ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2020 року Справа № 915/704/20

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Олейняш Е.М. при секретарі судового засідання Степановій С.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Надія", с. Червоновершка, Компаніївський район, Кіровоградська обл., 28414 ()

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроальфатермінал", вул. Садова, 1, офіс 206, м. Миколаїв, 54001 ()

про стягнення коштів в сумі 118 049, 65 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: Клинчук І.В., довіреність від 01.04.2019 року;

від відповідача: Колодяжна Ю.А., довіреність № 01/54-13 від 02.01.2019 року.

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Миколаївської області звернулось Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю Надія з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроальфатермінал" збитки в розмірі 118 049, 65 грн.

І. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 01.06.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання по справі на 30.06.2020 року.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 30.06.2020 року відкладено підготовче засідання по справі на 28.07.2020 року.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 14.07.2020 року задоволено клопотання позивача ТзОВ "Агроальфатермінал" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 28.07.2020 року продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та відкладено підготовче засідання на 26.08.2020 року.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 29.07.2020 року задоволено клопотання позивача ТзОВ "Агроальфатермінал" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 26.08.2020 року відкладено підготовче засідання по справі на 10.09.2020 року.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 07.09.2020 року задоволено клопотання позивача ТзОВ "Агроальфатермінал" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції. Доручено Деснянському районному суду міста Києва організувати в приміщенні цього суду участь представника ТзОВ "Агроальфатермінал" в режимі відеоконференції.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 09.09.2020 року задоволено клопотання відповідача ТзОВ "Агроальфатермінал" (вх. № ЕП: 11133/20 від 09.09.2020 року) про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 10.09.2020 року закрито підготовче провадження у справі № 915/704/20 та розгляд справи по суті призначено в судовому засіданні на 08.10.2020 року.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 02.10.2020 року задоволено клопотання відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроальфатермінал" (вх. № 12265/20 від 30.09.2020 року) про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

В судовому засіданні 08.10.2020 року судом відповідно до ч. 1 ст. 240 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ІІ. ЗАЯВИ ТА КЛОПОТАННЯ У СПРАВІ.

Заяви та клопотання відсутні.

ІІІ. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЙ УЧАСНИКІВ ПРОЦЕСУ.

1. Правова позиція позивача.

Позивач зазначає, що предметом спору є вимога про стягнення грошової заборгованості (збитків). Підставою позову позивачем зазначено обставини, які полягають в тому, що 19.02.2020 року між СТзОВ Надія та Geraleni Trading Ltd укладено договір поставки № 19/02/20-2, відповідно до умов якого позивач зобов`язався здійснювати поставку товару автомобільним транспортом. Місцем поставки товару є ТзОВ "Агроальфатермінал" (вул. 3 Слобідська, буд. 179, м. Миколаїв).

Позивач зазначає, що поставка товару на виконання умов договору поставки № 19/02/20-2 від 19.02.2020 року здійснювалась на підставі укладених позивачем СТзОВ НАДІЯ договорів перевезення вантажу з іншими контрагентами (перевізниками).

Позивач вказує, що в період з 22.02.2020 року по 23.02.2020 року здійснено поставку товару (сої) до терміналу ТзОВ "Агроальфатермінал". Однак, під час перевірки вантажу (сої) в лабораторії терміналу відповідача ТзОВ "Агроальфатермінал" виникли сумніви щодо якості зерна, у зв`язку з чим відповідач ТзОВ "Агроальфатермінал" згідно актів повернення повернув товар позивачу.

ТзОВ "Агроальфатермінал" є місцем інспекції інспекторами / представниками CEREALES Y HARINAS GARSAN S.L.

Сюрвеєром CEREALES Y HARINAS GARSAN S.L. є компанія «Контекна Україна».

Позивач зазначає, що поставлений товар є якісним та відповідає вимогам ДСТУ 4964:2008 Соя. Технічні умови., що підтверджується протоколом випробувань харчової продукції № 195/02-20Х ДП Кіровоградський науково-виробничий центр стандартизації, метрології, та специфікації, виконаним на замовлення позивача.

Враховуючи вищевикладене, внаслідок неналежно наданих відповідачем послуг із якісного аналізу проб сої позивачу завдано збитки (упущену вигоду), які складаються із суми виставлених контрагентами позивача рахунків на оплату автоперевезення, суми за проведення лабораторних випробувань та за виїзд спеціалістів позивача автомобілями з м. Кропивницького до ТзОВ "Агроальфатермінал". Враховуючи, що відповідачем не відшкодовано завдані позивачу збитки, останній звернувся до суду із даним позовом.

Позовні вимоги обґрунтовані приписами ст. 142, 193, 224, 225 ГК України, с. 22, 610, 623 ЦК України.

2. Правова позиція (заперечення) відповідача.

23.06.2020 року до господарського суду Миколаївської області від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 7591/20).

