ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.10.2020 Справа № 904/2479/20
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Металургтранс", м. Дніпро

до Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця", м. Дніпро

про відшкодування збитків за пошкодження вагонів у розмірі 132 000, 00 грн.

Суддя Ліпинський О.В.

Секретар судового засідання Перебийніс О.О.

Представники:

від позивача не з`явився

від відповідача Винокуров О.В.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Металургтранс" (далі - Позивач) звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" (далі - Відповідач) про відшкодування збитків за пошкодження вагонів у розмірі 132 000,00 грн. Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 102,00грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 13 500,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на неналежне виконання відповідачем умов договору перевезення у вигляді залізничних накладних, яке полягало в тому, що на шляху прямування зі станції відправлення до станції призначення у період знаходження вагонів на відповідальності залізниці, належні Позивачу вагони №62648944, №64050669, №63992978, №64050131 були пошкоджені та відчеплені із зазначенням причини відчеплення відсутність авторежиму, про що складено акт загальної форми ГУ-23. У відповідності до повідомлення форми ВУ-36М та ВУ-23М вагони прийняті структурним підрозділом експлуатаційного вагонного депо регіональної філії АТ "Укрзалізниця" для проведення ремонту та технічного огляду. Ремонтні роботи проводились ТОВ "Ремвагонторг" відповідно до договору про надання послуг №49у від 27.06.2019, що підтверджується актами наданих послуг №09 від 18.12.19, №10 від 17.01.2020. Загальна вартість ремонтних робіт склала 132 000,00 грн. За доводами Позивача, оскільки пошкодження вагонів відбулось на шляху прямування залізничними коліями загального користування і вагони перебували у володінні відповідача, останній має відшкодувати збитки у розмірі 132 000,00 грн., що становить вартість ремонтних робіт.

Ухвалою суду від 18.05.2020 відкрито провадження у справі №904/2479/20 та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників, відповідно до ч. 5 ст. 252 ГПК України.

Відповідач подав відзив на позовну заяву за змістом якого зазначив, що позивач згідно з накладною не є вантажоодержувачем, а є орендарем порожніх вагонів, при цьому, докази передачі йому такого права відсутні, отже позивач не має права від свого імені заявляти позов до залізниці з приводу пошкодження вантажу - порожніх приватних вагонів. Позивачем не підтверджено належними доказами розмір фактично понесених ним збитків. Відповідач зазначає, що договором № 49у про надання послуг з організації ремонту залізничних вагонів від 27.06.2019 погоджено надання ТОВ "Ремвагонторг" лише послуг з організації ремонту залізничних вагонів ТОВ "Металургтранс", а у складі позовної заяви відсутні договори, укладені ТОВ "Ремвагонторг" з вагоноремонтними підприємствами. Відповідач вказує не те, що позивачем не доведено, на якій підставі ТОВ "Ремвагонторг" проведено ремонт вагонів №62648944, №64050669, №63992978, №64050131. Відповідач звертає увагу на те, що з долучених до позовної заяви повідомлення форми ВУ-36М про приймання вантажних вагонів з технічного обслуговування, не зрозуміло, що саме пошкоджено у вищезазначеному вагоні, які роботи потрібно провести і яка ціна за придбані деталі. Відповідач зазначає, що позивачем не доведено всіх елементів складу правопорушення для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків з відповідача. Крім того, Відповідач вважає завищеними витрати на правову допомогу в розмірі 13 500,00 грн., оскільки дана справа не є складною, не потребувала надмірного обсягу юридичної та технічної роботи. Відповідач зазначає, що позивач не довів затрати часу (9 годин), вказані ним в акті №7 від 27.04.2020, тому вони є свідомо завищеними, з метою покладення на відповідача неспівмірні з ціною позову витрати.

Позивач подав відповідь на відзив, в якій просив суд задовольнити його позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись додатково на те, що він звернувся з позовом до суду саме як власник або орендар порожніх вагонів, який має майновий інтерес у відшкодуванні збитків відповідачем, який не забезпечив цілісності вагонів під час здійснення вантажних перевезень. З огляду на те, що відповідач прийняв спірний вагон до перевезення, він, як виконавець послуг у сфері залізничних перевезень, мав вжити всіх належних заходів щодо його збереження, а також зберігання всіх комплектуючих, іншого обладнання. Прийнявши вагон до перевезення, відповідач має нести відповідальність за його збереження перед власником. Позивач вказує на наявність всіх елементів складу правопорушення для стягнення з відповідача збитків за пошкодження спірних вагонів. Крім того, позивач надав пояснення щодо заявленої суми витрат на професійну правничу допомогу. До відповіді на відзив позивачем додано копію висновку науково-правової експертизи Інституту держави і права ім. В.М. Корецького НАН України від 31.05.2018 №126/116-е щодо застосування аналогії закону.

