ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

27.10.2020м. ДніпроСправа № 904/3779/19

За позовом Фізичної особи-підприємця Слабошпицького Святослава Михайловича, м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "СФГ Гермес", с.Лозуватка Дніпропетровської області

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: ОСОБА_1 , м. Дніпро

про стягнення 880 000,00 грн.

Суддя Євстигнеєва Н.М.

Представники:

Від позивача: не з`явився

Від відповідача: Пищида В.М., адвокат

Від третьої особи: не з`явився

С У Т Ь С П О Р У :

Фізична особа-підприємець Слабошпицький Святослав Михайлович звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області із позовом, яким просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "СФГ Гермес" неустойку за користування предметом оренди у розмірі 880 000,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору оренди сільськогосподарської техніки №0106-2016 в частині повного та своєчасного повернення орендованого майна.

Відповідач проти позову заперечує та зазначає, що договір, акт приймання-передачі, акти підтвердження користування об`єктом оренди за договором від імені ТОВ "СФГ Гермес" підписані представником за довіреністю від 13.01.2016 Сидоровим Є.В. Довіреність видана директором ТОВ "СФГ Гермес" Слабошпицьким С.М. без права передоручення повноважень іншим особам зістроком дії до 31.12.2017. Колишній директор товариства, всупереч нормам ЦК України по суті уклав угоду із самим собою, видавши довіреність від свого імені як директор товариства та виступивши, як сторона правочину з іншої сторони. Тобто, фактично, директор є представником товариства та діє від його імені.

Відповідно до ч. 3 ст. 238 ЦК України представник не може вчиняти правочин від імені особи, яку він представляє, у своїх інтересах або в інтересах іншої особи, представником якої він одночасно є. Натомість, ОСОБА_2 свідомо було вчинено дії, направлені на власну користь, нехтуючи інтересами товариства, зловживаючи своїм службовим становищем. Таким чином, на думку відповідача, договір оренди сільськогосподарської техніки № 0106-2016 від 01.06.2016 є нікчемним, оскільки суперечить нормам діючого на час його укладення законодавства (ч. 3 ст. 238 ЦК України), що нівелює будь-які наслідки його укладення. Необхідно зазначити, що вказаний договір на підприємстві відсутній, жодних доказів щодо оренди майна у товариства немає, в бухгалтерському обліку ні сплата, ні нарахування орендних платежів за час керівництва товариством ОСОБА_2 не відображалося, тобто вказаний договір не укладався зазначеною в ньому датою.

Крім того, ФОП Слабошпицький С.М. незаконно заволодів комбайном, оскільки договір купівлі-продажу зі сторони реального власника комбайна, ОСОБА_1 , не підписувався, що також свідчить про недійсність договору оренди.

Наразі, в провадженні Центрального апеляційного господарського суду перебуває апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення №904/3544/18 Господарського суду Дніпропетровської області від 13.11.2018 щодо оскарження договору оренди сільськогосподарської техніки № 0106-2016 від 01.06.2016. На сьогоднішній день комбайн знаходиться на території підприємства на підставі договору безоплатного зберігання від 01.01.2015, укладеного ТОВ "СФГ Гермес" з ОСОБА_1 .

Третя особа заперечує проти задоволення позовних вимог та зазначає, що саме ОСОБА_1 на праві власності на підставі Свідоцтва про реєстрацію машини, виданого 08.06.2010 Криворізькою ІДТН належить комбайн зернозбиральний, реєстрацій номер НОМЕР_1 , марки СLAAS DOMINATOR 204-MEGA, 1998 року випуску, заводський № 93600011 , двигун № НОМЕР_3 , об`єм двигуна 6400 см. куб. На початку січня 2015 року зазначений комбайн був переданий ОСОБА_1 на зберігання до ТОВ "СФГ Гермес". Жодних дій, після січня 2015 року у відношенні комбайну, ОСОБА_1 не вчиняла: не відчужувала, не передавала в оренду, не надавала довіреностей щодо вчинення від її імені будь-яких розпоряджень.

21.11.2019 Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська розглянуто справу № 204/5567/19 та частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 , зокрема, визнано недійсним договір купівлі-продажу № 0057-167 від 10.05.2016 комбайну зернозбирального.

Разом з цим, у провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровський області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.09.2018 за № 0000884 за заявою ОСОБА_1 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України. В ході досудового розслідування проведено судову почеркознавчу експертизу (висновок № 6024-18 від 22.11.2018), якою встановлено, що підпис на договорі купівлі-продажу № 0057-167 комбайну зернозбирального, реєстраційний номер НОМЕР_1 , марки СLAAS DOMINATOR 204-MEGA, 1998 року випуску заводський 93600011 , двигун номер НОМЕР_3 , потужність двигуна 6400см.куб.) від 10.05.2016 виконано не ОСОБА_1 , а іншою особою.

Відтак, процедуру набуття права власності ОСОБА_2 на комбайн зернозбиральний, здійснено з порушенням вимог закону, проти волі власника майна.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 29.08.2019 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 30.09.2019.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 13.05.2020 призначено підготовче засідання у справі на 15.06.2020. З 15.06.2020 оголошено перерву на 14.07.2020, з 14.07.2020 підготовче засідання відкладено на 11.08.2020, з 11.08.2020 на 06.10.2020.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 06.10.2020 закрито підготовче провадження у справі №904/3779/19 та призначено справу до судового розгляду по суті у судове засідання на 27.10.2020

Позивач та третя особа у судове засідання не з`явилися, явку повноважних представників не забезпечили, про день, час, місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

26 жовтня 2020 року від Фізичної особи-підприємця Слабошпицького Святослава Михайловича до господарського суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи мотивоване зайнятістю уповноваженого представника в іншому судовому процесі.