Відповідач у відзиві на позовну заяву просить суд повністю відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування заперечень відповідач зазначає наступне:

- будь-які договірні відносини між позивачем та відповідачем відсутні. Так само як відсутні договірні відносини між відповідачем та Соraleni Trading Ltd;

- відповідач зазначає, що 15.11.2019 року між ТзОВ "Агроальфатермінал" (зерновий склад) та ТзОВ «Укртрансюг» (поклажодавець) укладено договір складського зберігання № 15-11/нк/19/1 (з урахуванням додаткових угод про продовження строку дії договору), згідно умов якого зерновий склад приймає на зберігання від поклажодавця в опціоні товар, що надходить автомобільним транспортом. Відповідно до п. 1.1.3 договору № 15-11/нк19/1 від 15.11.2020 року на зберігання передається товар, що відповідає: ДСТУ та /або характеристикам, що визначаються сторонами у відповідних додаткових угодах до договору. Згідно п. 2.1 цього ж договору зерновий склад зобов`язаний: прийняти від поклажодавця товар по фактичній якості, за відсутності зараженості та сторонніх запахів. Відповідні висновки згідно умов договору уповноважена надавати лабораторія ТОВ «Агроальфатермінал», яка при своїх діяльності курується чинними ДСТУ. При цьому, відповідач несе відповідальність перед поклажодавцем, а не перед третіми особами;

- дійсно у період з 23.02.2020 по 24.02.2020 на зерновий склад поступила партія товару соя, проте всупереч умовам договору зерновий склад не отримав посвідчення про якість товару, внаслідок невідповідності сої п. 5.4 ДСТУ 4964:2008 «Соя. Технічні умови» зерновий склад не зміг здійснити звичайний прийом товару;

- представники СТОВ «Надія» поставили свої вимоги перед ТзОВ «Укртрансюг» про арбітражний відбір проб і спільне визначення якості з автомашин з товаром соя в лабораторії ТОВ «Агроальфатермінал». На вимогу ТОВ «Укртрансюг» за участю ТОВ «Агроальфатермінал» було проведено арбітражний відбір проб у першокласного незалежного сюрвеєра COTECNA та складено інспекторський звіт;

- що стосується наданого протоколу випробувань харчової продукції № 195/02-20х, то висновок був наданий на підставі кількісного, а не якісного аналізу, що пояснюється невеликою концентрацією знайдених на насінні рожевих вкраплень та плям. Даний протокол не може служити доказом якості товару в розумінні наявності або відсутності пестицидів, так як з огляду на зміст протоколу, такий аналіз не проводився. Наданий протокол випробувань харчової продукції « 195/02-20х датований 26.02.2020 та в якості доказу надано 2 (два сторінки), в той час як даний протокол має три сторінки (відсутня друга сторінка із зазначенням номерів авто). В протоколі датою доставки зразка товару сої вказано 25.01.2020, а в додаткових відомостях: акту відбору зразків 24.01.2020. Такі дати не відповідають датам відбору проб;

- при арбітражі клієнту пропонувалось взяти під власну відповідальність приймання і відвантаження спірної партії сої, з наданням відповідного документу, який би це засвідчував. Клієнт не дав свою згоду, що підтверджує правильність дій лабораторії ТОВ «Агроальфатермінал», яка не мала повноважень згідно з ДСТУ 4964:2008, взяти таку відповідальність на себе;

- з наведених позивачем обґрунтувань позову не вбачається наявність всіх необхідних елементів для стягнення збитків, таких як протиправності поведінки відповідача, причинно-наслідкового зв`язку між протиправною поведінкою відповідача та вини відповідача;

- беручи до уваги вищевикладене, а також відсутність договірних відносин між позивачем та відповідачем, ТОВ «Агроальфатермінал» не може виступати в даній справі як відповідач та не є належним відповідачем.

ІV. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН З ПОСИЛАННЯМ НА ДОКАЗИ, НА ПІДСТАВІ ЯКИХ ВСТАНОВЛЕНІ ВІДПОВІДНІ ОБСТАВИНИ.

Розглянувши матеріали справи, керуючись принципом верховенства права, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд встановив наступне.

19.02.2020 року між СТзОВ Надія (продавець) та Соraleni Trading Ltd (покупець) укладено договір поставки № 19/02/20-2 (том 1, арк. 14-23).

Відповідно до п. 16.2 Договору цей договір набуває чинності з моменту його підписання та зберігає силу до моменту повного та належного виконання обов`язків сторін.

Договір підписано та скріплено печатками сторін.

Доказів розірвання, припинення або визнання недійсним договору поставки суду не подано.

Умовами договору поставки сторони передбачили наступне.

Відповідно до п. 1 Договору «Визначення»:

товар соя, врожаю 2019 року, країна походження Україна;

місце поставки - ТОВ "Агроальфатермінал" м. Миколаїв, вул. 3 Слобідська, буд. 179 (далі пункт призначення);

пункт відвантаження місце передачі продавцем товару початковому перевізнику відповідно до договору перевезення, зазначене у залізничній або товарно-транспортній накладній, в залежності від випадку.

Відповідно до п. 2.1 Договору продавець зобов`язується поставити і передати покупцю, а покупець зобов`язується прийняти і оплатити товар на умовах, погоджених у цьому договорі.

Відповідно до п. 2.2 Договору право власності на товар передається від продавця до покупця в момент прийняття товару в місці поставки.

В Розділі 3 договору сторони домовились про характеристики товару, що повинен поставлятись за договором, а саме щодо кількості та якості товару.

