ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.10.2020 Справа № 917/814/20

за позовною заявою Акціонерного товариства "Державна продовольчо-зернова корпорація України", вул. Саксаганського, 1, м. Київ, 01033

до Приватного підприємства "Крячківка-Агро-Плюс", вул.Горького,57, с. Крячківка, Пирятинський район, Полтавська область, 37041

про стягнення грошових коштів в сумі 455 188,35 грн.

Суддя Ціленко В.А.

Секретар судового засідання Білоус О.В.

Представники сторін:

представник позивача: не з`явився

представник відповідача: Ступнік Сергій Васильович

Від сторін надійшли клопотання про відкладення розгляду справи. Клопотання судом відхиляються.

Суть спору: стягується 455 188,35 грн. грошових коштів з яких 376 898,13 грн. основного боргу, 37 137,16 грн. пені, 31 394,59 грн. штрафу, 4 944,94 грн. інфляційних втрат та 4 813,53 грн. 3 % річних відповідно до договору складського зберігання зерна № 72-3Б/2019 від 15.10.2019 року.

Відповідач заперечує період нарахування пені, що призвело до помилкового її збільшення, нарахування інфляційних витрат та річних, які є неспівмірними зі збитками, тяжкий фінансовий стан, у зв`язку з чим просить суд зменшити розмір пені до 10 відсотків від заявленої суму та відмовити у стягненні штрафу.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив.

Відповідно до укладеного договору № 72-3Б/2019 від 15.10.2019 Акціонерне товариство "Державна продовольчо-зернова корпорація України", м. Київ зобов`язалося прийняти на відповідальне складське зберігання зерно, а Приватне підприємство "Крячківка-Агро-Плюс", с. Крячківка, Пирятинського району, Полтавської області сплатити вартість послуг з приймання, очищення, знезараження, сушіння та зберігання, відповідно до умов Договору.

Позивач посилається на неналежне виконання боржником договірних зобов`язань та просить суд стягнути борг і додаткові нарахування у примусовому порядку.

При прийнятті рішення судом враховано наступне.

08.10.2020 Приватним підприємством "Крячківка-Агро-Плюс" надано до суду клопотання в якому вказується про сплату основної заборгованості на підтвердження чого надає платіжне доручення № 505 від 06.10.2020 року та акт звірки взаєморозрахунків підписаний представниками сторін та скріплений печатками останніх. Відповідно до акту звірки оплати проходили 31.08.2020 на суму 20 000,00 грн., 28.09.2020 року на суму 15 000,00 та 06.10.2020 на суму 341 898,13 грн., що разом складає 376 898,13 грн., тобто суму основного боргу. За приписами п. 2 ч. 231 Господарського процесуального кодексу України у разі відсутності предмету спору Господарський суд закриває провадження у справі.

Щодо нарахованої позивачем додаткової відповідальності за порушення грошових зобов`язань судом враховано наступне.

Правовідносини, що склалися між сторонами регулюються договором зберігання відповідно до якого одна сторона (зберігач) зобов`язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності (ст. 936 Цивільного кодексу України).

Статтями 525, 526, 530 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору, так як одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Якщо у зобов`язанні встановлений строк, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно п.п. 9.4., 9.7. Договору № 72-3Б/2019 від 15.10.2019 поклажодавець сплачує вартість послуг зернового складу, пов`язаних з прийманням, очищенням, знезараженням, сушінням зерна при передачі такого зерна на зберігання з моменту видачі складського документу на таке зерно, а також сплачує вартість послуг Зернового складу по зберіганню зерна щомісячно, до 10 числа місяця, наступного за місяцем, в якому були надані послуги. Оплата здійснюється з розрахунку залікової ваги зерна. Сторони укладають і підписують акт приймання-передачі наданих послуг до 10 числа місяця, наступного за місяцем в якому були надані послуги. У випадку не підписання поклажодавцем акту приймання-передачі наданих послуг та ненадання мотивованої відмови від його підписання протягом 5 робочих днів з моменту його отримання акт важаться підписаним, а послуги зазначені в ньому підлягають оплаті в повному обсязі.

26.12.2019 року на адресу відповідача було направлено претензію разом з актами приймання-передачі, які були отримані останнім 28.12.2019 року, але залишені без реагування. Враховуючи вищевикладені умови договору, моментом настання прострочення виконання грошових зобов`язання є 11.01.2020 року.

Статтею 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та 3 % річних. З урахуванням викладеного, суд перерахувавши за допомогою ІАЦ "Ліга" нарахування, за період прострочення відповідно до умов договору, встановив, що з відповідача до стягнення підлягає 4 142,80 грн. 3% річних та 4 944,94 грн. інфляційних витрат.

Згідно ч. 2 ст. 546 Цивільного кодексу України договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання, ніж неустойка, порука, гарантія, застава, притримання, завдаток. Відповідно до Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" від 22.11.1996 року № 543/96-В, зазначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання повинен сплатити кредитору пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Пунктом 11.3 Договору № 72-3Б/2019 від 15.10.2019 сторони обумовили, що у випадку прострочення строків оплати послуг зерновий склад має право нарахувати пеню поклажодавцю в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми прострочення платежу за кожен день прострочення, а за прострочення понад 30 днів поклажодавець додатково сплачує штраф у розмірі 7% від вказаного платежу.

З урахуванням викладеного суд перерахувавши за допомогою ІАЦ "Ліга" нарахування пені, приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині пені в сумі 31 100,65 грн. та про задоволення позовних вимог в частині стягнення штрафу в сумі 31 394,59 грн.

Клопотання відповідача про зменшення розміру пені та штрафу, задоволено бути не може, так як згідно ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України та ст. 233 Господарського кодексу України розмір неустойки (до якої віднесено штраф і пеню) встановлюється договором або актом цивільного законодавства може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. При цьому повинно бути взято до уваги ступінь виконання зобов`язання та не лише майнові, але й інші інтереси сторін.

Фінансовий стан, сезонність, стан погашення заборгованостей не є підставою для звільнення від зобов`язань, оскільки відповідно до приписів ст. 617 Цивільного кодексу України та ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, відсутність у боржника необхідних коштів.

Витрати по оплаті судового збору відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволений позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись статтями 129, 232-233, 237-238 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Закрити провадження у справі в частині стягнення 376 898,13 грн. основного боргу.

3. Стягнути з Приватного підприємства "Крячківка-Агро-Плюс" (вул. Горького, 57, с. Крячківка, Пирятинський район, Полтавська область, 37041, ) на користь Акціонерного товариства "Державна продовольчо-зернова корпорація України" (вул. Саксаганського, 1, м. Київ, 01033, ) 4 142,80 грн. 3% річних, 4 944,94 грн. інфляційних витрат 31 100,65 грн. пені, 31 394,59 грн. штрафу та 1 073,75 грн. витрат по сплаті судового збору.

4. В іншій частині позову відмовити.

5. Повернути Акціонерному товариству "Державна продовольчо-зернова корпорація України" (вул. Саксаганського, 1, м. Київ, 01033, ) з Державного бюджету України судовий збір у розмірі 5 653,48 грн., сплачений платіжним дорученням № 3910 від 30.04.2020 р., оригінал якого знаходиться в матеріалах справи № 917/814/20.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 15.10.2020 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст.256 ГПК України). Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до

набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя В.А. Ціленко