УХВАЛА

м. Київ

27.10.2020Справа № 910/16066/20
Суддя Господарського суду міста Києва Карабань Я.А., розглянувши матеріали за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «МІСТО ДЛЯ ЛЮДЕЙ МАРІУПОЛЬ» до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕЛЕРАДІООРГАНІЗАЦІЯ « МАРІУПОЛЬСЬКЕ ТЕЛЕБАЧЕННЯ», 2) Товариства з обмеженою відповідальністю «МІСТО ДЛЯ ЛЮДЕЙ» про захист ділової репутації та стягнення 50 000, 00 грн,

УСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «МІСТО ДЛЯ ЛЮДЕЙ МАРІУПОЛЬ» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕЛЕРАДІООРГАНІЗАЦІЯ «МАРІУПОЛЬСЬКЕ ТЕЛЕБАЧЕННЯ», 2) Товариства з обмеженою відповідальністю «МІСТО ДЛЯ ЛЮДЕЙ», в якому просить суд:

1. Визнати інформацію розповсюджену, ТОВ «Телерадіоорганізація «Маріупольське телебачення» в ефірі телеканалу «Маріупольське ТБ» в програмі «Маріупольська служба новин» 08 жовтня 2020 року о 20 годині 03 хвилині в репортажі, в якому проголошені наступні тези:

1) «Нещодавно до нашої редакції звернулись містяни, щоб розповісти свою сумну історію, пов`язану з КП «Місто для людей». Тепер, кажуть люди, вони отримують листи щастя від колекторських компаній»;

2) «Місто для людей» не квапиться відпускати будинки. Якщо люди створюють власне ОСББ, керуюча компанія продовжує надсилати «платіжки»;

3) «Керівна компанія «Місто для людей продовжує, як кажуть люди, діймати їх. Вони змогли вийти із «Міста для людей», але їм компанія приписує борги за нібито виконані роботи»;

4) «Все, що ремонтувалось в цьому будинку за останні роки, робилось тільки за власний кошт мешканців»;

5) «Але, керівна компанія не надає доказів того, що її співробітники виконували хоч якісь ремонтні роботи по будинку, як і те, чиє заборгованість по будинку. Одним словом, зі сторони «Міста для людей» - тиша. Тепер вони спілкуються з людьми через колекторів»;

6) «Кількість скарг від маріупольців на компанію «Місто для людей» зашкалює. Як нам стало відомо - міська рада планує розірвати договір з цим підприємством.» - недостовірною.

2. Зобов`язати ТОВ «Телерадіоорганізація «Маріупольське телебачення» спростувати протягом 7 днів з моменту ухвалення рішення по справі, інформацію, розповсюджену в ефірі телеканалу «Маріупольське ТБ» в програмі «Маріупольська служба новин» 08 жовтня 2020 року о 20 годині 03 хвилині в репортажі, в якому проголошені наступні тези :

1) Нещодавно до нашої редакції звернулись містяни, щоб розповісти свою сумну історію, пов`язану з КП «Місто для людей». Тепер, кажуть люди, вони отримують листи щастя від колекторських компаній»;

2) «Місто для людей» не квапиться відпускати будинки. Якщо люди створюють власне ОСББ, керуюча компанія продовжує надсилати «платіжки»;

3) «Керівна компанія «Місто для людей» продовжує, як кажуть люди, діймати їх. Вони змогли вийти із «Міста для людей», але їм компанія приписує борги за нібито виконані роботи»;

4) «Все, що ремонтувалось в цьому будинку за останні роки, робилось тільки за власний кошт мешканців»;

5) «Але, керівна компанія не надає доказів того, що її співробітники виконували хоч якісь ремонтні роботи по будинку, як і те, чиє заборгованість по будинку. Одним словом, зі сторони «Міста для людей» - тиша. Тепер вони спілкуються з людьми через колекторів»;

6) «Кількість скарг від маріупольців на компанію «Місто для людей» зашкалює. Як нам стало відомо - міська рада планує розірвати договір з цим підприємством. »,-

шляхом розповсюдження спростувальної інформації в ефірі телеканалу «Маріупольське ТБ» в програмі «Маріупольська служба новин»;

3. Зобов`язати ТОВ «Місто для людей» спростувати недостовірну інформацію щодо здійснення ним управління багатоквартирним будинком №82 по проспекту Нахімова в місті Маріуполі та іншими багатоквартирними будинками у місті Маріуполі.

