ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2020 року

м. Київ

Справа № 908/4828/15 (908/911/20)

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Жукова С.В. - головуючого, Катеринчук Л.Й., Пєскова В.Г.,

за участі секретаря - Купрейчук С. П.

за участі: Представника ТОВ "Мотор Січ-Ойл" - адвоката Амельченко В.О., ( дов. від 07.10.2020), керівника ТОВ "Мотор Січ-Ойл" - Гуринова М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Мотор Січ-Ойл"

на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 13.07.2020

у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Полонія" в особі ліквідатора Комаренко Т.О.

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мотор Січ-Ойл"

про визнання договорів купівлі-продажу недійсними, скасування записів про право власності

у межах справи № 908/4828/15

про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Полонія", -

ВСТАНОВИВ:

1. Ліквідатором Товариства з обмеженою відповідальністю "Полонія" (Далі - ТОВ "Полонія") подано до Господарського суду Запорізької області заяву про забезпечення позову, в якій ліквідатор просить забезпечити позов у справі № 908/4828/15 шляхом накладення арешту на майно ТОВ "Мотор Січ-Ойл": автозаправочну станцію, адреса об`єкта: Запорізька область, Оріхівський район, сш/рада Комишуваська, Запоріжжя-Маріуполь 38 км, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 239. Земельна ділянка розташування автозаправочної станції кадастровий номер :07:001:0067, та земельну ділянку кадастровий № :07:001:0067, реєстраційний номер об`єкта нерухомості: 9.

2. В обґрунтування необхідності вжиття заходів забезпечення позову позивач посилається на те, що 07.04.2017 Товариство з обмеженою відповідальністю «Мастер-V» (Далі - ТОВ «Мастер-V») (продавець) уклав договір купівлі-продажу спірного майна з Товариством з обмеженою відповідальністю "Мотор Січ-Ойл" (Далі -ТОВ "Мотор Січ-Ойл"), під час судових спорів щодо цього майна. Крім того, з дати укладення договору купівлі-продажу від 12.10.2010 спірне майно перебувало в заставі ТОВ «Полонія» на підставі ч. 6 статті 694 ЦК України. Також позивач зазначає, що власники (засновники) підприємств ТОВ «Полонія», ТОВ «Мастер V» та ТОВ "Мотор Січ-Ойл" імовірно перебувають в родинних відносинах, адреси підприємств та засновників співпадають, як співпадають і прізвища та по батькові. Отже, позивач вважає, що вказані обставини дають підстави для висновку, що відповідач може здійснити продаж автозаправної станції разом з земельною ділянкою, як це відбулось при розгляді попереднього спору, що унеможливить повернення майна ТОВ «Полонія».

Короткий зміст та мотиви рішення судів попередніх інстанцій

3. Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 09.04.2020 у справі №908/4828/15 (908/911/20) відмовлено у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Полонія" в особі ліквідатора Комаренко Т.О. про забезпечення позову.

3.1. Приймаючи наведене рішення суд першої інстанції виходив з тих обставин, що позивачем не подано достатніх, допустимих та належних доказів в підтвердження заяви про забезпечення позову.

3.2. Суд встановив, що предметом спору в даній справі є немайнові вимоги позивача - про визнання недійсними договорів купівлі-продажу нерухомого майна (автозаправної станції та земельної ділянки) та скасування записів про право власності на ці об`єкти, згідно з якими, як вказує позивач, за відповідачем зареєстровано право власності на майно позивача.

3.3. При цьому, як зазначає місцевий господарський суд, позивач не пред`являє вимоги про визнання за собою права власності на майно, яке зазначене в заяві про забезпечення позову, право власності на майно не є предметом спору в даній справі, а виконання судового рішення у даній справі не передбачатиме вжиття виконавчих дій, спрямованих на передачу такого майна позивачу.

3.4. Отже, на переконання місцевого господарського суду, такі заходи забезпечення позову як накладення арешту на майно не пов`язані з предметом спору та не впливають будь-яким чином на виконання судового рішення в даній справі.

4. Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 13.07.2020 ухвалу Господарського суду Запорізької області від 09.04.2020 у справі № 908/4828/15 (908/911/20) скасовано.

Прийнято нове рішення.

Забезпечено позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Полонія" в особі ліквідатора Комаренко Т.О. до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мотор Січ-Ойл" про визнання договорів купівлі-продажу недійсними, скасування записів про право власності у межах справи № 908/4828/15 шляхом накладення арешту на майно ТОВ "Мотор Січ-Ойл", а саме: автозаправну станцію, адреса об`єкта: Запорізька область, Оріхівський район, сш/рада Комишуваська, Запоріжжя-Маріуполь 38 км, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 239. Земельна ділянка розташування автозаправної станції кадастровий номер :07:001:0067, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 9.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Мотор Січ-Ойл" (, адреса: 69068, м. Запоріжжя, вул. Омельченко, буд. 9, кв. 33) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Полонія" (, адреса: вул. Омельченко 9/33, м. Запоріжжя, 69068) витрати по сплаті судового збору за розгляд апеляційної скарги - 2 102, 00 грн. Ухвалено видати наказ.

4.1. Приймаючи наведене рішення, апеляційним господарським судом зазначено, що з урахуванням того, що предметом спору є немайнові вимоги, згідно з правовими висновками Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18, які в силу ч. 4 ст. 236 ГПК України повинні судом враховуватись, суд першої інстанції при розгляді заяви про забезпечення позову мав дослідити чи не призведе невжиття заявлених позивачем заходів до істотного ускладнення чи унеможливить ефективний захист або поновлення порушених прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, та чи зможе позивач захистити свої права в межах цього одного судового провадження без нових звернень до суду.

4.2. Як зазначає апеляційний господарський суд, судом першої інстанції вказаних висновків Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18 враховано не було та не досліджувалось питання чи може невжиття таких заходів забезпечення позову як накладення арешту на майно, істотно ускладнити та унеможливити ефективний захист прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

4.3. Суд першої інстанції при відмові у задоволенні заяви фактично обмежився посиланням на те, що позивачем не було доведено, що невжиття відповідних заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у разі задоволення позову та встановив, що у разі, якщо до закінчення розгляду даної справи відповідачем буде відчужено нерухоме майно, то позивач не зможе захистити або поновити свої права в межах одного судового провадження за його позовом без нових звернень до суду, що істотно ускладнить чи взагалі унеможливить поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів підприємства.

4.4. Підсумовуючи, суд другої інстанції зазначив, що суд першої інстанції, розглядаючи відповідну заяву про забезпечення позову припустився неправильного застосування норм процесуального права, а саме статей 136, 137, 141 ГПК України, що є підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

5. ТОВ "Мотор Січ-Ойл" звернулось до касаційного господарського суду з касаційною скаргою на постанову апеляційного господарського суду від 13.07.2020 у даній справі, з проханням скасувати останню, а ухвалу господарського суду Запорізької області від 09.04.2020 залишити в силі.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

6. Обґрунтовуючи наявність підстав для касаційного оскарження (абз. 2 ч. 2 ст. 287 ГПК України) скаржник зазначає, що постанова Центрального апеляційного господарського суду від 13.07.2020 є незаконною, прийнятою на підставі неправильного застосування норм матеріального права та з порушенням норм процесуального права. Крім того, на думку ТОВ "Мотор Січ-Ойл" постанова суду апеляційної інстанції прийнята без врахування правових висновків викладених у постановах Верховного Суду від 22.01.2020 справа №923/826/19, від 23.06.2018 у справі № 916/2026/17, від 14.06.2018 у справі №916/10/18. Як вважає скаржник, під час розгляду заяви про застосування такого заходу забезпечення позову, як накладення арешту на майно або грошові кошти, суд має виходити з того, що цей захід забезпечення обмежує право особи користуватись та розпоряджатись грошовими коштами або майном, а тому може застосовуватися у справі, у якій заявлено майнову вимогу. Разом з тим, ТОВ "Мотор Січ-Ойл" зазначено, що суд апеляційної інстанції прийняв рішення про задоволення заходу забезпечення позову у вигляді арешту за відсутності будь-яких доказів. Тоді як суд першої інстанції врахував факт недоведеності під час прийняття рішення, що цілком узгоджується з приписами процесуального законодавства, зокрема ст. ст. 73, 74, 236, 237 ГПК України. Аналогічний висновок викладено у постановах Верховного Суду від 25.06.2018 справа № 910/1038/18, від 13.06.2018 справа №910/1352/18.

