванню до спірних правовідносин підлягають положення укладеного договору. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 04 жовтня 2018 року у справі №912/1433/16.

Судом здійснено перерахунок заявленої до стягнення пені за допомогою системи «Законодавство» та встановлено, що розрахунок пені виконаний позивачем вірно, а тому позовна вимога про стягнення з відповідача пені в розмірі 1479423,20 грн. за період з 18.08.2017 р. по 05.02.2020 р. підлягає задоволенню.

Позивачем також заявлено до стягнення з відповідача 133 646,16 грн. 3% річних за період з 18.08.2017 р. по 05.02.2020 р., а також інфляційні втрати в розмірі 348 327,62 за період з листопада 2017 по січень 2020 р..

Згідно з положеннями ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Господарський суд, перерахувавши згідно системи «Законодавство» розрахунки 3 % річних та інфляційної складової надані позивачем, встановив, що він є обґрунтованим, а отже до стягнення з відповідача 133 646,16 грн. 3% річних за період з 18.08.2017 р. по 05.02.2020 р., а також інфляційні втрати в розмірі 348 327,62 за період з листопада 2017 по січень 2020 р..

Відповідачем жодних доказів на спростування обставин, викладених в позовній заяві, не надано.

Європейський суд з прав людини у справі «Мантованеллі» проти Франції`з вернув увагу суду на те, що одним із складників справедливого судового розгляду у розумінні ст.6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» є право на змагальне провадження.

Ст.13 ГПК України зазначає, що судочинство у господарських судах України здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод: кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Суд відповідно до статті 237 ГПК України під час розгляду справи з`ясував чи мали місце обставини (факти) якими обґрунтовувались позовні вимоги та якими доказами вони підтверджуються.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених вимог, а тому стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 54438,83 грн. судового збору.

Вирішуючи питання про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, в розмірі 14800 грн., суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 16 ГПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до положень статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду

Статтею 126 ГПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно з частиною 2 ст.126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат є:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 3 вказаної вище статті для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Позивачем на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу надано суду: договір про надання юридичних послуг (адвокатської допомоги) від 04.02.2019 р., акт приймання-передачі наданих послуг (адвокатської допомоги) від 05.02.2020 р., звіт по виконаних роботах за період з 03.02.2020 по 05.02.2020 року, розрахунок вартості правової допомоги, звіт по виконаних роботах за період з 02.03.2020 по 23.09.2020 року, розрахунок вартості правової допомоги за період з 02.03.2020 по 23.09.2020 року, копії платіжних доручень №286 від 23.09.2020 р. на суму 8800 грн. та №285 від 23.09.2020 р. на суму 6000 грн., ордер серії КС№. 460370 від 04.02.2019 р. та копію свідоцтва на право на заняття адвокатською діяльністю №5310 на ім`я адвоката Максименко Я.О..

Судом здійснено детальний та ретельний аналіз кожної складової наданих адвокатом послуг, що наведений у розрахунку та актах приймання-передачі наданих послуг та встановлено, що наявні в матеріалах справи докази не доводять факт оплати позивачем послуг адвоката.

Так, в матеріалах даної справи наявні докази фактичного здійснення позивачем оплати послуг адвокатського об`єднання Максименко і Парнтери».

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов до висновку про те, що заявлена позивачем вимога про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 14800 грн. є обгрунтованою та доведеною належними доказами, у зв`язку із чим підлягає стягненню з відповідача.

На підставі вищевикладеного та керуючись статями 123, 129, 221, 244 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІП-ТРЕЙДЕР» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМБУДМЕХАНІЗАЦІЯ» суму основної заборгованості в розмірі 1667858,51 грн., пеню в розмірі 1479423,20 грн. за період з 18.08.2017 р. по 05.02.2020 р., 133 646,16 грн. 3% річних за період з 18.08.2017 р. по 05.02.2020 р., інфляційні втрати в розмірі 348 327,62 за період з листопада 2017 по січень 2020 р., 54438,83 грн. судового збору, а також 14800 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у відповідності до статті 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення

Повне рішення складено 22.10.2020

Суддя С.П. Панна