ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

19 жовтня 2020 року м.Тернопіль Справа № 12/2-69
Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Андрусик Н.О.

розглянув заяву №09-1/29 від 06.10.2020 ((вх.№7031 від 07.10.2020) Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», м.Київ

про зміну способу виконання рішення

у справі

за позовом: Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», м.Київ, в особі філії «Відділення ПАТ Промінвестбанку в м.Чортків Тернопільської області», м.Чортків Тернопільської області

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Вікно-Тернопіль», м.Чортків Тернопільської області

про звернення стягнення на заставне майно на суму 292126,04грн,

за участю представників:

заявника: Сторожук В.Г., адвокат, довіреність №09/12/28 від 05.03.2019;

боржника: не з`явився;

органу ДВС: Бойко Д.О., головний державний виконавець, посвідчення №014103 від 01.07.2020.

В порядку ст.ст.8, 222 Господарського процесуального кодексу України судом не здійснювалося фіксування судового процесу технічними засобами у зв`язку з відсутністю сторін.

Заявник - Публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», м.Київ, звернувся 07.10.2020 (згідно відтиску штампу вхідної кореспонденції суду за вх.№7031) із заявою про зміну способу виконання рішення Господарського суду Тернопільської області, ухваленого 09.03.2010 у справі №12/2-69 (суддя Френдій Н.А.), згідно якого стягнуто з ТОВ «Вікно-Тернопіль» на користь ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» в особі філії «Відділення ПАТ Промінвестбанку в м.Чортків Тернопільської області» - 292126,04грн заборгованості згідно кредитного договору №04-11/57 від 14.07.2008 шляхом звернення стягнення на заставне майно згідно договору застави №04-12/30 від 14 липня 2008 року, а саме: обладнання для виготовлення метало-пластикових вікон 2004 року випуску (стіл для нарізки скла, стіл для виготовлення склопакетів, стіл для нарізки профілю, стіл для монтажу віконних рам, стіл для зберігання розхідних матеріалів, стіл для зберігання інструментів, стіл для склеювання склопакетів, верстат для зварювання профілів «Orion-I», виробництва фірми «Цzзelik» (Туреччина) (заводський №OPION-I 040085), верстат фрезерувальний «Galaxy-II», виробництва фірми «Цzзelik» (Туреччина) (заводський № GALAXY-II 040046), станок для нарізки профілю «Оrса», виробництва фірми «Цzзelik» (Туреччина) (заводський №ОRСА 040096), верстат для монтажу профілю «Orbit-I», виробництва фірми «Цzзelik» (Туреччина) (заводський №ORBIT-І 040031), верстат для нарізки профілю «Gemini-II», виробництва фірми «Цzзelik» (Туреччина) (заводський №GEMINI-ІІ 040016), верстат для обробітку профілю «Polar-II», виробництва фірми «Цzзelik» (Туреччина) (заводський №POLAR-ІІМ 040081), верстат для нарізки фурнітури «Spark», виробництва фірми «Цzзelik» (Туреччина) (заводський №SPARK 040046), верстат для нарізки профілів різних форм «Alfa-Beta», виробництва фірми «Цzзelik» (Туреччина) (заводський №ALFA М 041216), профіль Aluplast 120 240 в кількості 1328м., профіль Aluplast 120 241 в кількості 850м., профіль Aluplast У 229 140 х в кількості 1899м., профіль ПВХ LG ВF60R в кількості 2825м., профіль ПВХ LG SF60R в кількості 2980м., профіль ПВХ LG FS60R в кількості 2291м.), що знаходиться за адресою: вул.С.Бандери, 32, смт.Велика Березовиця Тернопільської області.

У поданій заяві Банк просить суд змінити спосіб виконання судового рішення та стягнути з божника грошові кошти в сумі 292126,04грн, що є вартістю заставного майна.