Також, 26 жовтня 2020 року від Фізичної особи-підприємця Слабошпицького Святослава Михайловича до господарського суду надійшло клопотання, яким просить зупинити провадження у господарській справі № 904/3779/19 до набрання законної сили судовим рішенням у цивільній справі № 204/5567/19, що розглядається в Верховному Суді.

Клопотання мотивоване тим, що рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 21.11.2019 по справі №204/5567/19 було визнано недійсним договір купівлі-продажу № 0057-167 від 10.05.2016 комбайну зернозбиральний, марки СLAAS DOMINATOR 204-MEGA, 1998 року випуску, визнано недійсним свідоцтво про реєстрацію машини, а саме: комбайну зернозбирального, марки СLAAS DOMINATOR 204-MEGA, 1998 року випуску, згідно з яким власником комбайну є ОСОБА_2 .

Ухвалою Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №204/5567/19 (провадження № 61-11311ск20), зокрема зупинено дію рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 21 листопада 2019 року до закінчення його перегляду в касаційному порядку в частині вирішення вимог про визнання недійсними договору купівлі-продажу від 10 травня 2016 року № 0057-167 та свідоцтва про реєстрацію машини, зобов`язання скасувати державну реєстрацію права власності на комбайн.

Розглянувши клопотання Фізичної особи-підприємця Слабошпицького Святослава Михайловича про зупинення провадження у справі, суд не вбачає підстав для його задоволення та зазначає наступне.

Згідно з статті 2 Господарського процесуального кодексу України, завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Основними засадами (принципами) господарського судочинства, зокрема є: верховенство права; змагальність сторін; диспозитивність; пропорційність; розумність строків розгляду справи судом.

Відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

За ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до частини 1 статті 227 Господарського процесуального кодексу України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі, зокрема, у випадку: об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду (п.5).

Зі змісту наведеної норми вбачається, що зупинення провадження у справі може мати місце лише у випадку об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи та у випадку неможливості встановити і оцінити обставини, що мають значення для справи на підставі зібраних у справі доказів.

Разом з тим, частиною 3 ст. 195 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що провадження у справі на стадії її розгляду по суті зупиняється тільки з підстав, встановлених пунктами 1-3 частини першої статті 227 та пунктом 1 частини першої статті 228 цього Кодексу.

Тобто, суд не має права зупинити провадження у справі з підстав, передбачених пунктом 5 статті 227 Господарського процесуального кодексу України під час розгляду справи по суті.

Оскільки клопотання Фізичної особи-підприємця Слабошпицького Святослава Михайловича про зупинення провадження у справі № 904/3779/19 до набрання законної сили судовим рішенням у цивільній справі № 204/5567/19 було подане після закриття підготовчого провадження, у задоволенні такого клопотання слід відмовити.

При цьому судом враховано, що справа знаходиться в провадженні суду з вересня 2019 року, а необґрунтоване зупинення провадження у справі має наслідком затягування судового процесу і призводить до порушення вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку.

Крім того, ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 11.08.2020 в задоволенні клопотання третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі №904/3779/19 до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 204/5567/19, що розглядається в порядку цивільного судочинства Дніпровським апеляційним судом відмовлено.

Стаття 8 Конституції України та стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачають принцип верховенства права, необхідним елементом якого є принцип правової визначеності.

Європейський суд з прав людини у справі "Брумареску проти Румунії" (CASE OF BRUMГRESCU v. ROMANIA, no. 28342/95, 28 October 1999, para 61, 62) вказав, що принцип правової визначеності як необхідний елемент верховенства права полягає також у тому, що судові рішення, якими остаточно вирішено питання, ніким не повинні ставитися під сумнів.

Ухвала Господарського суду Дніпропетровської області від 11.08.2020 набрала законної сили, та станом на дату подання клопотання від 26.10.2020 не була оскаржена, а тому в розумінні Європейського суду з прав людини вказане судове рішення набуло статусу "остаточного" стосовно вирішення питання про зупинення провадження та відсутності підстав для задоволення клопотання.

Як встановлено, зокрема, у рішенні Європейського суду з прав людини по справі "Совтрансавто-Холдинґ" проти України" (Affaire Sovtransavto Holding c. Ukraine) принцип правової визначеності також вимагає однозначності (послідовності) правозастосування.

Таким чином, надання судом іншої оцінки, ніж та, яку вже надано судом, не буде відповідати вимозі однозначності (послідовності) правозастосування.

З огляду на викладене, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання Фізичної особи-підприємця Слабошпицького Святослава Михайловича про зупинення провадження у справі.

Керуючись статтями ч. 3 ст. 195, п. 5 ч. 1 ст. 227, 229, 234, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволені клопотання Фізичної особи-підприємця Слабошпицького Святослава Михайловича про зупинення провадження у справі №904/3779/19 до набрання законної сили судовим рішенням у цивільній справі № 204/5567/19, що розглядається у Верховному Суді - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення - 27.10.2020 та може бути оскаржена в порядку та строки передбачені ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Н.М. Євстигнеєва