Відповідно до п. 3.2.5 Договору результати аналізу якості товару, здійсненого лабораторією Зернового Терміналу в Місці поставки, є остаточними та приймаються сторонами. Такі результати мають бути передані продавцю без затримок. Такі аналізи здійснюються за рахунок покупця.

Відповідно до п. 3.2.6 Договору продавець має право проведення арбітражного аналізу у першокласного незалежного сюрвеєра, узгодженого з покупцем.

Результати аналізу повинні визнаватись обома сторонами як основа для формування остаточних взаєморозрахунків. Оплата послуг сюрвеєра і простою автотранспорту за рахунок продавця, в разі підтвердження невідповідності якості. У разі підтвердження відповідності якості за рахунок покупця.

Відповідно до п. 3.2.7 Договору продавець або його представник мають право бути присутніми при відборі зразків на прийманні товару в пункті призначення.

Відповідно до п. 5.1 Договору товар поставляється залізничним транспортом або автомобільним транспортом на умовах СРТ (згідно правил ІНКОТЕРМС - 2010) до пункту призначення.

Відповідно до п. 5.2 Договору строки поставки: початок 19.02.2020; завершення - 29.02.2020. Обидві дати включно.

Відповідно до п. 5.10 Договору постачання і приймання товару здійснюється у Пункті призначення відповідно до договірної кількості і якості товару згідно з умовами ІНКОТЕРМС 2010, з урахуванням положень цього договору.

Відповідно до п. 5.11 Договору сторони домовились, що право власності на товар, всі ризики пошкодження, знищення чи загибелі товару, в тому числі випадкові переходять від продавця до покупця в момент приймання товару покупцем або його експедитором у пункті призначення.

Відповідно до п. 5.12 Договору датою поставки товару (партії товару) при відправці автомобільним та залізничним транспортом є дата приймання товару вантажоотримувачем у пункті призначення.

Відповідно до п. 5.15 Договору вантажоотримувач у порту і відправник по коносаменту є компанія:

CEREALES Y HARINAS GARSAN S.L.

C/SIERRA DE LA CASTELLANA 2

P.I. LOS PENONES

30817-LORCA (MURCIA) SPAIN

Відповідно до п. 5.16 Договору експедитор ТОВ «Укртарнсюг».

Відповідно до п. 6.1 Договору Покупець здійснює приймання товару у Пункті призначення із технічно справних і придатних для перевезення зерна стандартних залізничних вагонів і автомобільного транспорту з перевантаженням на вагах Терміналу за умови, що кількість товару відповідають умовам цього договору та даним, зазначеним у документах на товар, передбачених в цьому договорі, що підтверджується повідомленням, актом або сертифікатом лабораторії терміналу, та/або першокласного незалежного сюрвеєра, залученого покупцем.

Відповідно до п. 6.2 Договору зразки товару для проведення контролю по якості повинні бути відібрані з вагонів та/або автотранспорту в пункті призначення.

Відповідно до п. 6.3 Договору Покупець вправі не приймати товар та/або зупинити вивантаження в разі виявлення в Пункті призначення лабораторією Терміналу та/або незалежним сюрвеєром Покупця товару, який не відповідає вимогам по кількості та якості, які встановлені цим договором і нормативними актами.

Всі витрати понесені у зв`язку з доставкою такого Товару або його заміною включаючи компенсацію всіх залізничних видатків, пов`язаних з простоєм, та поверненням вагонів та/або автотранспорту Продавцю чи іншому вантажоотримувачу згідно інструкцій Продавця, витрат за додаткову інспекцію по якості товару, покладаються на Продавця.

Відповідно до п. 7.1.1 Договору Продавець зобов`язується доставити особисто або на свій страх і ризик і за свій рахунок укласти з перевізником договір перевезення товару до Пункту призначення і передати товар перевізнику.

Відповідно до п. 7.2.2 Договору Покупець зобов`язується здійснити за власний рахунок перевірку Товару у Пункті призначення на предмет відповідності кількості та якості Товару даним, зазначеним у залізничних / товарно-транспортних накладних та умовам цього Договору.

Відповідно до п. 9.1 Договору кожна сторона має право на відшкодування прямих збитків (неотриманий прибуток не враховується), понесених у зв`язку з невиконанням чи неналежним виконанням іншою стороною своїх зобов`язань за цим договором.

Відповідно до п. 12.1 Договору сторони дійшли згоди, що цей договір укладається, набирає сили, підлягає тлумаченню та виконанню відповідно до законодавства Англії.

Відповідно до п. 12.2 Договору виконання будь-якого рішення, прийнятого відповідно до статті «Арбітраж» цього договору, здійснюється відповідно до законодавства країни, в якій відбувається виконання такого рішення.

Відповідно до п. 13.1 Договору «Арбітраж»будь-які та всі спори, що виникають відповідно до цього контракту, або будь-які претензії щодо тлумачення або виконання цього контракту будуть вирішуватись Арбітражним GAFTA, Лондон, відповідно до Арбітражних Правил GAFTA 125 в редакції, дійсні на момент укладення цього контракту. Вказані правила є невід`ємною частиною цього контракту, цим сторони підтверджують, що зміст зазначених правил їм зрозумілий, та погоджуються на застосування цих Правил.