Подана заява обґрунтована фактом невиконання судового рішення по причині відсутності у боржника заставного майна, на яке судом звернуто стягнення заборгованості, про що державним виконавцем органу ДВС складено Акти. Згідно поданих 12.10.2020 доповнень до заяви №09-1/31від 12.10.2020 (вх.№7167) та письмових пояснень №09-1/32 від 15.10.2020 заявником обґрунтовано подану заяву нормами чинного процесуального законодавства, долучено Інформацію про виконавчі провадження №43905156, №52016748 та вказав, що виконавчий документ про примусове виконання рішення від 09.03.2010 №12/2-69 (наказ від 03.06.2010) неодноразово пред`являвся Банком до органу виконання судових рішень, однак в ході здійснення виконавчих проваджень встановлено відсутність заставного майна, на яке звернуто стягнення заборгованості за кредитним договором, а тому у встановлений спосіб та порядку виконати рішення суду не представляється можливим.

Відповідно до Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.10.2020 дану заяву для розгляду розподілено судді Андрусик Н.О.

Ухвалою суду від 08.10.2020 заяву призначено до розгляду в судовому засіданні на 19.10.2020.

В судовому засіданні 19.10.2020 представник заявника підтримав заяву з посиланням на долучені докази.

Органом ДВС надано копію справи по виконавчому провадженню №52016748 та довідку про хід здійснення даного виконавчого провадження.

Боржник в судове засідання не з`явився та будь яких клопотань в порядку господарського процесуального законодавства України не заявив. Рекомендоване поштове відправлення №671 від 08.10.2020, яким на адресу місцязнаходження, вказану у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб,фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (вул.Подільська, 8, м.Чортків Тернопільської області 48500) направлено ухвалу суду від 08.10.2020 з відміткою «судова повістка» відділенням поштового зв`язку повернуто без вручення адресату із зазначенням причини «адресат відсутній за вказаною адресою» (довідку відділення поштового зв`язку від 13.10.2020 долучено до справи).

Вирішуючи питання про належність повідомлення боржника про розгляд заяви, судом враховується таке.

Згідно з частинами третьою та сьомою статті 120 ГПК України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Порядок вручення судових рішень визначено у статті 242 ГПК України. За змістом частини п`ятої цієї статті учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності в особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення, якщо така адреса відсутня.

Частиною одинадцятою статті 242 ГПК України передбачено, що у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Порядок надання послуг поштового зв`язку, права та обов`язки операторів поштового зв`язку і користувачів послуг поштового зв`язку визначені у Правилах надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 №270, і які регулюють відносини між ними.

Поштові відправлення залежно від технології приймання, обробки, перевезення, доставки/вручення поділяються на такі категорії: прості, рекомендовані, без оголошеної цінності, з оголошеною цінністю. Рекомендовані поштові картки, листи та бандеролі з позначкою «Вручити особисто», рекомендовані листи з позначкою «Судова повістка» приймаються для пересилання лише з рекомендованим повідомленням про їх вручення (пункти 11 та 17 Правил надання послуг поштового зв`язку).

Рекомендовані поштові відправлення, у тому числі рекомендовані листи з позначкою «Судова повістка», рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, поштових переказів, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час видачі у приміщенні об`єкта поштового зв`язку вручаються адресату, а у разі його відсутності - будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, який проживає разом з ним. У разі відсутності адресата або повнолітніх членів його сім`ї до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу (пункт 99 Правил надання послуг поштового зв`язку).

Системний аналіз статей 120, 242 ГПК України, пунктів 11, 17, 99 Правил надання послуг поштового зв`язку свідчить, що у разі, якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі (аналогічна позиція викладена у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 13.01.2020 у справі № 910/22873/17 та від 14.08.2020 у справі №904/2584/19).

Встановлений порядок надання послуг поштового зв`язку, доставки та вручення рекомендованих поштових відправлень, строк зберігання поштового відправлення забезпечує адресату можливість вжити заходів для отримання такого поштового відправлення та, відповідно, ознайомлення з судовим рішенням.

Ухвалу суду від 08.10.2020 про призначення судового засідання по розгляду заяви Банку відправлено рекомендованою поштовою кореспонденцією на юридичну адресу боржника, що є достатнім для того, щоб вважати про належне повідомлення останнього, оскільки отримання відповідного поштового відправлення адресатом перебуває поза межами контролю відправника (суду). Аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі №10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б).