Узагальнений виклад позиції інших учасників у справі

7. ТОВ "Полонія" в особі ліквідатора Комаренко Т.О. подано відзив на касаційну скаргу з проханням залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувану постанову апеляційного господарського суду без змін.

Провадження у Верховному Суді

8. Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 908/4828/15 визначено колегію суддів у складі: Жукова С.В. - головуючого, Катеринчук Л.Й., Пєскова В.Г., що підтверджується витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями від 26.08.2020.

8.1. Ухвалою Верховного Суду від 09.09.2020 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Мотор Січ-Ойл" на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 13.07.2020 у справі №908/4828/15 (908/911/20).

Призначено до розгляду касаційну скаргу ТОВ "Мотор Січ-Ойл" на 07 жовтня 2020 року о 12:15 год. у відкритому судовому засіданні у приміщенні Касаційного господарського суду за адресою: м.Київ, вул. О. Копиленка, 6, в залі судових засідань №330.

8.2. ТОВ "Полонія" в особі ліквідатора Комаренко Т.О. подано клопотання про відкладення розгляду справи, у задоволенні якого було відмовлено у судовому засіданні 07.10.2020.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

9. Заслухавши суддю-доповідача, представника та керівника ТОВ "Мотор Січ-Ойл", дослідивши наведені у касаційній скарзі доводи та заперечення проти них, перевіривши матеріали справи, Верховний Суд вважає, що касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову апеляційного господарського суду без змін, з огляду на таке.

10. Відповідно статті 300 ГПК України, Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається.

Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 310, частиною другою статті 313 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.

11. Згідно з компетенцією, визначеною законом, Верховний Суд в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права

12. За правилами пункту 5 частини 2 статті 290 ГПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).

13. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 287 ГПК України, учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати касаційну скаргу, зокрема, на ухвали суду апеляційної інстанції щодо забезпечення позову.

14. Відповідно до абзацу 2 частини 2 статті 287 ГПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

15. Дослідивши доводи касаційної скарги суду приймає до уваги таке.

16. Апеляційним господарським судом у оскаржуваній ухвалі встановлено:

16.1. ТОВ "Полонія" в особі ліквідатора арбітражного керуючого Комаренко Тетяни Олексіївни звернулося до Господарського суду Запорізької області з позовною заявою до ТОВ "Мастер V" про розірвання договору купівлі-продажу, укладеного 12.10.2010 між ТОВ "Полонія" та ТОВ "Мастер V", посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Чепковою О.В. та зареєстрованого в реєстрі за №920; зобов`язання ТОВ "Мастер V" повернути ТОВ "Полонія" нерухоме майно: автозаправну станцію (операторна - магазин літ.А. загальною площею 45,5 кв.м; убиральня літ.Б; навіс літ.В.; бензинорозбірна колонка №1; бензинорозбірна колонка №2, пожежна водойма V-100м3 №3, каналізаційний колодязь №4, каналізаційний колодязь №5, колодязь №6, резервуар №7, резервуар №8, резервуар №9, резервуар №10, бензомастило уловлювач №11, бензомастило уловлювач №12, бензомастило уловлювач №13, бензомастило уловлювач №14, бензомастило уловлювач №15, бензомастило уловлювач №16, трасформатор літ.Тр; вимощення №І) та земельну ділянку для розташування автозаправної станції (кадастровий номер №:07:001:0067, загальною площею 0,36 га).