Відповідно до п. 13.2 Договору жодна зі сторін, або будь-які особи від їх імені, не подаватиме будь-які позови та не вчинятиме інших процесуальних дій щодо іншої сторони у зв`язку з таким спором або претензією, доки такий спір або претензія буде заслуханий та вирішений арбітром (-ми) або апеляційною радою відповідно до Арбітражних Правил. Сторони дійшли згоди, що отримання рішення арбітрів або апеляційної ради є обов`язковою передумовою для сторін та осіб, що діють від їх імені при поданні будь-якого позову або вчинення інших процесуальних дій проти іншої сторони у зв`язку з таким спором або претензією.

Судом встановлено, що на виконання умов вищевказаного контракту № 19/02/20-2 від 19.02.2020 (договору поставки) продавцем СТзОВ «Надія» було поставлено покупцю іноземній компанії Соraleni Trading Ltd товар (сою) та виставлено рахунок-проформу № 19/02 від 19.02.2020 року на загальну суму 255 970, 00 доларів США (том 1, арк. 24).

Відповідно до вищевказаного рахунку-проформи відправником зазначено СТзОВ Надія, покупцем - Соraleni Trading Ltd, умови поставки СРТ - ТзОВ "Агроальфатермінал", опис товару соя, не насіннєва, українського походження, врожаю 2019. Торгівельна марка відсутня.

Вантажоотримувач у порту і відправник по коносаменту є компанія: CEREALES Y HARINAS GARSAN S.L.

Тобто, за умовами контракту товар поставлено продавцем (позивач) покупцю іноземній компанії Соraleni Trading Ltd в Пункт призначення (місце поставки) ТзОВ "Агроальфатермінал".

З метою визначення якості зерна ТзОВ "Агроальфатермінал" комісією у складі лаборанта в присутності представника водія проведено відбір проб культури соя з автомобілів, що надійшли від СТзОВ «Надія» в квоту ТзОВ «УкрТрансЮг», за результатами якого встановлено невідповідність якості зерна вимогам контракту (наличие травленных семян), про що складено Акти повернення від 24.02.2020 року з зазначенням про невідповідність якості зерна вимогам укладеного контракту та неможливістю прийняття зерна на зберігання (том 1, арк. 28, 38, 39, 50, 63, 73). ТзОВ "Агроальфатермінал" не прийнято товар на зберігання.

Враховуючи вищевикладене, позивач СТзОВ Надія повернув 7 автомобілів з вантажем соя до ТзОВ «Людмилівський елеватор».

Позивач СТзОВ «Надія» відрядив своїх працівників до м. Миколаїв для спільного взяття проб з метою проведення арбітражного аналізу у першокласного незалежного сюрвеєра. Позивач вказує, що поніс збитки в розмірі 13 390, 03 грн. за виїзд спеціалістів 24-25, 28 лютого 2020 до ТзОВ «Агроальфатермінал» по маршруту м. Кропивницький м. Миколаїв (автомобіль Рено Дастер, НОМЕР_1 ), що підтверджується калькуляцією затрат, наказами підприємства про відрядження працівників, посвідченнями про відрядження, подорожніми листами службового легкового автомобіля, платіжним дорученням (том 1, арк. 81-82; том 2, арк. 17-22).

24.02.2020 було відібрано зразки сої в присутності сервеєра компанії «Контектна Україна» та складено акт відбору зразків, а також інспекторський звіт № СН2001113/5 (том 1, арк. 83-84, 154-156).

Не погодившись з результатами проведених випробувань, позивач СТзОВ «Надія» замовив у випробувальній лабораторії ДП «Кіровоградський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» проведення випробувань зразків продукції, отриманих в присутності сюрвеєра компанії «Контектна Україна», на відповідність вимогам ДСТУ 4964:2008 «Соя. Технічні умови», за результатами чого складено Протокол випробувань харчової продукції № 195/02-20Х від 26.02.2020 (з урахуванням довідки про виправлення описок від 23.07.2020), за висновками якого проконтрольовані зразки насіння сої по фактичному вмісту токсичних елементів та мікотоксинів відповідають вимогам ДСТУ 4964:2008 «Соя. Технічні умови» (том 1, арк. 77-78, 203).

На підставі рахунку № 193 від 25.02.2020 позивачем проведено оплату за проведені ДП «Кіровоградський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» лабораторні випробування харчової продукції, що підтверджується платіжним дорученням № 1799 від 25.02.2020 року на суму 3 067, 84 грн. (том 1, арк. 79-80).

Позивач СТзОВ Надія вказує, що поніс збитки внаслідок неналежного надання відповідачем ТзОВ "Агроальфатермінал" послуг із якісного аналізу проб сої, що складаються з суми понесених витрат на перевезення вантажу згідно договорів перевезення, укладених позивачем СТзОВ Надія зі своїми контрагентами, а також вищевказаної суми на проведення лабораторних випробувань.