Ухвалою від 13.07.2020 судом здійснено перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 13.08.2020.

В судовому засіданні 13.08.2020 підготовче засідання відкладено до 25.08.2020.

25.08.2020 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 15.09.2020.

15.09.2020 та 13.10.2020 в судових засіданнях оголошувалися перерви.

В судове засідання 15.10.2020 представник позивача не з`явився. Про час та дату судового засідання повідомлений належним чином.

Представник відповідача проти позову заперечував, просив суд у задоволенні позовних вимог відмовити.

В порядку ст.ст. 233, 240 ГПК України, в судовому засіданні 15.10.2020 оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення, складання повного рішення відкладено на строк до десяти днів з дня закінчення розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи у відкритому судовому засіданні, заслухавши стислий зміст та підстави вимог і заперечень сторін, дослідивши подані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Металургтранс" є орендарем вагонів на підставі договору оренди залізничного рухомого складу №012 від 06.02.19 укладеного з ТОВ ІЗІ ВЕЙ:

- №64050669 згідно акту №1 прийому-передачі від 06.02.19;

- №63992978 згідно акту №3 прийому-передачі від 19.06.19;

- №64050131 згідно акту №1 прийому-передачі від 06.02.19;

Крім того, на підставі договору оренди вагоні №07/ПВ-2019 від 24.05.2019 укладеного з ПАТ Трансфорвардінг Лімітед АГ Позивач являється орендарем вагону №62648944, який передано в його користування згідно акту №10 прийому-передачі від 10.06.19.

Для забезпечення організації курсування власних та орендованих вантажних вагонів на коліях загального користування і надання послуг, пов`язаних із цими перевезеннями, між Товариством з обмеженою відповідальністю "Металургтранс" (далі замовник, позивач) та АТ "Укрзалізниця" (далі виконавець, відповідач) укладено договір про надання послуг власнику, орендатору або оператору щодо організації курсування власних вантажних вагонів на коліях загального користування № ПР/М-15103/НЮі від 09.11.2015.

Пунктом 1.2. вказаного договору, сторони визначили, що керуються цим договором, законами України, Статутом залізниць України, Правилами перевезення вантажів залізничним транспортом України, Збірником тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги, Угодою про міжнародне залізничне вантажне сполучення, Правилами експлуатації власних вантажних вагонів, іншими нормативними документами.

Згідно з пунктом 1.3. договору, дані про власні вантажні вагони повинні бути внесені до Автоматичного банку даних парку вантажних вагонів (АБД ПВ) з ознакою власника (при необхідності орендаря), а оператора в базу даних "Вантажні вагони компаній-операторів" (База операторів).

Відповідно до пунктів 2.1., 2.1.4., 2.1.8. договору, зобов`язується: на виконання погоджених вантажовідправниками обсягів перевезень вантажів у вагонах замовника забезпечувати його подачу під навантаження в межах заявлених обсягів; використовувати власні вагони для перевезення вантажів відповідно до їх конструкції і спеціалізації.

Пунктом 2.2.5. договору, визначено, що виконавець зобов`язується повідомляти замовника про випадки несправності вагонів, що виникають під час руху для вирішення питання ремонту таких вагонів (при відсутності договору на гарантоване обслуговування власних вантажних вагонів із залізницею).

Крім того, у пунктах 3.1., 3.1.2. договору сторони погодили, що замовник має право самостійно вирішувати питання щодо технічного обслуговування власних вагонів, які знаходяться на коліях загального користування.

Як зазначає Позивач в своєму позові, у листопаді грудні 2019 АТ "Українська залізниця" здійснювало перевезення орендованих позивачем залізничних вагонів №62648944, №64050669, №63992978, №64050131.

Таким чином, між відправником та перевізником укладено договори перевезення у вигляді залізничних накладних, відповідно до яких вантажні вагони прямували порожніми під завантаження до пункту призначення.