16.2. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач послався на ті обставини, що відповідач не виконав умови укладеного між позивачем та відповідачем договору купівлі-продажу нерухомого майна від 12.10.2010, а саме не сплатив визначену договором суму за придбане у власність нерухоме майно, чим істотно порушив умови укладеного договору, що є підставою для його розірвання та повернення відчуженого нерухомого майна позивачу. Правовими підставами заявленого позову позивач визначав ст.ст. 179, 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 655, 692, ч. 2 ст. 651, ч. 6 ст. 694, ст. 1212 Цивільного кодексу України.

15.3. Ухвалою господарського суду Запорізької області від 10.02.2017 у справі №908/4828/15 у задоволенні позову відмовлено.

16.4. Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 10.12.2018, зокрема, апеляційну скаргу ліквідатора ТОВ "Полонія", арбітражного керуючого Комаренко Тетяни Олексіївни на ухвалу господарського суду Запорізької області від 10.02.2017 у справі № 908/4828/15 задоволено; ухвалу господарського суду Запорізької області від 10.02.2017 у справі № 908/4828/15 скасовано; прийнято нове рішення про задоволення позову; розірвано договір купівлі-продажу від 12.10.2010, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Полонія" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Мастер V", посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Чепковою О.В. та зареєстрований в реєстрі за № 920; зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю "Мастер V" (69071, м.Запоріжжя, вул. Чарівна, буд. 109, кв. 187; ідентифікаційний код 37300876) повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Полонія" нерухоме майно: автозаправну станцію (операторна-магазин літ. А загальною площею 45,5 кв.м; вбиральня літ. Б; навіс літ. В; бензинорозбірна колонка №1; бензинорозбірна колонка №2; пожежна водойма V-100 м3 №3; каналізаційний колодязь №4; каналізаційний колодязь №5; колодязь №6; резервуар№ 7; резервуар№ 8; резервуар №9; резервуар №10; бензомастилоуловлювач №11; бензомастилоуловлювач №12; бензомастилоуловлювач №13; бензомастилоуловлювач №14; бензомастилоуловлювач №15; бензомастилоуловлювач №16; трансформатор; вимощення №І) та земельну ділянку для розташування автозаправної станції (кадастровий номер :07:001:0067, загальною площею 0,36 га).

17. Водночас, апеляційним господарським судом встановлено, що під час судового розгляду про розірвання договору купівлі-продажу, укладеного 12.10.2010 між ТОВ "Полонія" та ТОВ "Мастер V", останній здійснив відчуження спірного майна про що 07.04.2017 з ТОВ "Мотор Січ-Ойл" уклав договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом Чепковою О.В., реєстровий номер №740, відповідно до якого, ТОВ "Мотор Січ-Ойл" придбало автозаправну станцію (операторна-магазин літ. А загальною площею 45,5 кв.м; вбиральня літ. Б; навіс літ. В; бензинорозбірна колонка №1; бензинорозбірна колонка №2; пожежна водойма V-100 м3 №3; каналізаційний колодязь №4; каналізаційний колодязь №5; колодязь №6; резервуар №7; резервуар №8; резервуар №9; резервуар №10; бензомастилоуловлювач №11; бензомастилоуловлювач №12; бензомастилоуловлювач №13; бензомастилоуловлювач №14; бензомастилоуловлювач №15; бензомастилоуловлювач №16; трансформатор літ. Тр; вимощення №І) та земельну ділянку для розташування автозаправної станції (кадастровий номер :07:001:0067, загальною площею 0,36 га).

18. Предметом цього спору є визнання недійсними договорів купівлі-продажу від 07.04.2017, укладених між ТОВ "Мастер-V" та ТОВ "Мотор Січ-Ойл" та скасування реєстраційних записів щодо спірного майна, тобто немайнові вимоги.

19. Господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 ГПК України заходів забезпечення позову; забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду (стаття 136);

- позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 7) передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини (частина перша статті 137).

