УХВАЛА

ПРО ПОВЕРНЕННЯ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ

16.10.2020Справа № 910/15723/20

Суддя Господарського суду міста Києва Чинчин О.В., розглянувши позовну заяву і додані до неї матеріали

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Орільська»
до про1.Товариства з обмеженою відповідальністю «ДНІПРОМЛИН»; 2. Національного банку України; 3. Акціонерного товариства «Райффайзен банк Аваль» стягнення заборгованості у розмірі 20 630 604 грн. 88 коп. та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Орільська» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДНІПРОМЛИН», Національного банку України та Акціонерного товариства «Райффайзен банк Аваль» про стягнення заборгованості у розмірі 20 630 604 грн. 88 коп. та зобов`язання вчинити дії.

Суд, дослідивши матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Орільська» та додані до неї документи, дійшов висновку, що вказана позовна заява і додані до неї документи підлягають поверненню з огляду на наступне.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи також у разі, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 173 цього Кодексу).

За своїм процесуальним призначенням інститут об`єднання позовних вимог забезпечує правильність і одностайність розгляду та вирішення окремих позовних вимог, які можуть бути розглянуті як самостійні справи, але об`єднуються однорідністю вимог, тобто вимог, які випливають з одних і тих же правовідносин.

Крім того, об`єднання позовних вимог дає можливість досягти процесуальної економії, ефективніше використати процесуальні засоби для відновлення порушеного права, а також унеможливити винесення різних рішень за однакових обставин.

Положеннями частини 1 статті 173 Господарського процесуального кодексу України визначено, що в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. При цьому зміст наведеної норми свідчить про можливість, а не про обов`язковість об`єднання декількох вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами.

Навіть у випадку, коли позивач правомірно об`єднав вимоги, пов`язані між собою, суд вправі повернути позовну заяву, якщо вважатиме, що сумісний розгляд об`єднаних вимог перешкоджатиме з`ясуванню прав і взаємовідносин сторін та суттєво утруднить вирішення спору.

Під вимогою слід розуміти матеріально - правову вимогу позову, яка складає його предмет.

Підставою позову є фактичні обставини, на яких ґрунтується вимога позивача.

Предмет і підстава позову сприяють з`ясуванню наявності і характеру спірних правовідносин між сторонами, застосуванню необхідного способу захисту права, визначенню кола доказів, необхідних для підтвердження наявності конкретного цивільного права і обов`язку.

Отже, об`єднані вимоги повинні випливати з тих самих фактичних обставин, на яких ґрунтується позов в цілому.

Відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь - які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відтак, допускається можливість об`єднати в одній позовній заяві кілька вимог, якщо обставини, на яких вони ґрунтуються, підтверджуються тими самими доказами.

Згідно зі статтею 47 Господарського процесуального кодексу України, позов може бути пред`явлений спільно кількома позивачами або до кількох відповідачів. Кожен із позивачів або відповідачів щодо іншої сторони діє в судовому процесі самостійно. Участь у справі кількох позивачів і (або) відповідачів (процесуальна співучасть) допускається, якщо:1) предметом спору є спільні права чи обов`язки кількох позивачів або відповідачів; 2) права або обов`язки кількох позивачів чи відповідачів виникли з однієї підстави; 3) предметом спору є однорідні права і обов`язки.

Отже, позивач має право об`єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами (зокрема, про стягнення неповернутого кредиту, відсотків за користування кредитом і неустойки; про визнання недійсним акта і про відшкодування заподіяної у зв`язку з його виданням шкоди; про стягнення вартості недостачі товару, одержаного за кількома транспортними документами і оформленої одним актом приймання або коли такий товар сплачено за одним розрахунковим документом; про спонукання до виконання зобов`язань за господарським договором і про застосування заходів майнової відповідальності за його невиконання тощо). Право об`єднати кілька однорідних позовних заяв або справ, у яких беруть участь ті ж самі сторони, надане також судді. При цьому останній вправі вирішувати питання про об`єднання лише тих заяв (справ), які перебувають в його провадженні. Однорідними можуть вважатися позовні заяви, які, пов`язані з однорідними позовними вимогами і водночас подані одним і тим же позивачем до одного й того самого відповідача (чи відповідачів) або хоча й різними позивачами, але до одного й того ж відповідача. Однорідними ж позовними вимогами є такі, що виникають з одних і тих самих або з аналогічних підстав і водночас пов`язані між собою одним і тим самим способом захисту прав і законних інтересів.