Так Позивач стверджує, що спірні вагони № 62648944, №64050669, №63992978, №64050131 прибули до станції призначення - Кривий Ріг-Головний, при їх огляді встановлено, що на вагонах відсутній авторежим, внаслідок чого складено акти загальної форми ГУ-23 (а.с. 35, 40, 45, 50).

Таким чином, Позивач зазначає, що прямуючи зі станції відправлення до станції призначення у період знаходження на відповідальності відповідача, вагони №62648944, №64050669, №63992978, №64050131 були пошкоджені та відчеплені із зазначенням причини відсутність авторежиму.

У відповідності до повідомлення форми ВУ-36М №6228 від 24.11.2019, №6941 від 03.12.2019, №6938 від 02.12.2019 та повідомлення форми ВУ-23М №1734 від 17.11.19, №1733 від 17.11.19, №1863 від 28.11.19, №1726 від 16.11.19 вагони №62648944, №64050669, №63992978, №64050131 прийнято структурним підрозділом експлуатаційного вагонного депо регіональної філії АТ "Українська залізниця" для проведення ремонту та технічного огляду.

За доводами Позивача, роботи з ремонту вагонів на його замовлення проводились Товариством з обмеженою відповідальністю "Ремвагонторг", відповідно до умов договору про надання послуг з організації ремонту залізничних вагонів № 49у від 27.06.2019 та додаткової угоди №1 до нього від 01.07.2019.

Як зазначає Позивач, після проведення ремонту вагонів він прийняв вагони №62648944, №64050669, №63992978, №64050131 на підставі актів наданих послуг №09 від 18.12.2019, №10 від 17.01.2020 загальна вартість якого склала 132 000,00 грн., які оплачені Позивачем платіжними дорученнями №98144 від 11.02.2020, №45689 від 10.02.2020.

Позивач вважає, що оскільки пошкодження вагонів №62648944, №64050669, №63992978, №64050131 відбулось на шляху прямування залізничними коліями загального користування та ці вагони перебували у володінні відповідача, тобто знаходилися на відповідальності відповідача, збитки завдані йому саме з вини відповідача, а тому підлягають відшкодуванню останнім у повному обсязі.

Предметом розгляду у даній справі є матеріально-правова вимога позивача до відповідача про стягнення збитків у розмірі 132 000,00грн.

Причиною виникнення спору є несплата відповідачем вказаних збитків.

Загальні підстави та порядок відшкодування збитків визначені ст. 224 Господарського кодексу України, якою передбачено, що учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки, суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Згідно зі статтею 225 Господарського кодексу України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Відшкодування вартості втраченого вантажу, яким є порожній вагон, що перевозився за повними перевізними документами, визначається спеціальним законодавством, а саме Законом України "Про залізничний транспорт", Статутом залізниць України.

Статтею 23 Закону України "Про залізничний транспорт" передбачено, що перевізники несуть відповідальність за зберігання вантажу, багажу, вантажобагажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу, а також за дотримання терміну їх доставки в межах, визначених Статутом залізниць України. За незбереження (втрату, нестачу, псування, пошкодження) прийнятого до перевезень вантажу, багажу, вантажобагажу перевізники несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з незалежних від них причин.

Відповідно до пункту 113 Статуту залізниць за незбереження (втрату, нестачу, псування і пошкодження) прийнятого до перевезення вантажу, багажу, вантажобагажу залізниці несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з не залежних від них причин.

За змістом пункту 22 Правил користування вагонами і контейнерами сума збитків за пошкодження вагона складається з:

- витрат на транспортування пошкодженого вагона від місця пошкодження до місця його ремонту в розмірі провізної плати, визначеної відповідно до Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом України, затвердженого наказом Міністерства транспорту України від 15.11.1999 №551, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.12.1999 за №828/4121, з урахуванням коригувальних коефіцієнтів, що діють на момент транспортування;

- вартості ремонту пошкодженого вагона з урахуванням вартості втрачених та (або) пошкоджених частин;

- витрат на перевантаження вантажу з пошкодженого вагона, якщо його неможливо відремонтувати в навантаженому стані, які визначаються за калькуляцією вартості робіт, що надається разом з розрахунком збитків;

- плати за користування вагоном за нормативний час перебування пошкодженого вагона в деповському, капітальному ремонті або технічному обслуговуванні з відчепленням (додаток 9), визначеної за ставками плати за користування вагонами згідно з пунктом 14 цих Правил.