4. Стягнути з ТОВ «Телерадіоорганізація «Маріупольське телебачення» на користь ТОВ «Місто для людей Маріуполь» завдану розповсюдженням недостовірної інформації моральну шкоду в розмірі 50000,00 грн.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно із ч. 2 ст. 174 ГПК України, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Суд зазначає, що позовну заяву подано без додержання вимог ст. 162, 164 ГПК України.

Відповідно до п. 9 ч. 3 ст. 162 ГПК України позовна заява повинна містити перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

Одночасно суд зауважує, що за приписами ст. 124 ГПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

До судових витрат відповідно до ст. 123 ГПК України належать судовий збір та витрати, пов`язані з розглядом справи, як то витрати на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

При цьому, суд звертає увагу заявника позову, що відповідно до ч. 2 ст. 124 ГПК України у разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд встановив, що остання не містить попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

Позивачу слід усунути зазначений недолік, шляхом надання до суду попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

Також, згідно з п. 1 ч. 1 ст. 164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Абзацом 27 пункту 2 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 року № 270, (далі - Правила) передбачено, що документом, який підтверджує надання послуг поштового зв`язку, є розрахунковий документ встановленої відповідно до Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" форми та змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо).

У відповідності до п. 19 Правил внутрішні поштові відправлення з оголошеною цінністю можуть прийматися для пересилання з описом вкладення та/або з післяплатою.

Внутрішні поштові відправлення з оголошеною цінністю з описом вкладення подаються для пересилання відкритими для перевірки їх вкладення (п. 59 Правил).

Згідно п. 61 Правил у разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв`язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові.

На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв`язку повинен зазначити номер поштового відправлення. За бажанням відправника на примірнику опису, що вкладається до поштового відправлення, вартість предметів може не зазначатися.

Враховуючи наведені вище норми та вимоги встановлені ст. 164, 172 ГПК України, належним доказом надіслання сторонам копій позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів є - оригінали описів вкладення до поштових відправлень, які повинні містити вичерпний перелік найменувань документів, що надсилаються, а також оригінал розрахункового документу, виданий поштовим відділенням.

Однак, всупереч наведеним вище вимогам, у якості доказів направлення відповідачам копії позовної заяви позивачем надано лише оригінали описів вкладення у цінні листи від 20.10.2020 на яких відсутнє зазначення номеру поштового відправлення.

Таким чином, позивачу необхідно надати суду оригінали описів вкладення до поштових відправлень, які повинні містити вичерпний перелік найменувань документів, що надсилаються та бути оформленими відповідно до вимог Правил надання послуг поштового зв`язку, а також оригінал розрахункового документу, виданий поштовим відділення на підтвердження надіслання відповідачам копії позовної заяви та доданих до неї документів.

Крім цього, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

У статті 4 Закону України "Про судовий збір" (далі - Закон) зазначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з частиною другою статті 4 Закону за подання до господарського суду позовної заяви юридичною особою немайнового характеру ставка судового збору встановлюється в розмірі 1 прожиткового мінімуму та майнового характеру в розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною 3 статті 6 Закону передбачено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Позивачем заявлено три вимоги немайнового характеру та одну вимогу майнового характеру в розмірі 50 000, 00 грн, отже, за подання даного позову позивач мав сплатити судовий збір у загальній сумі 8 408, 00 грн.

Доказів сплати судового збору на вказану суму позивачем не надано.

Відповідно до ч. 4 ст. 162 ГПК України, якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору.

Позивачем не зазначено підстав звільнення його від сплати судового збору.

Отже, на підтвердження факту сплати судового збору в повному обсязі позивач повинен надати оригінал платіжного доручення (квитанцію, тощо) із зазначенням у ньому належних платіжних реквізитів на суму 8 408, 00 грн.

Враховуючи викладене, позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «МІСТО ДЛЯ ЛЮДЕЙ МАРІУПОЛЬ» підлягає залишенню без руху.

Суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до ч. 4 ст. 174 ГПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Керуючись ст. 162, 164, 174, 233, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «МІСТО ДЛЯ ЛЮДЕЙ МАРІУПОЛЬ» залишити без руху.

2. Встановити Товариству з обмеженою відповідальністю «МІСТО ДЛЯ ЛЮДЕЙ МАРІУПОЛЬ» строк для усунення недоліків позовної заяви протягом п`яти днів з дня вручення даної ухвали.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя Я.А.Карабань