Як вбачається з прохальної частини позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Орільська» просить суд:

1. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпромлин» на користь Позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Орільська» суму основної заборгованості в розмірі 18 780285, 00 грн. за Договором № 3 від 03.01.2020p.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпромлин» на користь Позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Орільська» пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, від несвоєчасно сплаченої суми за Договором поставки № 3 від 03.01.2020 року, за кожний день такого прострочення у розмірі - 1 354 643,51 грн. , три проценти річних від простроченої суми в розмірі - 307 873, 52 грн., нарахування інфляційних витрат на суму боргу у розмірі -187 802, 85 грн.

3. Зобов`язати AT «Райффайзен банк Аваль» провести списання грошових коштів з рахунку ТОВ «Дніпромлин» № НОМЕР_1 у частині суми заборгованості ТОВ «Дніпромлин» за Договором поставки № 3 від 03.01.2020p., а саме: 18 780 285, 00 грн. - суми основної заборгованості, 1 354 643, 51 грн. - пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день такого прострочення, 307 873, 52 грн. трьох процентів річних від простроченої суми, 187 802, 85 грн. - нарахування інфляційних витрат на суму боргу і забезпечити зарахування даних коштів на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Орільська», відкритий у AT «Креді Агріколь Банк» № НОМЕР_2 .

4. Зобов`язати Національний банк України забезпечити проведення АТ «Райффайзен банк Аваль» списання грошових коштів з рахунку ТОВ «Дніпромлин» № НОМЕР_1 у частині суми заборгованості ТОВ «Дніпромлин» Договором поставки № 3 від 03.01.2020p., а саме: 18 780 285, 00 грн. - суми основної заборгованості, 1 354 643, 51 грн. - пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день такого прострочення, 307 873, 52 грн. трьох процентів річних від простроченої суми, 187 802, 85 грн. - нарахування інфляційних витрат на суму боргу і забезпечити зарахування даних коштів на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Орільська», відкритий у AT «Креді Агріколь Банк» № НОМЕР_2 .

В частині стягнення заборгованості з Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпромлин» на користь Позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Орільська» позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням останнім його зобов`язань за Договором поставки №3 від 03.01.2020 року.

В той же час, вимоги позивача про зобов`язання AT «Райффайзен банк Аваль» провести списання грошових коштів з рахунку ТОВ «Дніпромлин» № НОМЕР_1 обґрунтовані порушенням Банком вимог ст.ст. 1066, 1071 Цивільного кодексу України, Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного Банку України №22 від 21.01.2004 року, у зв`язку з непроведенням списання з банківського рахунку ТОВ «Дніпромлин» списання грошових коштів за вимогою позивача №10-7/20-1 від 07.10.2020.

Крім того, вимоги позивача в частині зобов`язання Національного банку України забезпечити проведення АТ «Райффайзен банк Аваль» списання грошових коштів з рахунку ТОВ «Дніпромлин» № НОМЕР_1 обґрунтовані порушенням банком вимог Інструкції про порядок відкриття і закриття рахунків клієнтів банків та кореспондентських рахунків банків - резидентів і нерезидентів, затвердженої постановою Правління Національного Банку України №492 від 12.11.2003 року, Закону України «Про банки і банківську діяльність», постанови Національного Банку України №76 від 12.06.2020 року, Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», Інструкції про міжбанківський переказ коштів в Україні, у зв`язку з непроведенням списання з кореспондентського рахунку АТ «Райффайзен банк Аваль» списання грошових коштів з рахунку ТОВ «Дніпромлин» № НОМЕР_1 за вимогою позивача №20-10/9-2 від 09.10.2020.

Однак, заявлені позовні вимоги не пов`язані між собою ні підставою виникнення, ні поданими доказами, а саме:

- підстави виникнення вимог позивача різні - Договір поставки №3 від 03.01.2020 року та залишення без виконання вимог Позивача №10-7/20-1 від 07.10.2020, №20-10/9-2 від 09.10.2020, у зв`язку з відсутністю укладених між Позивачем та Відповідачем - 2 й Відповідачем -3 договорів.

- обставини, на яких ґрунтуються вимоги позивача на підставі Договору поставки №3 від 03.01.2020 року, укладеного з Товариством з обмеженою відповідальністю «Дніпромлин», та залишення без виконання вимог Позивача №10-7/20-1 від 07.10.2020, №20-10/9-2 від 09.10.2020, порушенням банками вимог законів України не підтверджуються тими ж самими доказами, що й обставини, на яких ґрунтуються вимоги позивача на підставі правочину та без договірних правовідносин сторін відповідно.