20. У даному випадку позивач на підставі пункту 1 частини першої статті 137 ГПК України просив накласти арешт на автозаправочну станцію, адреса об`єкта: Запорізька область, Оріхівський район, сш/рада Комишуваська, Запоріжжя-Маріуполь 38 км, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 239. Земельна ділянка розташування автозаправочної станції кадастровий номер :07:001:0067, та земельну ділянку кадастровий № :07:001:0067, реєстраційний номер об`єкта нерухомості: 9.

21. Звертаючись з відповідною заявою про забезпечення позову, позивач обґрунтовував її можливістю відповідача в будь-який спосіб розпорядитися нерухомим майном, набутим на підставі спірного договору, який оскаржує позивач. Позивач переконує, що існує реальна загроза, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених прав позивача (у разі задоволення позову), за захистом яких він звернувся до суду. У разі, якщо до закінчення розгляду даної справи відповідачем буде відчужено нерухоме майно, то позивач не зможе захистити або поновити свої права в межах одного судового провадження за його позовом без нових звернень до суду, що істотно ускладнить чи взагалі унеможливить поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів підприємства.

22. Слід відзначити, що при вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

23. Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

24. Під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, оскільки питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті та не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.

25. Оскільки у даному випадку позивач звернувся до суду з позовними вимогами немайнового характеру, судове рішення у разі задоволення яких не вимагатиме примусового виконання, то в цьому випадку має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. При цьому в таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, зокрема, чи зможе позивач їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду (правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18).

26. Як вбачається з матеріалів справи, судом першої інстанції вказаних висновків Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18 враховано не було та не досліджувалось питання чи може невжиття таких заходів забезпечення позову як накладення арешту на майно, істотно ускладнити та унеможливити ефективний захист прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

27. Відмовляючи у задоволенні заяви позивача, суд першої інстанції обмежився посиланням на те, що позивачем не було доведено, що невжиття відповідних заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у разі задоволення позову.

28. Однак, з огляду на відповідні законодавчі приписи, з урахуванням встановлених апеляційним господарським судом обставин стосовно відчуження майна за оспорюваними у даному провадженні правочинами під час судового розгляду у спорі про розірвання договору купівлі-продажу, укладеного 12.10.2010 між ТОВ "Полонія" та ТОВ "Мастер V", та з огляду на те, що предметом оспорюваних у даному провадженні правочинів є те саме майно, яке мало бути повернуте за постановою Центрального апеляційного господарського суду від 10.12.2018 у справі №908/4828/15, слід погодитись із висновками суду другої інстанції, що невжиття заявленого заходу забезпечення позову може призвести до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав позивача, який зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

29. З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що доводи, викладені у касаційній скарзі щодо недоведеності наявності обставин, які зумовлюють необхідність застосування заходів забезпечення позову, та порушення апеляційним господарським судом положень ГПК України не знайшли свої підтвердження, а посилання на судові рішення у п. 6 цієї постанови, як приклад неоднакового застосування норм права судом другої інстанції не є спроможними в силу відсутності подібності встановлених фактичних обставин у згаданих скаржником судових рішеннях щодо цієї справи, тому постанова апеляційної інстанції підлягає залишенню без змін, як законна і обґрунтована.

30. Решта доводів у касаційній скарзі зводяться до встановлення нових обставин у справі, що з огляду на визначені статтею 300 ГПК України межі розгляду справи судом касаційної інстанції, не є компетенцією суду касаційної інстанції.

31. Частиною п`ятою статті 236 ГПК України встановлено, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

32. Постанова суду апеляційної інстанції прийнята з додержанням вимог матеріального і процесуального права, з дотриманням принципів справедливості, добросовісності, розумності, а тому підстав для її скасування немає.

33. За відсутності підстав для скасування постанови суду апеляційної інстанції, судовий збір згідно зі статтею 129 ГПК України за подання касаційної скарги покладається на скаржника.

Керуючись статтями 240, 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 ГПК України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Мотор Січ-Ойл" залишити без задоволення.

2. Постанову Центрального апеляційного господарського суду від 13.07.2020 у справі №908/4828/15 (908/911/20) залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий С.В. Жуков

Судді Л.Й. Катеринчук

В.Г. Пєсков