Оскільки в матеріалах справи відсутні підтвердження наявності порушень оператором поштового зв`язку вимог Правил надання послуг поштового зв`язку, суд вважає, що факт неотримання боржником поштової кореспонденції, якою суд, з додержанням вимог процесуального закону надсилав ухвалу від 08.10.2020 для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася до суду не врученою у зв`язку з її неотриманням адресатом, залежав від волевиявлення самого адресата, тобто мав суб`єктивний характер та є наслідком неотримання адресатом пошти під час доставки за вказаною адресою і не звернення самого одержувача кореспонденції до відділення пошти для отримання рекомендованого поштового відправлення (аналогічний висновок викладений у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 14.08.2020 у справі № 904/2584/19).

Оскільки боржник є належно повідомленим про розгляд судом заяви, відтак з огляду на процесуально обмежений строк розгляду заяви про зміну порядку та способу виконання судового рішення, відсутність підстав для відкладення вирішення даного питання по суті, суд вважає за можливе розглянути заяву Банку у даному судовому засіданні.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

Розглянувши подану заяву про зміну способу та порядку виконання судового рішення, дослідивши подані та представлені докази в сукупності, заслухавши пояснення присутніх учасників, господарський суд встановив такі фактичні обставини справи.

У січні 2010 року ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк", м.Київ, в особі філії "Відділення ПАТ Промінвестбанку в м.Чортків Тернопільської області", м.Чортків Тернопіьської області, звернулося до Господарського суду Тернопільської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вікно-Тернопіль", м.Чортків Тернопільської області (з урахуванням прийнятої до розгляду заяви №55 від 09.02.2010 про уточнення позовних вимог (доповнення до позовної заяви №584 від 29.12.2009)) про звернення стягнення на суму 292126,04грн, в тому числі 260000,00грн неповернутого кредиту, 32126,04грн несплачених відсотків, на заставне майно відповідача згідно договору застави №04-12/30 від 14 липня 2008року, укладеного в забезпечення виконання умов кредитного договору №04-12/30 від 14 липня 2008року. Підставою даного позову був факт невиконання відповідачем зобов`язань по кредитному договору №04-11/57 від 14.07.2008, внаслідок чого станом на 29.12.2009 виникла заборгованість на суму 292126,04грн.

09.03.2010 рішенням Господарського суду Тернопільської області у справі №12/2-69 (суддя ОСОБА_1 ) стягнуто з ТОВ «Вікно-Тернопіль» на користь ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» в особі філії «Відділення ПАТ Промінвестбанку в м.Чортків Тернопільської області» - 292126,04грн заборгованості згідно кредитного договору №04-11/57 від 14.07.2008 шляхом звернення стягнення на заставне майно згідно договору застави №04-12/30 від 14 липня 2008 року, а саме: обладнання для виготовлення метало-пластикових вікон 2004 року випуску (стіл для нарізки скла, стіл для виготовлення склопакетів, стіл для нарізки профілю, стіл для монтажу віконних рам, стіл для зберігання розхідних матеріалів, стіл для зберігання інструментів, стіл для склеювання склопакетів, верстат для зварювання профілів «Orion-I», виробництва фірми «Цzзelik» (Туреччина) (заводський №OPION-I 040085), верстат фрезерувальний «Galaxy-II», виробництва фірми «Цzзelik» (Туреччина) (заводський № GALAXY-II 040046), станок для нарізки профілю «Оrса», виробництва фірми «Цzзelik» (Туреччина) (заводський №ОRСА 040096), верстат для монтажу профілю «Orbit-I», виробництва фірми «Цzзelik» (Туреччина) (заводський №ORBIT-І 040031), верстат для нарізки профілю «Gemini-II», виробництва фірми «Цzзelik» (Туреччина) (заводський №GEMINI-ІІ 040016), верстат для обробітку профілю «Polar-II», виробництва фірми «Цzзelik» (Туреччина) (заводський №POLAR-ІІМ 040081), верстат для нарізки фурнітури «Spark», виробництва фірми «Цzзelik» (Туреччина) (заводський №SPARK 040046), верстат для нарізки профілів різних форм «Alfa-Beta», виробництва фірми «Цzзelik» (Туреччина) (заводський №ALFA М 041216), профіль Aluplast 120 240 в кількості 1328м., профіль Aluplast 120 241 в кількості 850м., профіль Aluplast У 229 140 х в кількості 1899м., профіль ПВХ LG ВF60R в кількості 2825м., профіль ПВХ LG SF60R в кількості 2980м., профіль ПВХ LG FS60R в кількості 2291м.), що знаходиться за адресою: вул.С.Бандери, 32, смт.Велика Березовиця Тернопільської області.