Згідно з підпунктом "в" пункту 114 Статуту залізниць залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу, а саме за псування і пошкодження - у розмірах тієї суми, на яку було знижено його вартість.

За пошкодження залізницею вагонів або контейнерів, що належать підприємствам, залізниця несе матеріальну відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди.

Для застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправна поведінка, шкода, причинний зв`язок між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою кредитора, вина заподіювача.

Відсутність хоча б одного з перелічених елементів, утворюючих склад цивільного правопорушення, звільняє боржника від відповідальності за порушення у сфері господарської діяльності, оскільки його поведінка не може бути кваліфікована як правопорушення.

Враховуючи положення статті 74 Господарського процесуального кодексу України саме на позивача покладається обов`язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяними збитками. При цьому важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення безпосереднього причинно-наслідкового зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та збитками потерпілої сторони. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які завдано особі, - наслідком такої протиправної поведінки.

Зі змісту наданих Позивачем доказів, щодо пошкодження спірних, убачається наступне.

Вагон № 62648944 за залізничною накладною № 45875772, 12.11.2019 року було прийнято до перевезення залізницею зі станції відправлення Кривий Ріг-Головний до станції призначення Кривий Ріг-Головний (вантажовідправник ПАТ «Арселорміттал Кривий Ріг», вантажоодержувач ВЧДЕ Батуринська). 17.11.2019 року на станції Кривий Ріг-Головний складено акт загальної форми ГУ-23, яким встановлено відсутність авторежиму вагону 62648944.

17.11.2019 року складено повідомлення форми ВУ-23М за № 1734 на ремонт або технічне обслуговування вагону 62648944, в якому зазначено найменування несправностей «разукомплектование ручного нейсправность авторежима».

За повідомлення форми ВУ-36М № 6228 від 24.11.2019 року вагон прийнято з технічного обслуговування з відчепленням.

Вагон № 64050669 за залізничною накладною № 45911963, 13.11.2019 року було прийнято до перевезення залізницею зі станції відправлення Кривий Ріг-Головний до станції призначення Кривий Ріг-Головний (вантажовідправник ПАТ «Арселорміттал Кривий Ріг», вантажоодержувач ВЧДЕ Батуринська). 17.11.2019 року на станції Кривий Ріг-Головний складено акт загальної форми ГУ-23, яким встановлено відсутність авторежиму вагону 64050669.

17.11.2019 року складено повідомлення форми ВУ-23М за № 1733 на ремонт або технічне обслуговування вагону 64050669, в якому зазначено найменування несправностей «разукомплектование ручного нейсправность авторежима».

За повідомлення форми ВУ-36М № 6228 від 24.11.2019 року вагон прийнято з технічного обслуговування з відчепленням.

Вагон № 64050131 за залізничною накладною № 45951886, 14.11.2019 року було прийнято до перевезення залізницею зі станції відправлення Кривий Ріг-Головний до станції призначення Кривий Ріг-Головний (вантажовідправник ПАТ «Арселорміттал Кривий Ріг», вантажоодержувач Експлуатаційне вагонне депо Батуринська). 16.11.2019 року на станції Кривий Ріг-Головний складено акт загальної форми ГУ-23, яким встановлено відсутність авторежиму вагону 64050131.

16.11.2019 року складено повідомлення форми ВУ-23М за № 1726 на ремонт або технічне обслуговування вагону 64050131, в якому зазначено найменування несправностей «разукомплектование ручного нейсправность авторежима».

За повідомлення форми ВУ-36М № 6238 від 02.12.2019 року вагон прийнято з технічного обслуговування з відчепленням.

В графі 20 наведених вище залізничних накладних, зазначено, що вагони пересилалися в ремонт або з ремонту.

Таким чином, оскільки виявлення пошкодження вагонів № 62648944, №64050669, №64050131 (відсутність авторежиму), мало місце під час їх пересилання до ВЧДЕ Батуринська для проведення ремонту, за відсутності доказів щодо стану вагонів до прийняття їх залізницею для пересилання в ремонт, доводи Позивача відносно пошкодження вагонів саме під час перебування їх у володінні відповідача, слід визнати недоведеними.

Щодо вагону № 639929878, 28.11.2019 року на станції Кривий Ріг-Головний складено акт загальної форми ГУ-23, яким встановлено відсутність авторежиму вагону 64050669.

