номер провадження справи 12/157/20
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.10.2020 Справа № 908/1993/20

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Смірнова О.Г.,

За участю секретаря судового засідання Соловйової А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні господарського суду справу № 908/1993/20

за позовом: Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях (49000, м. Дніпро, вул. Центральна, буд. 6)

до відповідача: Приватного підприємства "Авто Мото Про" (71630, Запорізька область, Василівський район, м. Дніпрорудне, вул. Героїв праці, буд. 19, кв. 21)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Українське державне підприємство по обслуговуванню іноземних та вітчизняних автотранспортних засобів "Укрінтеравтосервіс" в особі філії "Запорізький державний обласний навчально-курсовий комбінат" (69083, м. Запоріжжя, вул. Музична, буд. 2-А)

про стягнення 23 725,71 грн. та зобов`язання повернути державне нерухоме майно

за участю представників:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

від третьої особи: не з`явився

Згідно зі ст. 222 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 02.09.2020 здійснювалося фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу комплексу «Акорд».

СУТЬ СПОРУ

Регіональне відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях звернулось до Господарського суду Запорізької області з позовною заявою за вих. №10-007-03774 від 13.07.2020 до Приватного підприємства "Авто Мото Про", в якій просить:

- зобов`язати Приватне підприємство "Авто Мото Про" повернути філії "Запорізького державного обласного навчально-курсового комбінату" державне нерухоме майно - частину асфальтобетонного замощення І (автодрому), загальною площею 500 кв.м., реєстровий номер 03121267.1.ШВГЮПЕ058, розміщеного за адресою: м. Запоріжжя, вул. Юності, 118, по акту приймання-передавання, у відповідності до п. 10.10 договору оренди державною нерухомого майна від 24.07.2015 № 3420/д,

- стягнути з Приватного підприємства "Авто Мото Про" на користь Державного бюджету України за договором оренди від 24.07.2015 № 3420/д неустойку в сумі 23725,71 грн.

При цьому в пункті 2 прохальної частини позовної заяви позивач просить розглядати справу за правилами загального позовного провадження.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.08.2020 вищевказану позовну заяву передано для розгляду судді Смірнову О.Г.

Ухвалою суду від 10.08.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/1993/20, присвоєно справі номер провадження 12/157/20, клопотання позивача про розгляд справи в порядку загального позовного провадження залишено без задоволення, визначено здійснення розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження із повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання на 02.09.2020 об 11:00.

Ухвалою суду від 02.09.2020 відкладено розгляд справи на 13.10.2020 о 14:15. Разом з тим, вказаною ухвалою суд в порядку приписів ст. 50 ГПК України залучив до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Українське державне підприємство по обслуговуванню іноземних та вітчизняних автотранспортних засобів "Укрінтеравтосервіс" в особі філії "Запорізький державний обласний навчально-курсовий комбінат" (69083, м. Запоріжжя, вул. Музична, буд. 2-А, ).

08.10.2020 на адресу суду від позивача надійшло клопотання, в якому останній просить суд перенести розгляд справи у зв`язку з неможливістю представником взяти участь у судовому засіданні. При цьому зазначає, що представник Гончарова Яна Максимівна має право представляти юридичну особу регіональне відділення в судах (загальних та спеціалізованих) без довіреності з правом посвідчення копій.

08.10.2020 на адресу суду від позивача надійшла заява про долучення документів до матеріалів справи.

В судове засідання 13.10.2020 представники сторін та третьої особи не з`явилися.

Представники позивача та третьої особи належним чином повідомлені про дату та час розгляду справи, що підтверджується розпискою від 02.09.2020 та рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

На адресу суду від відповідача надійшли повідомлення пошти з позначками за закінченням терміну зберігання.

Так, місцезнаходження юридичної особи або місце проживання фізичної особи підприємця визначається на підставі відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (стаття 9 Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № 755-IV від 15.05.2003).

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № вбачається, що станом на 07.08.2020, місцезнаходження відповідача відповідає адресі, на яку направлялись ухвали господарським судом у даній справі, а саме: 71630, Запорізька область, Василівський район, м. Дніпрорудне, вул. Героїв праці, буд. 19, кв. 21.