На підставі ст.ст.115, 116 Господарського процесуального кодексу України (в чинній на той час редакції) судом 03.06.2010 видано наказ про примусове виконання рішення від 09.03.2010.

Як вбачається з долучених до справи матеріалів, даний наказ про примусове виконання рішення неодноразово пред`являвся стягувачем до органу виконання судових рішень.

Так, згідно Інформації про виконавче провадження №43905156 наказ від 03.06.2010 №12/2-69 стягувачем пред`явлено до примусового виконання 04.07.2014; 24.02.2015 державним виконавцем на підставі п.6 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачеві, оскільки, як вбачається з Акту державного виконавця від 23.02.2015, в ході виконавчого провадження встановлено відсутність по вул.С.Бандери, 32 в смт.В.Березовиця Тернопільського району Тернопільської області заставного майна, на яке слід звернути стягнення згідно рішення суду від 09.03.2010;

- 22.08.2016 стягувачем на підставі заяви №09-1/107 від 17.08.2016 повторно пред`явлено наказ від 03.06.2010 до органу виконання судових рішень. Постановою старшого державного виконавця Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області від 29.08.2016 відкрито виконавче провадження №52016748 та встановлено боржнику строк для добровільного виконання рішення суду від 09.03.2010. На звернення державного виконавця Великоберезовицькою селищною радою повідомлено про відсутність ТОВ «Вікно-Тернопіль» за адресою: вул.С.Бандери, 32, смт.Велика Березовиця Тернопільського району Тернопільської області (довідки №846 від 26.09.2016, 1421 від 05.04.2017). Також, державним виконавцем 20.04.2017 за місцем виконання судового рішення (вул.С.Бандери, 32, смт.Велика Березовиця Тернопільського району Тернопільської області) заставне майно, на яке за виконавчим документом звернуто стягнення заборгованості, не виявлено, про що складено Акт державного виконавця. Оскільки у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення заборгованості, а здійснені державним виконавцем заходи по розшуку такого мана виявилися безрезультатними, 21.04.2017 на підставі п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу. Дані обставини додатково підтверджуються Інформацією від 15.10.2020 про виконавче провадження №52016748.

Оскільки у встановлений судом спосіб та порядок виконати рішення не можливо, Банк звернувся з даною заявою про зміну способу та порядку виконання рішення шляхом стягнення з боржника грошових коштів, що є вартістю заставного майна.

Оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в сукупності, господарський суд дійшов висновку про задоволення заяви, виходячи з таких мотивів.

Відповідно до ст.129 Конституції України однією з основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення.

Частиною 2 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

У відповідності до ст.124 Конституції України та ст.ст.18, 326 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження». Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку (ст.129-1 Конституції України).

Конституційний Суд України у своєму рішенні №18-рп/2012 від 13.12.2012 вказав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

За статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (п.43). Право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 15.01.2010 у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України» зазначено, що право на суд, захищене статтею 6 Конвенцією про захист прав і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалось невиконаним на шкоду будь-якій із сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок. У такому контексті відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, як це передбачено першим реченням першого пункту статті Першого протоколу до Конвенції.

Як стверджує заявник, при здійснені заходи з примусового виконання рішення суду у дані справі виникли обставини, котрі свідчать, що впродовж тривалого часу судове рішення від 09.03.2010 не може бути виконане через відсутність майна, на яке звернуто стягнення за кредитним договором та договором застави та вказане у виконавчому документі. Дане заставне майно знаходилося у розпорядженні боржника ТОВ «Вікно-Тернопіль», а отже є зоною відповідальності саме останнього, на підтвердження чого надно копію постанов державного виконавця від 24.02.2015, 21.04.2017 про повернення виконавчого документа стягувачу без виконання та Акти державного виконавця від 23.02.2015 20.04.2017, якими підтверджено відсутність заставного майна.