28.11.2019 року складено повідомлення форми ВУ-23М за № 1863 про ремонт або технічне обслуговування вагону 63992978, в якому зазначено найменування несправностей «разукомплектование ручного нейсправность авторежима».

За повідомлення форми ВУ-36М № 6941 від 03.12.2019 року вагон прийнято з технічного обслуговування з відчепленням. За залізничною накладною № 46561700 вагон 63992978 прийнято до перевезення залізницею зі станції відправлення Кривий Ріг-Головний до станції призначення Кривий Ріг (вантажовідправник ВЧДЕ Батуринська, вантажоодержувач ПАТ «ЮГОК»).

Доказів в підтвердження того, що пошкодження вагону № 639929878 мало місце саме на шляху прямування залізничними коліями загального користування та перебування вагону у володінні відповідача, зокрема, здійснення Відповідачем перевезення зазначеного вагону до виявлення несправності, Позивачем суду не надано.

Крім того, суд звертає увагу, що згідно наданих у справу актів загальної форми, на спірних вагонах виявлено відсутність авторежиму, а за повідомленнями форми ВУ-23М, зазначені вагони надійшли в ремонт з несправним авторежимом, при цьому, Позивачем не доведено що несправність авторежиму виникла саме внаслідок дій залізниці.

Згідно зі статтею 1192 Цивільного кодексу України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Так, в пункті 22 Правил користування вагонами і контейнерами визначено перелік витрат з яких складається сума збитків за пошкодження вагона.

В підтвердження фактичного понесених збитків у розмірі 132 000,00 грн. позивач надає договір №49у від 27.06.2019 про надання послуг з організації ремонту залізничних вагонів, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Металургтранс", як замовником, та Товариством з обмеженою відповідальністю "Ремвагонторг", як виконавцем, та додаткову угоду №1 від 01.07.2019, в якій визначена вартість авторежиму вантажного 8 200,00 грн без ПДВ.

Крім того, Позивач представив суду акти наданих послуг №09 від 18.12.2019 на загальну суму 232 920,00грн з ПДВ, №10 від 17.01.2020 на загальну суму 512 880,00грн. з ПДВ (а.с.61,63).

Відповідно до додатку № 1 до вказаних актів вартість комплексної послуги виконавця включає виконання робіт з організації виконання ремонту вагона в вагоноремонтних підприємствах АТ Укрзазіниця та поставку і доукомплектацію запасних частин/деталями/вузлами, а саме у спірних вагонах:

- №62648944 складає вартість організації ремонту 19 300,00грн. без ПДВ та вартість деталі авторежиму вантажного (нового) 8 200грн. без ПДВ;

- №64050669 складає вартість організації ремонту 19 300,00грн. без ПДВ та вартість деталі авторежиму вантажного (нового) 8 200грн. без ПДВ ;

- №63992978 складає вартість організації ремонту 19 300,00грн. без ПДВ та вартість деталі авторежиму вантажного (нового) 8 200грн. без ПДВ;

- №64050131 складає вартість організації ремонту 19 300,00грн. без ПДВ та вартість деталі авторежиму вантажного (нового) 8 200грн. без ПДВ;

Суд звертає увагу на те, що договір №49у від 27.06.2019 укладено Позивачем на організацію ремонту, а не проведення ремонтних робіт, доказів здійснення ремонту за вказаним договором та встановлення на вагонах авторежиму матеріали справи не містять.

Отже, позивачем не доведено реальної необхідності звертатися до іншої особи за послугами з організації ремонту, оскільки вказаний ремонт за твердженням позивача, здійснили спеціалізовані підприємства самої залізниці, тому позивачем безпідставно включається до суми збитків вартість організації ремонту 19300,00 грн. без ПДВ та вартість нового обладнання, без врахування зносу, оскільки не доведено, що залізницею були втрачені нові авторежими, а не допущено їх пошкодження (несправність).

Таким чином, позивачем не доведено існування всі елементів складу правопорушення, в зв`язку із чим, заявлені вимоги підлягають відхиленню в повному обсязі.

Відповідно до приписів п. 2 ч. 4 ст. 129 ГПК України, судові витрати та витрати на професійну правничу допомогу покладаються на позивача.

Керуючись ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 129, 233, 236, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Судові витрати покласти на Позивача.

Рішення набирає законної сили у відповідності до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення підписано 23.10.2020

Суддя О.В. Ліпинський