Відповідно до наявної у відкритому доступі інформації на сайті Міністерства юстиції України Безкоштовний запит https://usr.minjust.gov.ua/ з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходження відповідача відповідає адресі, на яку направлялись ухвали господарським судом у даній справі, а саме: 71630, Запорізька область, Василівський район, м. Дніпрорудне, вул. Героїв праці, буд. 19, кв. 21.

Відповідно до ч. 5 ст. 176 ГПК України ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Згідно із ч. 1. ст. 242 ГПК України копії повного судового рішення вручаються учасникам справи, які були присутні у судовому засіданні, негайно після проголошення такого рішення.

Частиною 6 (пунктами 4, 5) ст. 242 ГПК України визначено, що днем вручення судового рішення є, зокрема:

- день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду;

- день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Таким чином, відповідача було належним чином повідомлено про час та місце судового засідання, а судом створені всі необхідні умови для вирішення спору на принципах змагальності, рівності учасників процесу перед законом відповідно до ст. ст. 7, 8, 13 ГПК України.

Розглянувши клопотання позивача про перенесення розгляду справи суд дійшов висновку про відсутність підстав для його задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до п. 3.9.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» господарський суд з урахуванням обставин конкретної справи може відхилити доводи учасника судового процесу - підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи, державного чи іншого органу щодо відкладення розгляду справи у зв`язку з відсутністю його представника (з причин, пов`язаних з відпусткою, хворобою, службовим відрядженням, участю в іншому судовому засіданні і т.п.). При цьому господарський суд виходить з того, що у відповідних випадках такий учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника згідно з частинами першою-п`ятою статті 28 ГПК, з числа як своїх працівників, так і осіб, не пов`язаних з ним трудовими відносинами. Неможливість такої заміни представника і неможливість розгляду справи без участі представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах (статті 32-34 ГПК), причому відсутність коштів для оплати послуг представника не може свідчити про поважність причини його відсутності в судовому засіданні.

Позивач не виклав в клопотанні обставини, які свідчать про неможливість явки його представника в судове засідання, а також не довів неможливість заміни зайнятого представника (Гончарової Я.М.) іншим представником і неможливість розгляду справи без участі свого представника.

При цьому позивач не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні 13.10.2020 іншого представника.

Враховуючи викладене, зважаючи на обмежений строк розгляду справи, передбачений ст. 195 ГПК України, суд відмовляє в задоволенні клопотання позивача про перенесення розгляду справи.

Відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву у строк, встановлений судом не скористався.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Неявка в судове засідання 13.10.2020 представників сторін та третьої особи, належним чином повідомлених про дату та час розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи по суті, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про можливість розгляду справи по суті без їх участі за наявними матеріалами.

З`ясувавши фактичні обставини справи, докази на їх підтвердження, виходячи з фактів, встановлених у процесі розгляду справи та правову норму, яка підлягає застосуванню, суд встановив.

Позов мотивовано тим, що 24.07.2015 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Запорізькій області, далі Орендодавець, та Приватним підприємством "Авто Мото Про", далі Орендар, був укладений договір № 3420/д оренди нерухомого майна, що належить до державної власності та перебуває на балансі філії «Запорізького державного обласного навчально-курсового комбінату» Українського державного підприємства по обслуговуванню іноземних та вітчизняних автотранспортних засобів», далі Договір.

До вказаного договору між сторонами був підписаний договір про зміни № 1 від 18.08.2016.

Відповідно до п. 1.1. Договору Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування державне нерухоме майно частину асфальтобетонного замощення І (автодрому), загальною площею 500 кв.м., реєстровий номер 03121267.1.ШВГЮПЕ058, розміщеного за адресою: м. Запоріжжя, вул. Юності, 118 (надалі Майно). Орендоване майно перебуває на балансі філії «Запорізького державного обласного навчально-курсового комбінату», ідентифікаційний , Українського державного підприємства по обслуговуванню іноземних та вітчизняних автотранспортних засобів, ідентифікаційний (далі Балансоутримувач).

Пунктом 1.2. Договору визначено, що майно передається в оренду з метою розміщення курсів з навчання водіїв автомобілів.