Так, на підтвердження суми понесених витрат на перевезення вантажу згідно договорів перевезення, укладених позивачем СТзОВ Надія зі своїми контрагентами, позивачем подано наступні докази, а судом встановлено, що:

01.02.2020 року між СТзОВ Надія (замовник) та ТзОВ «Локарус Україна» (виконавець) укладено договір перевезення вантажу № 2, на виконання умов якого ТзОВ «Локарус Україна» було здійснено перевезення вантажу (соя) до пункту призначення ТзОВ «Людмилівський елеватор» автотранспортом марки Камаз НОМЕР_2 , що підтверджується товарно-транспортною накладною від 22.02.2020 року № 666348 та Актом надання послуг № 310 від 28.02.2020 року. Факт оплати послуг позивачем на підставі виставленого рахунку № 310 від 28.02.2020 підтверджується платіжним дорученням № 1948 від 26.03.2020 року на суму 14 810, 38 грн. (том 1, арк. 25-27, 29-31).

01.02.2020 року між СТзОВ Надія (замовник) та ТзОВ «СТ Агро Транс Експорт» (перевізник) укладено договір перевезення вантажу № 10, на виконання умов якого ТзОВ «СТ Агро Транс Експорт» було здійснено перевезення вантажу (соя) до пункту призначення ТзОВ «Людмилівський елеватор» автотранспортом марки МАН НОМЕР_3 та МАН НОМЕР_4 , що підтверджується товарно-транспортними накладними від 22.02.2020 року № 666346 та № 666347 та Актами здачі прийняття робіт (надання послуг) № 29 та № 30 від 28.02.2020 року. Факт оплати послуг позивачем на підставі виставлених рахунків № 29 від 28.02.2020 та № 30 від 28.02.2020 підтверджується платіжними дорученнями № 1958 від 26.03.2020 року на суму 15 792, 00 грн. та № 1984 від 31.03.2020 року на суму 32 425, 60 грн. (том 1, арк. 32-37, 40-44; том 2, арк. 23).

03.01.2020 року між СТзОВ Надія (замовник) та ПАТ «Автотранспортне підприємство 13555» (перевізник) укладено договір перевезення вантажу № 8/01, на виконання умов якого ПАТ «Автотранспортне підприємство 13555» було здійснено перевезення вантажу (соя) до пункту призначення ТзОВ «Людмилівський елеватор» автотранспортом марки МАН СА 9197 ВН, що підтверджується товарно-транспортною накладною від 23.02.2020 року № 666351 та Актами здачі-прийняття робіт (надання послуг) № АТ-0000149 від 28.02.2020 року та № АТ-0000158 від 02.03.2020 року. Факт оплати послуг позивачем на підставі виставлених рахунків № АТ-0000145 від 28.02.2020 та № АТ-0000095 від 28.02.2020 підтверджується платіжним дорученням № 1825 від 03.03.2020 року на суму 100 000, 00 грн. (том 1, арк. 45-49, 51-55).

03.02.2020 року між СТзОВ Надія (замовник) та ТзОВ «Тек Спецтранс-Агро» (перевізник) укладено договір перевезення вантажу № ТА-23, на виконання умов якого ТзОВ «Тек Спецтранс-Агро» було здійснено перевезення вантажу (соя) до пункту призначення ТзОВ «Людмилівський елеватор» автотранспортом марки Даф НОМЕР_5 та Камаз НОМЕР_6 , що підтверджується товарно-транспортними накладними від 23.02.2020 року № 666354 та № 666353 та Актом виконаних робіт № С від 29.02.2020 року. Факт оплати послуг позивачем на підставі виставленого рахунку № С від 23.02.2020 підтверджується платіжним дорученням № 1913 від 24.03.2020 року на суму 30 398, 73 грн. (том 1, арк. 56-62, 64, 67-68).

03.01.2019 року між СТзОВ Надія (замовник) та ТзОВ «Людмилівський Елеватор» (перевізник) укладено договір перевезення вантажу № 2, на виконання умов якого ТзОВ «Людмилівський Елеватор» було здійснено перевезення вантажу (соя) до пункту призначення ТзОВ «Людмилівський елеватор» автотранспортом марки Камаз ВЕ 2521 АТ, що підтверджується товарно-транспортною накладною від 23.02.2020 року № 666350 та Актами виконаних робіт (надання послуг) № 19 від 29.02.2020 року на суму 3 900, 71 грн. та № 18 від 29.02.2020 на суму 7 801, 69 грн. Для проведення оплати виставлено рахунки № Лм00000049 від 29.02.2020 та № Лм00000049 від 29.02.2020. Факт оплати підтверджується платіжним дорученням № 1824 від 03.03.2020 та листами № 107 від 04.03.2020 та № 26 від 05.03.2020 (том 1, арк. 69-72, 74-76; том 2, арк. 24-27).

20.03.2020 позивачем направлено на адресу відповідача претензію на суму 118 049, 65 грн. № 34 від 18.03.2020 року, в якій позивач вимагав сплатити збитки у вказаному розмірі (том 1, арк. 85-89). Факт направлення претензії підтверджується копією опису вкладення та поштовою накладною (том 1, арк. 90, 91).

Вищевикладені обставини і стали підставою для звернення до суду із даним позовом. Отже, предметом спору у даній справі є вимога про стягнення збитків в розмірі 118 049, 65 грн., які складаються з понесених витрат на проведення ДП «Кіровоградський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» лабораторних випробувань харчової продукції, витрат на виїзд (відрядження) спеціалістів для взяття проб, витрат на перевезення (повернення) вантажу згідно договорів перевезення, укладених позивачем СТзОВ Надія зі своїми контрагентами. Позивач зазначає, що відповідачем порушено права позивача, які підлягають захисту, оскільки відповідач вчинив дії, які спрямовані на неприйняття якісного товару (неналежне надання відповідачем послуг із якісного аналізу проб сої).