Крім того, Суд зазначає, що заявлені позовні вимоги не пов`язані між собою та не є основними та похідними позовними вимогами відповідно до ч. 1 ст. 173 Господарського процесуального кодексу України, оскільки у даному випадку вимоги Позивача щодо стягнення заборгованості за договором не є похідними вимогами від вимоги про зобов`язання AT «Райффайзен банк Аваль» провести списання грошових коштів з рахунку ТОВ «Дніпромлин» № НОМЕР_1 , зобов`язання Національного банку України забезпечити проведення АТ «Райффайзен банк Аваль» списання грошових коштів з рахунку ТОВ «Дніпромлин» № НОМЕР_1 .

При вирішенні спору підлягають встановленню обставини щодо виконання умов договору та наявності підстав порушення баками вимог ст.ст. 1066, 1071 Цивільного кодексу України, Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного Банку України №22 від 21.01.2004 року, Інструкції про порядок відкриття і закриття рахунків клієнтів банків та кореспондентських рахунків банків - резидентів і нерезидентів, затвердженої постановою Правління Національного Банку України №492 від 12.11.2003 року, Закону України «Про банки і банківську діяльність», постанови Національного Банку України №76 від 12.06.2020 року, Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», Інструкції про міжбанківський переказ коштів в Україні. За поданою Позивачем позовною заявою фактично підлягають вирішенню три окремих спори між різними сторонами. Під час розгляду справи підлягають встановленню обставини щодо виконання Відповідачем договору, необхідним є з`ясування чи відповідають дійсності та підтверджуються відповідними доказами вимоги, що виникли по договору, з`ясування обставин щодо належного/неналежного виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором, наявності підстав для стягнення заборгованості за договором; судом має бути надана правова оцінка договору з точки зору правової природи укладеного договору, настання строку виконання зобов`язання, і в свою чергу при вирішенні вимог, що виникли з договору, суд має надати оцінку договірним відносинам сторін по договору, визначити строк його дії, встановити чи є обставини, на які зроблені посилання про наявність порушення відповідачем своїх зобов`язань підставою вважати їх такими, що виникли з договору тощо. Крім того, у зв`язку з тим, що позивачем заявлено до стягнення за договором 3% річних, пені та інфляційних, судом має бути визначено початок перебігу прострочки Відповідача та закінчення нарахування за кожним випадком неналежного виконання відповідачем його договірного грошового зобов`язання. В той же час, Суд має надати оцінку щодо підстав виникнення правовідносин з кожним банком окремо, наявності чи відсутності факту порушення норм чинного законодавства кожним банком окремо, наявності чи відсутності підстав для зобов`язання їх вчинити певні дії та інше.

За таких підстав, Суд дійшов висновку, що сумісний розгляд об`єднаних позивачем вимог не лише суперечить приписам ст. 173 ГПК України, але й значно утруднить та сприятиме затягуванню учасниками судового процесу вирішення спору по суті, так як подані в обґрунтування позовних вимог та ті, що мають бути ще витребувані докази, в тому числі ті, на які посилається в позовній заяві позивач, є окремими.

Окрім того, позивач жодним чином не позбавлений права звернутись до суду з вимогами про стягнення заборгованості та зобов`язання вчинити дії з окремими позовами, які у встановленому порядку мають бути розглянуті компетентним судом.

Відповідно до ч. 1 ст.43 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно із п. 4 ч. 2 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню господарського судочинства, зокрема, необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи, або завідомо безпідставне залучення особи (співвідповідача) з тією самою метою.

Суд звертає увагу, що дії позивача щодо визначення у позові відповідачами AT "Райффайзен банк Аваль" та Національного банку України можуть розцінюватись як такі, що вчинені з метою визначення територіальної підсудності у Господарському суді міста Києва за місцезнаходженням AT "Райффайзен банк Аваль" та Національного банку України, що є зловживанням з боку позивача своїми процесуальними правами.

Враховуючи вищевикладене, Суд доходить висновку, що позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Орільська» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДНІПРОМЛИН», Національного банку України та Акціонерного товариства «Райффайзен банк Аваль» про стягнення заборгованості у розмірі 20 630 604 грн. 88 коп. та зобов`язання вчинити дії підлягає поверненню Заявнику.

При цьому, Суд звертає увагу заявника на те, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

Враховуючи вищевикладене та керуючись статтями 173, 174, 233, 234 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позовну заяву Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Орільська» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДНІПРОМЛИН», Національного банку України та Акціонерного товариства «Райффайзен банк Аваль» про стягнення заборгованості у розмірі 20 630 604 грн. 88 коп. та зобов`язання вчинити дії вважати неподаною та повернути Заявникові.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її підписання.

Дата складання та підписання повного тексту ухвали: 16 жовтня 2020 року.

Суддя О.В. Чинчин