Згідно із п. п. 2.1., 2.2. Договору Орендар вступає у строкове платне користування Майном одночасно з підписанням сторонами Договору та акта приймання-передавання орендованого Майна (Додаток 2). Передача Майна в оренду не тягне за собою виникнення в Орендаря права власності на це Майно. Власником Майна залишається держава, а Орендар користується ним протягом строку оренди.

Умовами п. 3.1. 3.3., 3.6. Договору визначено, що орендна плата визначена на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 № 786 (із змінами та доповненнями) (далі Методика розрахунку), і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку червень 2015 року 793,11 грн. (сімсот дев`яносто три гривні 11 коп.). (Додаток 1). Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному законодавством. Орендна плата за кожний наступний місяць розраховується Орендарем самостійно і визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць. Оперативна інформація про індекси інфляції, розраховані Державною службою статистики України, розміщується на офіційному веб-сайті Фонду державного майна України. Орендна плата перераховується до державного бюджету та Балансоутримувачу у співвідношенні:

- 70 відсотків від розміру орендної плати за кожний місяць до Державного бюджету. Оплата здійснюється через органи Державного казначейства

- 30 відсотків розміру орендної плати за кожний місяць Балансоутримувачу на його розрахунковий рахунок щомісяця не пізніше 15 числа місяця відповідно до пропорцій розподілу, установлених Кабінетом Міністрів України і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж. Розрахунок орендної плати за вищевказаними відсотками здійснюється Орендарем самостійно.

Умовами п. 3.11. Договору визначено, що у разі припинення (розірвання) Договору оренди Орендар сплачує орендну плату до дня повернення Майна за актом приймання-передавання включно в межах терміну, встановленого п. 10.10 цього Договору. Закінчення строку дії Договору оренди не звільняє Орендаря від обов`язку сплатити заборгованість за орендною платою, якщо така виникла, у повному обсязі, ураховуючи санкції, до державного бюджету та Балансоутримувачу.

Пунктом 5.10. Договору передбачений обов`язок Орендаря у разі припинення або розірвання Договору повернути Балансоутримувачу, орендоване Майно в належному стані, не гіршому, ніж на момент передачі його в оренду, з урахуванням нормального фізичного зносу, та відшкодувати Балансоутримувачу збитки в разі погіршення стану або втрати (повної або часткової) орендованого Майна з вини Орендаря.

Відповідно до п. 7.1. Договору Орендодавець зобов`язується передати за участю Балансоутримувача Орендарю в оренду Майно згідно з цим Договором за актом приймання-передавання майна, який підписується одночасно із цим Договором, як Орендодавцем так і Балансоутримувачем.

Згідно із п. 8.3. Договору Орендодавець має право здійснювати контроль за станом Майна шляхом візуального обстеження зі складанням акта обстеження.

Умовами п. 10.1., 10.4., 10.6. Договору сторони визначили, що цей Договір укладено строком на 1 (один) рік, що діє з 24.07.2015 року по 23.07.2016 року включно. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення цього Договору або зміну його умов після закінчення строку його чинності протягом одного місяця Договір вважається продовженим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені цим Договором. Зазначені дії оформляються договором про зміни, який є невід`ємною частиною Договору при обов`язковій наявності дозволу органу, уповноваженого управляти об`єктом оренди. Чинність цього Договору припиняється внаслідок:

- закінчення строку, на який його було укладено;

- банкрутства Орендаря;

- загибелі орендованого Майна;

- достроково за взаємною згодою сторін або за рішенням суду;

- ліквідації Орендаря юридичної особи.

Згідно із укладеним Договором про зміни № 1 від 18.08.2016 сторони Договору дійшли згоди пункт 10.1. Договору оренди доповнити наступним підпунктом, а саме: « 10.1.1. Термін дії Договору оренди продовжено по 21.07.2019 включно».

Відповідно до п. 10.10. Договору у разі припинення або розірвання цього Договору Майно протягом трьох робочих днів, з дати розірвання (припинення), повертається Орендарем Балансоутримувачеві. Майно вважається поверненим Балансоутримувачу з моменту підписання сторонами відповідного акту приймання-передавання. Обов`язок по складанню акта приймання-передавання про повернення Майна покладається на Орендаря. У разі, якщо Орендар затримав повернення Майна, він несе ризик випадкового знищення або випадкового пошкодження Майна.