Частиною 3 статті 33 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Аналогічні положення містять в ч.ч.1, 4 ст.331 ГПК України, згідно з якими, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (ч.3 статті 331 ГПК України).

У разі відсутності у відповідача присудженого позивачеві майна в натурі, засвідченої державним виконавцем (наприклад, його постановою про повернення виконавчого документа з підстави відсутності майна), господарський суд може змінити спосіб виконання рішення і видати наказ про стягнення вартості цього майна. При цьому господарський суд повинен виходити з вартості майна, визначеної ним у рішенні про його передачу (повернення).

Таким чином, правовою підставою для зміни способу виконання судового рішення є встановлений судом факт неможливості його виконання у спосіб, визначений у резолютивній частині відповідного рішення. В свою чергу, зміна способу виконання рішення шляхом звернення стягнення на кошти, за відсутності у боржника майна, здійснюється у випадку, коли стягувачу присуджено майно, визначене родовими ознаками.

Поняття «спосіб і порядок» виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке розраховане на виконавче провадження. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем.

Спосіб виконання судового рішення - це спосіб реалізації та здійснення способу захисту, що встановлено ст.16 Цивільного кодексу України.

Під зміною способу виконання рішення суду слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у спосіб, раніше встановлений.

Змінюючи спосіб виконання судового рішення з повернення майна на стягнення його вартості, без встановлення факту неможливості його виконання, суди тим самим самостійно змінюють судове рішення по суті та спосіб захисту, передбачений ст.16 Цивільного кодексу України, що є неприпустимим, з огляду на положення ст.129-1 Конституції України.

Таким чином, для надання оцінки правомірності вимог заявника щодо зміни способу і порядку виконання рішення в даній справі, судом має бути встановлено факт неможливості виконання відповідачем судового рішення (вимог, викладених у його резолютивній частині), а також чи не призведе зміна способу і порядку виконання рішення до фактичної зміни судового рішення по суті.

Суд враховує, що ГПК України не визначає обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнюють його виконання, а тому суд оцінює докази, що підтверджують зазначені обставини, за правилами ст.86 ГПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Положеннями ст.86 ГПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Як встановлено судом і це вбачається з підставі поданих документів, зокрема, Актів державного виконавця від23.02.2015, 20.04.2017, на підставі яких органом виконання судових рішень двічі повертався виконавчий документ з підстави відсутності майна у боржника, на яке судовим рішенням звернуто стягнення заборгованості. Зазначені докази достеменно підтверджують неможливість виконання рішення суду від 09.03.2010 у визначений в ньому спосіб шляхом звернення стягнення на заставне майно. Дані обставини свідчать про існування факту неможливості виконання рішення у визначений судом спосіб.

Водночас, звернення стягнення на кошти, за відсутності у боржника майна, здійснюється у випадку, коли стягувачу присуджено майно, визначене родовими ознаками. За відсутності індивідуально визначеного майна, зміна способу виконання рішення шляхом звернення на кошти неможлива, оскільки в такому разі захист порушеного права власника майна повинен здійснюватися шляхом подання позову про стягнення збитків у вигляді вартості майна та доходів, які власник міг би одержати за весь час володіння таким майном.

В судовому рішенні від 09.03.2010 у справі №12/2-69 наведено перелік індивідуально визначеного майна, зазначено його родові, технічні характеристики, кількість матеріалів, переданих в заставу Банку, а матеріали справи підтверджують його відсутність, відтак, це свідчить про неможливість виконання рішення господарського суду у спосіб, який зазначено у рішенні.

На переконання суду заявником надано всі належні та допустимі докази на підтвердження обставин, викладених у заяві.