Позивач в позовній заяві зазначає, що вимагає відшкодування збитків у вигляді упущеної вигоди, оскільки товар (соя) був безпідставно повернутий відповідачем позивачу. Позивач за звичайних обставин мав реальні підстави розраховувати на одержання доходу. Доказом наявності неодержаного доходу (упущеної вигоди) є зв`язок між протиправною поведінкою відповідача та збитками, які поніс позивач.

Крім того, усно в судовому засіданні представник позивача зазначив, шо відповідач також порушив вимоги ст. 24 Закону України «Про зерно та ринок зерна в Україні».

V. ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ДЖЕРЕЛА ПРАВА, ЯКІ ЗАСТОСУВАВ СУД.

1. Правове регулювання стягнення збитків.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Пунктом 8 ст. 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 16 ЦК України суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до ст. 224 ГК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Відповідно до ст. 225 ГК України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються:

вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства;

додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною;

неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною;

матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Законом щодо окремих видів господарських зобов`язань може бути встановлено обмежену відповідальність за невиконання або неналежне виконання зобов`язань.

При визначенні розміру збитків, якщо інше не передбачено законом або договором, враховуються ціни, що існували за місцем виконання зобов`язання на день задоволення боржником у добровільному порядку вимоги сторони, яка зазнала збитків, а у разі якщо вимогу не задоволено у добровільному порядку, - на день подання до суду відповідного позову про стягнення збитків.

Виходячи з конкретних обставин, суд може задовольнити вимогу про відшкодування збитків, беручи до уваги ціни на день винесення рішення суду.

Приписами ст. 226 ГК України визначено умови і порядок відшкодування збитків.

Так, відповідно до ч. 1-4 ст. 226 ГК України учасник господарських відносин, який вчинив господарське правопорушення, зобов`язаний вжити необхідних заходів щодо запобігання збиткам у господарській сфері інших учасників господарських відносин або щодо зменшення їх розміру, а у разі якщо збитків завдано іншим суб`єктам, - зобов`язаний відшкодувати на вимогу цих суб`єктів збитки у добровільному порядку в повному обсязі, якщо законом або договором сторін не передбачено відшкодування збитків в іншому обсязі.

Сторона, яка порушила своє зобов`язання або напевно знає, що порушить його при настанні строку виконання, повинна невідкладно повідомити про це другу сторону. У протилежному випадку ця сторона позбавляється права посилатися на невжиття другою стороною заходів щодо запобігання збиткам та вимагати відповідного зменшення розміру збитків.

Сторона господарського зобов`язання позбавляється права на відшкодування збитків у разі якщо вона була своєчасно попереджена другою стороною про можливе невиконання нею зобов`язання і могла запобігти виникненню збитків своїми діями, але не зробила цього, крім випадків, якщо законом або договором не передбачено інше.

Не підлягають відшкодуванню збитки, завдані правомірною відмовою зобов`язаної сторони від подальшого виконання зобов`язання.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.

Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Відповідно до ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, доказується кредитором.

Збитки визначаються з урахуванням ринкових цін, що існували на день добровільного задоволення боржником вимоги кредитора у місці, де зобов`язання має бути виконане, а якщо вимога не була задоволена добровільно, - у день пред`явлення позову, якщо інше не встановлено договором або законом. Суд може задовольнити вимогу про відшкодування збитків, беручи до уваги ринкові ціни, що існували на день ухвалення рішення.

При визначенні неодержаних доходів (упущеної вигоди) враховуються заходи, вжиті кредитором щодо їх одержання.

Відшкодування збитків є однією з форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил ст. 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, наявності збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками кредитора, вини. Відсутність хоча б одного з вищевказаних елементів, які утворюють склад цивільного правопорушення, звільняє боржника від відповідальності за невиконання або неналежне виконання ним взятих на себе зобов`язань. Тобто, для застосування відповідальності у вигляді стягнення збитків, позивач повинен довести наявність у нього збитків, протиправних дій відповідача та причинного зв`язку між збитками позивача та діями відповідача. З аналізу наведеного слідує, що вимога про відшкодування збитків (шкоди) може пред`являтися виключно у разі, якщо збитки є результатом порушення права і виключно до особи, яка це право порушила (п. 5.16 постанови ВП ВС від 18.06.2019 по справі № 920/85/18).

2. Правове регулювання питань зберігання зерна.

Відповідно до ст. 957 ЦК України за договором складського зберігання товарний склад зобов`язується за плату зберігати товар, переданий йому поклажодавцем, і повернути цей товар у схоронності.

Договір складського зберігання, укладений складом загального користування, є публічним договором.

Договір складського зберігання укладається у письмовій формі. Письмова форма договору складського зберігання вважається дотриманою, якщо прийняття товару на товарний склад посвідчене складським документом.

Відповідно до ст. 961 ЦК України товарний склад на підтвердження прийняття товару видає один із таких складських документів: складську квитанцію; просте складське свідоцтво; подвійне складське свідоцтво.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про зерно та ринок зерна в Україні» зерно підлягає зберіганню у зернових складах.