Пунктом 10.11. Договору визначено, що якщо Орендар не виконує обов`язку щодо повернення Майна в термін, визначений в п. 10.10. Договору, Орендар сплачує Орендодавцю неустойку в розмірі подвійної орендної плати за останній повний місяць оренди за весь час, що відраховується від дати припинення або розірвання Договору до підписання акта приймання-передавання, який підтверджує фактичне повернення орендованого Майна.

Згідно наказу Фонду державного майна України № 39 від 17.01.2019 «Про реорганізацію регіональних відділень Фонду державного майна України» наказано утворити Регіональне відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях як юридичну особу публічного права, що розташоване у м. Дніпро, реорганізувавши шляхом злиття Регіональне відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області, Регіональне відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області, Регіональне відділення Фонду державного майна України по Кіровоградській області. Також вказаним наказом установлено, що Регіональне відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях є правонаступником майна, прав та обов`язків Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області, Регіонального відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області, Регіонального відділення Фонду державного майна України по Кіровоградській області.

Як свідчать матеріали справи, на виконання умов Договору за актом приймання-передавання від 24.07.2015 Регіональне відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області (правонаступником якого є позивач) передав, а відповідач прийняв Майно, зазначене в п. 1.1. Договору, яке розташоване за адресою: м. Запоріжжя, вул. Юності, 118.

В матеріалах справи міститься лист Управління забезпечення реалізації повноважень у Запорізькій області Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях за вих. № 11/1-30-02972 від 24.07.2019, адресований відповідачу, в якому зазначено, що термін дії договору оренди № 3420/д від 24.07.2015 по 21.07.2019 включно. В листі повідомлено відповідача, що на новий строк вказаний договір оренди продовжено не буде, а тому відповідно до п. 10.10. договору у разі його припинення необхідно повернути орендоване майно Балансоутримувачу. Разом з тим в листі звернуто увагу відповідача на те, що відповідно до п. 10.11. договору оренди за відмову Орендаря на вимогу Орендодавця повернути орендоване майно у разі припинення дії договору, Орендар несе відповідальність у вигляді неустойки. До вказаного листа був доданий акт приймання-передавання у трьох примірниках.

Як вбачається з доданого до справи копії поштового конверту, надісланий відповідачу вказаний лист повернувся від останнього з познакою пошти «за закінченням встановленого строку зберігання».

В подальшому на адресу відповідача була направлена претензія за вих. № 11-1-34-01108 від 05.03.2020, в якій вказано, що згідно із п. 10.6. договору оренди № 3420/д від 24.07.2015 його дія припинена з 22.07.2019 у зв`язку з закінченням строку, на який його було укладено. При цьому в листі зазначено, що оскільки термін дії договору закінчився, то на теперішній час Орендар безпідставно користується державним нерухомим майном. Разом з тим повідомлено, що за період після закінчення терміну дії Договору, а саме з 22.07.2019 по 02.03.2020 включно Орендарю нарахована неустойка в сумі 15435,20 грн. Поряд з цим вказано, що станом на теперішній час орендоване приміщення Орендарем не звільнено, а акт приймання-передавання не підписаний, заборгованість не сплачена. В претензії позивач просить звільнити державне нерухоме майно за договором оренди № 3420/д від 24.07.2015 та повернути майно філії «Запорізького державного обласного навчально-курсового комбінату» () по акту приймання-передавання, сплатити на користь Державного бюджету України за договором оренди № 3420/д від 24.07.2015 неустойку у розмірі 15435,20 грн. На підтвердження факту надіслання вказаної претензії відповідачу позивач надав оригінал фіскального чеку від 01.04.2020.

В матеріалах справи міститься претензія за вих. № 11-1-34-02473 від 24.06.2020 на адресу відповідача, в якій позивач вимагає відповідача звільнити державне нерухоме майно за договором оренди № 3420/д від 24.07.2015 та повернути майно філії «Запорізького державного обласного навчально-курсового комбінату» () по акту приймання-передавання, сплатити на користь Державного бюджету України за договором оренди № 3420/д від 24.07.2015 неустойку у розмірі 22683,22 грн. На підтвердження факту надіслання вказаної претензії відповідачу позивач надав оригінал фіскального чеку від 21.07.2020.