Відповідно до статті 10 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Враховуючи, що зміна способу і порядку виконання рішення Господарського суду Тернопільської області від 09.03.2010 у справі №12/2-69 не змінює рішення суду по суті та не є наслідком зміни обраного позивачем при зверненні з позовом до суду способу захисту, адже обраний спосіб захисту майнових прав стягувача без сумніву спрямований на отримання грошових коштів, суд дійшов висновку про обґрунтованість та наявність підстав для задоволення заяви №09-1/29 від 06.10.2020 ((вх.№7031 від 07.10.2020) Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк».

Керуючись ст.ст.4, 13, 42, 46, 56, 232-235, 331 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Заяву Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» №09-1/29 від 06.10.2020 (вх.№7031 від 07.10.2020) про зміну способу та порядку виконання рішення Господарського суду Тернопільської області від 09.03.2010 у справі №12/2-69 з урахуванням доповнень №09-1/31 від 12.10.2020 (вх.№7167) про стягнення заборгованості, - задовольнити.

2. Змінити спосіб та порядок виконання рішення Господарського суду Тернопільської області від 09.03.2010 у справі №12/2-69 шляхом стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вікно-Тернопіль» (вул.Подільська, 6, м.Чортків Тернопільської області, ідентифікаційний код 34653021) на користь Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (вул.Малопідвальна, 8, м.Київ, ідентифікаційний код 00039002) - 292126 (двісті дев`яносто дві тисячі сто двадцять шість)грн 04коп., що є вартістю заставного майна, а саме: обладнання для виготовлення метало-пластикових вікон 2004 року випуску, а саме: стіл для нарізки скла, стіл для виготовлення склопакетів, стіл для нарізки профілю, стіл для монтажу віконних рам, стіл для зберігання розхідних матеріалів, стіл для зберігання інструментів, стіл для склеювання склопакетів, верстат для зварювання профілів «Orion-I», виробництва фірми «Цzзelik» (Туреччина) (заводський №OPION-I 040085), верстат фрезерувальний «Galaxy-II», виробництва фірми «Цzзelik» (Туреччина) (заводський № GALAXY-II 040046), станок для нарізки профілю «Оrса», виробництва фірми «Цzзelik» (Туреччина) (заводський №ОRСА 040096), верстат для монтажу профілю «Orbit-I», виробництва фірми «Цzзelik» (Туреччина) (заводський №ORBIT-І 040031), верстат для нарізки профілю «Gemini-II», виробництва фірми «Цzзelik» (Туреччина) (заводський №GEMINI-ІІ 040016), верстат для обробітку профілю «Polar-II», виробництва фірми «Цzзelik» (Туреччина) (заводський №POLAR-ІІМ 040081), верстат для нарізки фурнітури «Spark», виробництва фірми «Цzзelik» (Туреччина) (заводський №SPARK 040046), верстат для нарізки профілів різних форм «Alfa-Beta», виробництва фірми «Цzзelik» (Туреччина) (заводський №ALFA М 041216), профіль Aluplast 120 240 в кількості 1328м., профіль Aluplast 120 241 в кількості 850м., профіль Aluplast У 229 140 х в кількості 1899м., профіль ПВХ LG ВF60R в кількості 2825м., профіль ПВХ LG SF60R в кількості 2980м., профіль ПВХ LG FS60R в кількості 2291м., що знаходиться за адресою: вул. С.Бандери, 32, с. м. т. Велика Березовиця, Тернопільської області.

Боржник: Товариство з обмеженою відповідальністю «Вікно-Тернопіль» (вул.Подільська, 6, м.Чортків Тернопільської області, ідентифікаційний код 34653021.

Стягувач: Публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (вул.Малопідвальна, 8, м.Київ, ідентифікаційний код 00039002).

Ухвала як виконавчий документ, підлягає виконанню в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження» та може бути пред`явлена до виконання протягом трьох років з дня її прийняття, тобто до 19.10.2023.

Ухвала набирає законної сили відповідно до приписів ст.235 Господарського процесуального кодексу України після її складення та підписання, може бути оскаржена до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строки, передбачені ст.ст.255-257 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалу складено та підписано 21.10.2020.

Суддя Н.О. Андрусик