Власники зерна мають право укладати договори складського зберігання зерна на зберігання зерна у зернових складах з отриманням складських документів на зерно, а також зберігати зерно у власних зерносховищах.

При прийманні зерна на зберігання зерновий склад зобов`язаний здійснити аналіз його якості.

Зерновий склад зобов`язаний вживати усіх заходів, передбачених цим Законом, нормативно-правовими актами, договором складського зберігання зерна, для забезпечення схоронності зерна, переданого йому на зберігання.

Регламент зберігання зерна та продуктів його переробки затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної аграрної політики.

Державний контроль за дотриманням зерновими складами зазначеного регламенту у процесі зберігання зерна та продуктів його переробки здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі.

Видача зерна володільцеві складського документа на зерно здійснюється в обмін на виписані на це зерно складські документи.

Кожна із сторін договору складського зберігання зерна при відвантаженні зерна має право вимагати перевірки його якості. Витрати, пов`язані із проведенням аналізу його якості, несе сторона, що зажадала його перевірки.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про зерно та ринок зерна в Україні» договір складського зберігання зерна є публічним договором, типова форма якого затверджується Кабінетом Міністрів України.

За договором складського зберігання зерна зерновий склад зобов`язується за плату зберігати зерно, що передане йому суб`єктом ринку зерна.

Договір складського зберігання зерна укладається в письмовій формі, що підтверджується видачею власнику зерна складського документа.

Зерно, прийняте на зберігання за простим або подвійним складським свідоцтвом, не може бути відчужене без правомірної передачі простого або подвійного складського свідоцтва.

Якщо договір складського зберігання зерна передбачає, що зерновий склад має право розпоряджатися ним (або його частиною), то відносини сторін базуються на правилах про позику. Порядок повернення зерна обумовлюється окремо в договорі його зберігання.

Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 203 ЦК України правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

3. Застосування Правил Інкотермс 2010.

Відповідно до Правил Інкотермс-2010 термін CPT (Carriage Paid To) Фрахт/перевезення оплачено до <...> (назва місця призначення). Поставка відбулася у момент, коли продавець доправив товар названому ним перевізнику або іншій особі в узгодженому сторонами місці. Продавець оплачує перевезення товару до названого пункту призначення. Продавець зобов`язаний повідомити покупця про час доставки товару в узгоджене місце. Доказом виконання продавцем своїх обов`язків із поставки товару є відповідний транспортний документ. Перехід ризиків із моменту передачі товару перевізнику. Розподіл затрат у місці призначення. Вид транспорту будь-який.

Дії за рахунок продавця (витрати): контроль безпеки, перевірка якості, кількості, ваги, розміру, пакування, маркування товару, виконання експортних митних формальностей, доставка товару до узгодженого пункту в місці призначення, вивантаження товару в місці призначення; виконання транзитних митних формальностей, якщо за договором перевезення ці витрати оплачує продавець.

Дії за рахунок покупця (витрати): вивантаження товару в порту призначення та виконання транзитних митних формальностей, якщо за договором перевезення ці витрати не оплачує продавець; виконання імпортних митних формальностей, доставка з пункту призначення.

VІ. ВИСНОВКИ СУДУ.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов наступних висновків.

19.02.2020 року між СТзОВ Надія (продавець) та іноземною компанією Соraleni Trading Ltd (покупець) укладено договір поставки № 19/02/20-2, відповідно до умов якого продавець зобов`язався поставити залізничним транспортом або автомобільним транспортом на умовах СРТ (згідно правил ІНКОТЕРМС - 2010) до пункту призначення (місце поставки - ТОВ "Агроальфатермінал") і передати покупцю, а покупець зобов`язався прийняти і оплатити товар на умовах, погоджених у цьому договорі (п. 1, 2.1, 5.1 договору).

Отже, договірні правовідносини виникли між позивачем та іноземною компанією.

В договорі поставки сторонами (позивач та іноземна компанія) також погоджено характеристики товару, кількість та якість товару, порядок та умови здійснення аналізу якості товару. Умовами п. 6.1 договору передбачено, що саме покупець (іноземна компанія) здійснює приймання товару у пункті призначення, а умовами п. 6.3 договору поставки погоджено дії покупця (іноземної компанії) у формі неприйняття та/або зупинення вивантаження товару в разі виявлення в Пункті призначення лабораторією Терміналу та/або незалежним сюрвеєром Покупця товару, який не відповідає вимогам по кількості та якості.

Вказаним п. 6.3 договору погоджено, що всі витрати понесені у зв`язку з доставкою такого товару або його заміною включаючи компенсацію всіх залізничних видатків, пов`язаних з простоєм, та поверненням вагонів та/або автотранспорту продавцю чи іншому вантажоотримувачу згідно інструкцій продавця, витрат за додаткову інспекцію по якості товару, покладаються на продавця.

Отже, умовами укладеного між СТзОВ Надія (продавець) та іноземною компанією Соraleni Trading Ltd (покупець) договору поставки погоджено, зокрема, умови та порядок прийняття товару, перевірки його якості, а також наслідки дій щодо товару, який не відповідає вимогам по кількості та якості. В свою чергу, п. 9.1 договору сторони домовились, що кожна сторона (тобто продавець та покупець) має право на відшкодування прямих збитків (неотриманий прибуток не враховується), понесених у зв`язку з невиконанням чи неналежним виконанням іншою стороною своїх зобов`язань за цим договором.