Позивач в позові вказує, що станом на теперішній час орендоване приміщення Орендарем не звільнено, акт приймання-передавання не підписаний. При цьому зазначає, що за період користування майном після закінчення терміну дії Договору, а саме з 22.07.2019 по 01.07.2020 включно Орендарю нарахована неустойка в сумі 23725,71 грн.

Судом дана належна правова оцінка правовідносинам сторін. Так, за своєю правовою природою між сторонами укладено договір оренди, об`єктом якого є майно, що належить до державної власності. Сторони досягли всіх істотних умов відносно вказаного виду договору, тобто встановили його предмет, визначили орендну плату, порядок та строки оплати орендної плати, строк дії договору, порядок передання майна в оренду та його повернення, а тому відповідно до вимог ст. ст. 638, 639, 759 ЦК України та ст. ст. 180, 181 ГК України, він вважається укладеним згідно частини 7 статті 181 ГК України, а саме подія, до якої прагнули сторони відбулася.

Частина перша статті 759 ЦК України, як загальна норма права визначає, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Стаття 283 ГК України передбачає, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Відповідно до ч. 3 ст. 283 ГК України об`єктом оренди можуть бути: нерухоме майно (будівлі, споруди, приміщення).

Станом на дату укладення договору оренди № 3420/д від 24.07.2015 відносини щодо оренди державного майна регулювались нормами чинного на той момент Закону України «Про оренду державного та коммунального майна» № 2269-ХІІ від 10.04.1992.

Статтею 1 вказаного Закону визначено, що орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» № 2269-ХІІ від 10.04.1992 договір оренди вважається укладеним з моменту досягнення домовленості з усіх істотних умов і підписання сторонами тексту договору.

Згідно із ч. 1 ст. 13 вказаного Закону передача об`єкта оренди орендодавцем орендареві здійснюється у строки і на умовах, визначених у договорі оренди.

З 01.02.2020 Закон України «Про оренду державного та комунального майна» № 2269-ХІІ від 10.04.1992 втратив чинність на підставі Закону України «Про оренду державного та комунального майна» № 157-IX від 03.10.2019.

Матеріали справи свідчать про те, що договір оренди нерухомого майна № 3420/д від 24.07.2015 був первісно укладений сторонами на строк: з 24.07.2015 по 23.07.2016 включно.

За умовами п. 10.4. Договору сторони чітко визначили, що продовження строку дії договору на той самий строк і на тих самих умовах оформлюється договором про зміни, який є невід`ємною частиною Договору при обов`язковій наявності дозволу органу, уповноваженого управляти об`єктом оренди.

Так, 18.08.2016 між сторонами був укладений та підписаний Договір про зміни № 1, за умовами якого пункт 10.1. Договору оренди доповнено наступним підпунктом: « 10.1.1. Термін дії Договору оренди продовжено по 21.07.2019 включно».

Будь-яких інших доказів продовження строку дії Договору матеріали справи не містять та сторонами до суду не надано.

Таким чином, Договір діяв з 24.07.2015 по 21.07.2019 включно, а з 22.07.2019 вказаний договір припинив свою дію.

Станом на 21.07.2019 норми Закону України «Про оренду державного та комунального майна» № 2269-ХІІ від 10.04.1992 були чинними.

Частиною 2 ст. 26 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» № 2269-ХІІ від 10.04.1992 визначено, що договір оренди припиняється в разі, зокрема: закінчення строку, на який його було укладено.

Згідно із ч. 4 ст. 291 Господарського кодексу України правові наслідки припинення договору оренди визначаються відповідно до умов регулювання договору найму Цивільним кодексом України.

Відповідно до ч. 1 ст. 785 Цивільного кодексу України у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Згідно із ч. 1 ст. 27 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» № 2269-ХІІ від 10.04.1992 у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві об`єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди.

Умовами п. 10.10. Договору визначено,що у разі припинення або розірвання цього Договору Майно протягом трьох робочих днів, з дати розірвання (припинення), повертається Орендарем Балансоутримувачеві. Майно вважається поверненим Балансоутримувачу з моменту підписання сторонами відповідного акту приймання-передавання. Обов`язок по складанню акта приймання-передавання про повернення Майна покладається на Орендаря. У разі, якщо Орендар затримав повернення Майна, він несе ризик випадкового знищення або випадкового пошкодження Майна.

Таким чином, враховуючи що Договір припинив свою дію з 22.07.2019 відповідно до п. 10.10. Договору відповідач (Орендар) повинен був повернути Майно Балансоутримувачу у строк до 25.07.2019 включно. При цьому саме відповідач повинен був скласти акт приймання-передавання про повернення Майна.

Однак, докази у справі свідчать, що Приватним підприємством "Авто Мото Про" об`єкт оренди не повернутий, акт приймання передачі між сторонами не підписаний, що суперечить імперативним приписам зазначених норм та пункту 10.10. Договору.

Отже, зобов`язання відповідача щодо повернення об`єкта оренди Балансоутримувачу після закінчення терміну дії Договору залишились невиконаними.

В силу загальної норми, передбаченої у статті 599 ЦК України, та спеціальної норми, визначеної у частині першій ст. 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною 1 статті 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили згідно вимог ч. 2 статті 86 ГПК України. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Позивач довів суду факт невиконання відповідачем обов`язку щодо повернення Балансоутримувачу об`єкта оренди за Договором після закінчення його дії та факт настання строку повернення об`єкта оренди. Натомість, відповідач доказів виконання зобов`язань суду не надав, заявлених до нього вимог не спростував.

За таких обставин позовні вимоги Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях про зобов`язання Приватного підприємства "Авто Мото Про" повернути філії "Запорізького державного обласного навчально-курсового комбінату" державне нерухоме майно - частину асфальтобетонного замощення І (автодрому), загальною площею 500 кв.м., реєстровий номер 03121267.1.ШВГЮПЕ058, розміщеного за адресою: м. Запоріжжя, вул. Юності, 118, по акту приймання-передавання обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Фактичні обставини справи свідчать, що зобов`язання відповідача щодо повернення об`єкта оренди Балансоутримувачу після закінчення терміну дії Договору залишились невиконаними.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно із ч. 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Частиною 2 ст. 785 ЦК України визначено, що якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

Так, умовами п. 10.11. Договору визначено, що якщо Орендар не виконує обов`язку щодо повернення Майна в термін, визначений в п. 10.10. Договору, Орендар сплачує Орендодавцю неустойку в розмірі подвійної орендної плати за останній повний місяць оренди за весь час, що відраховується від дати припинення або розірвання Договору до підписання акта приймання-передавання, який підтверджує фактичне повернення орендованого Майна.

Матеріали справи свідчать, що за невиконання відповідачем обов`язку щодо повернення майна з оренди після закінчення терміну дії Договору позивач нарахував останньому неустойку на підставі п. 10.11. Договору за період з 22.07.2019 по 01.07.2020 в сумі 23725,71 грн.

Оскільки відповідач не виконав обов`язок щодо повернення орендованого майна за Договором на користь Балансоутримувача за актом приймання-передавання після закінчення терміну дії Договору, а наданий позивачем розрахунок неустойки за період з 22.07.2019 по 01.07.2020 здійснений у відповідності до умов п. 10.11. Договору, відтак позовні вимоги Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях про стягнення з Приватного підприємства "Авто Мото Про" неустойки в сумі 23725,11 грн. обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Приписами п. 2 ч. 5 ст. 238 ГПК України визначено, що у резолютивній частині рішення зазначаються: розподіл судових витрат.

Частиною 1 ст. 3 Закону України Про судовий збір № 3674-VI від 08.07.2011 (далі - Закон України Про судовий збір) встановлено, що за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством, справляється судовий збір.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України Про судовий збір судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно із п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру складає 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України Про Державний бюджет України на 2020 рік № 294-IХ від 14.11.2019 визначено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2020 року складає 2102,00 грн.

Предметом розгляду поданого позову в даній справі є вимоги про зобов`язання відповідача повернути державне нерухоме майно та про стягнення з відповідача неустойки в сумі 23725,71 грн.

Частиною 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» визначено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

За розгляд заявлених позивачем вимог в даній справі останній повинен був сплатити судовий збір в 4204,00 грн.