Суду не подано доказів наявності договірних відносин між позивачем СТзОВ "Надія" та відповідачем ТзОВ "Агроальфатермінал", що в свою чергу в силу положень ст. 509, 526, 527, 610, 611 ЦК України унеможливлює твердження про порушення відповідачем договірного господарського зобов`язання.

Посилання позивача СТзОВ "Надія" на укладений з іноземною компанією договір поставки як на наявність договірних правовідносин з відповідачем ТзОВ "Агроальфатермінал" є, на думку суду, помилковим, оскільки: по-перше, відповідач ТзОВ "Агроальфатермінал" не є стороною вказаного правочину та не підписував його; по-друге, умовами договору поставки не передбачено прав або обов`язків ТзОВ "Агроальфатермінал"; по-третє, договір поставки укладено на умовах СРТ, які передбачають, що поставка відбулася у момент, коли продавець доставив товар названому ним перевізнику або іншій особі в узгодженому сторонами місці. В розумінні положень Інкотермс 2010 "узгодженим місцем" в спірному випадку є ТзОВ "Агроальфатермінал" (місце поставки, пункт призначення за умовами п. 1 договору поставки), що в свою чергу не встановлює нових, не змінює та не припиняє правовідносин саме між сторонами договору (продавцем СТзОВ "Надія" та іноземною компанією).

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про помилковість тверджень позивача щодо допущення відповідачем протиправної поведінки за договором поставки (невиконання зобов`язань за договором).

Суд вважає обґрунтованими твердження відповідача про те, що ТзОВ "Агроальфатермінал" не є належним відповідачем у спірних правовідносинах, оскільки правовідносини виникли з договору поставки, укладеного між позивачем СТзОВ "Надія" та іноземною компанією. В свою чергу, умовами п. 12.1, 12.2, 13.1, 13.2 договору поставки сторони погодили розгляд спорів щодо виконання умов договору поставки № 19/02/20-2 від 19.02.2020 відповідно до законодавства Англії з передачею спору на вирішення до міжнародного комерційного арбітражу (Міжнародної асоціації торгівлі зерном та кормами (Grain and Feed Trade Association), яка вирішує будь-які спори, що виникли у зв`язку з порушенням сторонами зобов`язань по договору поставки зернових або кормів, в які включено Арбітражні Правила GAFTA № 125, зокрема, спори, пов`язані з порушенням зобов`язань по строкам та порядку поставки товару, по фактам несвоєчасної оплати, невідповідності якості та кількості поставленого товару обумовленим в договорі умовам тощо).

В силу положень ч. 2 ст. 48 ГПК України заміна первісного відповідача належним відповідачем можлива лише на підставі клопотання позивача, якого суду не подано (не заявлено).

Щодо посилань позивача на порушення відповідачем положень ст. 24 Закону України "Про зерно та ринок зерна в Україні" (в частині обов`язків належно здійснювати перевірку якості зерна), то суд зазначає, що між сторонами у справі не укладено договір складського зберігання зерна, що не заперечується самими сторонами.

Натомість, 15.11.2019 року між ТзОВ «Агроальфатермінал" (зерновий склад) та ТзОВ «Укртрансюг» (поклажодавець) укладено договір складського зберігання № 15-11/нк/19/1 (з урахуванням додаткових угод про продовження строку дії договору), згідно умов якого зерновий склад зобов`язується прийняти на зберігання від поклажодавця в опціоні товар, що надходить автомобільним транспортом на зерновий склад та у встановлений строк повернути його поклажодавцеві (том, 1 арк. 141-153, 214-217).

ТзОВ «Укртрансюг» в свою чергу є експедитором за договором поставки № 19/02/20-2 від 19.02.2020, укладеним між СТзОВ Надія та іноземною компанією Соraleni Trading Ltd (п. 5.16 договору).

Відтак в суду відсутні правові підстави для тверджень про допущення відповідачем ТзОВ "Агроальфатермінал" порушень прав позивача СТзОВ "Надія" та положень ст. 24 Закону України "Про зерно та ринок зерна в Україні" у даному спорі.

Як вказано вище, для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, наявності збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками кредитора, вини. Вимога про відшкодування збитків (шкоди) може пред`являтися виключно у разі, якщо збитки є результатом порушення права і виключно до особи, яка це право порушила, чого в спірному випадку позивачем не доведено (не доведено протиправної поведінки відповідача, що, як наслідок, виключає наявність вини та причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками).

Враховуючи вищевикладене, судом в межах даної господарської справи не надається правова оцінка питанню щодо якості товару (сої).

В позові судом відмовлено.

VІ. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір в розмірі 2 102, 00 грн. покласти на позивача.

Керуючись ст. ст. 129, 130, 191, 233, 236-238, 240, 241, 254, 256 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

В позові відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст.ст. 253, 254, 256-259 ГПК України з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI "Перехідні положення" ГПК України.

Повний текст рішення складено 21.10.2020 року.

Суддя Е.М. Олейняш