Втім, при поданні позову в даній справі позивачем згідно платіжного доручення № 492 від 08.07.2020 був сплачений судовий збір в сумі 2021,00 грн. та згідно платіжного доручення № 493 від 08.07.2020 в сумі 2021,00 грн., що разом складає 4042,00 грн., тобто в меншому розмірі, ніж встановлено.

Враховуючи суму сплаченого позивачем судового збору недоплата судового збору за розгляд заявлених у даній справі позовних вимог складає 162,00 грн.

Якщо факт недоплати судового збору з`ясовано господарським судом у процесі розгляду прийнятої заяви (скарги), суд у залежності від конкретних обставин справи може, зокрема у разі неподання доказів оплати - стягнути належну суму судового збору за результатами вирішення спору з урахуванням приписів статті 129 ГПК України.

Відповідно до ст. 129 ГПК України недоплачена сума судового збору в розмірі 162,00 грн. у зв`язку з недоплатою підлягає стягненню з позивача у справі - Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях в дохід Державного бюджету України.

Витрати зі сплати судового збору в сумі 4204,00 грн. покладаються на відповідача у справі - Приватне підприємство "Авто Мото Про", відповідно до вимог п. 1 ч. 4 ст. 129 ГПК України.

У судовому засіданні, яке відбулося 13.10.2020, відповідно до частини 1 статті 240 ГПК України, було проголошено скорочений текст рішення, а саме його вступну та резолютивну частини.

Керуючись ст. ст. 7, 8, 13, 74, 86, 123, 129, 233, 236, 238, ч. 1 ст. 240, 247-252 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В

1. Позовні вимоги Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях до Приватного підприємства "Авто Мото Про" задовольнити.

2. Зобов`язати Приватне підприємство "Авто Мото Про" (71630, Запорізька область, Василівський район, м. Дніпрорудне, вул. Героїв праці, буд. 19, кв. 21, ідентифікаційний код 37892175) повернути філії «Запорізького державного обласного навчально-курсового комбінату» Українського державного підприємства по обслуговуванню іноземних та вітчизняних автотранспортних засобів «Укрінтеравтосервіс» (69083, м. Запоріжжя, вул. Музична, буд. 2-А, ідентифікаційний код 38758243) державне нерухоме майно частину асфальтобетонного замощення І (автодрому), загальною площею 500,00 кв.м. реєстровий номер 03121267.1. ШВГЮПЕ058, розміщений за адресою: м. Запоріжжя, вул. Юності, 118, по акту приймання-передавання, у відповідності до п. 10.10. договору оренди державного нерухомого майна № 3420/д від 24.07.2015.

3. Стягнути з Приватного підприємства "Авто Мото Про" (71630, Запорізька область, Василівський район, м. Дніпрорудне, вул. Героїв праці, буд. 19, кв. 21, ідентифікаційний код 37892175) на користь Державного бюджету України за договором оренди № 3420/д від 24.07.2015 неустойку в сумі 23725 (двадцять три тисячі сімсот двадцять п`ять) грн. 71 коп. шляхом перерахування грошової суми за наступними реквізитами:

Одержувач: державний бюджет у Василівському районі, 22080300;

Код ;

Банк одержувача: Казначейство України (ЕАП),

р/р UA0008044, видавши наказ.

4. Стягнути з Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях, 49000, м. Дніпро, вул. Центральна, буд. 6, ідентифікаційний код 42767945, на користь Державного бюджету України, отримувач коштів: УК у м. Запоріжжі/Вознесенівс./22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38025409, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО): 899998, рахунок отримувача № UA3008007, код класифікації доходів бюджету 22030101, недоплачений судовий збір в сумі 162 (сто шістдесят дві) грн. 00 коп., видавши наказ.

5. Стягнути з Приватного підприємства "Авто Мото Про" (71630, Запорізька область, Василівський район, м. Дніпрорудне, вул. Героїв праці, буд. 19, кв. 21, ідентифікаційний код 37892175) на користь:

- Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях, 49000, м. Дніпро, вул. Центральна, буд. 6, ідентифікаційний код 42767945, витрати зі сплати судового збору в сумі 4204 (чотири тисячі двісті чотири) грн. 00 коп., видавши наказ.

Повне рішення складено 19.10.2020 року

Суддя О.Г. Смірнов

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.