ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2020 року

м. Київ

Справа № 910/17251/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Студенець В.І. - головуючий, судді: Баранець О.М., Мамалуй О.О.

розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Воскресіння У"

на ухвалу Північного апеляційного господарського суду

(головуючий суддя - Хрипун О.О., судді: Агрикова О.В., Чорногуз М.Г.)

від 02.07.2020

у справі № 910/17251/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Хесторія Україна"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Воскресіння У"

про стягнення 70 620,00 грн,

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст вимог

1.1. Товариство з обмеженою відповідальністю "Хесторія Україна" (далі - ТОВ "Хесторія Україна") звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Воскресіння У" (далі - ТОВ "Воскресіння У") про стягнення, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, 70 620,00 грн, з яких 33 000,00 грн згідно із пунктом 6.6 договору супроводження ведення бухгалтерського обліку № 0209/19-10 від 02.09.2019 та 37 620,00 грн штрафних санкцій відповідно до пункту 5.2.1 зазначеного договору.

1.2. Рішенням Господарського суду міста Києва від 27.02.2020 у задоволенні позову відмовлено, стягнуто з позивача на користь відповідача 15 000,00 грн витрат на правничу допомогу.

1.3. Постановою Північного апеляційного господарського суду від 26.05.2020 апеляційну скаргу ТОВ "Хесторія Україна" на рішення Господарського суду міста Києва від 27.02.2020 у справі № 910/17251/19 задоволено; рішення Господарського суду міста Києва від 27.02.2020 у справі № 910/17251/19 скасовано; прийнято нове рішення, яким позовні вимоги задоволено частково; стягнуто з ТОВ "Воскресіння У" на користь ТОВ "Хесторія Україна" 33 000,00 грн компенсації за пунктом 6.6 договору, 1 467,37 грн штрафних санкцій, 2 564,80 грн судових витрат.

1.4. До Північного апеляційного господарського суду 02.06.2020 надійшла заява ТОВ "Воскресіння У" про розподіл судових витрат та ухвалення додаткового рішення. Заявник просив суд апеляційної інстанції ухвалити додаткове рішення у справі № 910/17251/19, яким розподілити судові витрати пропорційно задоволеним судовим вимогам.

1.5. Обґрунтовуючи заяву ТОВ "Воскресіння У" посилався на те, що при прийнятті Північним апеляційним господарським судом постанови від 26.05.2020 у даній справі не було вирішено питання про розподіл судових витрат належним чином. Оскільки апеляційна інстанція лише частково задовольнила апеляційну скаргу позивача, судові витрати мають бути розподілені в порядку визначеному статтею 129 Господарського процесуального кодексу України, а, відповідно, частина судових витрат відповідача в суді першої та апеляційної інстанції також підлягає відшкодуванню.

1.6. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.07.2020 у справі №910/17251/19 у задоволенні заяви ТОВ "Воскресіння У" про розподіл судових витрат та ухвалення додаткового рішення відмовлено з посиланням на відсутність підстав для ухвалення додаткового рішення, оскільки судом апеляційної інстанції при прийнятті постанови від 26.05.2020 у справі №910/17251/19 питання щодо розподілу судових витрат було розглянуто відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

2. Короткий зміст вимог касаційної скарги та узагальнений виклад позицій інших учасників справи

2.1. Не погоджуючись з ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.07.2020 у справі №910/17251/19, ТОВ "Воскресіння У" подано касаційну скаргу, якою просить оскаржувану ухвалу суду апеляційної інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким стягнути з ТОВ "Хесторія Україна" на користь ТОВ "Воскресіння У" судові витрат за надання правничої допомоги у розмірі 14 256,00 грн.

2.2. Узагальнені доводи касаційної скарги ТОВ "Воскресіння У":

- судом апеляційної інстанції порушено порядок розподілу судових витрат, зокрема, судом не враховано пункт 3 частини четвертої статті 129 Господарського процесуального кодексу України, за яким, у разі часткового задоволення позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно розміру заявлених вимог;

- судом апеляційної інстанції в порушення приписів частини третьої статті 244 Господарського процесуального кодексу України розгляд заяви про розподіл судових витрат відбувався без виклику сторін. При цьому не враховано позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 26.06.2019 у справі №904/66/18.

2.3. У відзиві на касаційну скаргу ТОВ "Хесторія Україна" просило відмовити у її задоволенні, а оскаржувану ухвалу суду апеляційної інстанції залишити без змін.

3. Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду апеляційної інстанцій з посиланням на норми права, яким керувався суд

3.1. Відповідно до положень статті 300 Господарського процесуального кодексу України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

3.2. Предметом касаційного оскарження є ухвала Північного апеляційного господарського суду від 02.07.2020 у справі №910/17251/19 про відмову у задоволенні заяви ТОВ "Воскресіння У" про розподіл судових витрат та ухвалення додаткового рішення.

3.3. Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

3.4. Відповідно до частин першої, четвертої та дев`ятої статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір, зокрема, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

3.5. Згідно зі статтею 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви.

У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання.

3.6. Як встановлено судом апеляційної інстанції при ухваленні постанови Північним апеляційним господарським судом від 26.05.2020 у справі № 910/17251/19 було розглянуто питання щодо розподілу судових витрат відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Так суд апеляційної інстанції, задовольняючи частково позовні вимоги, прийшов до висновку, що понесені ТОВ "Хесторія Україна" судові витрати у вигляді сплаченого судового збору за подання позову та апеляційної скарги, відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, підлягають відшкодуванню пропорційно задоволеним вимогам у сумі 2 564,80 грн.

При цьому суд апеляційної інстанції зазначив, що оскільки спір виник внаслідок неправильних дій відповідача, судові витрати ТОВ "Воскресіння У" відповідно до частини дев`ятої статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

3.7. З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про відсутність правових підстав для ухвалення додаткового рішення на підставі пункту 3 частини першої статті 129 Господарського процесуального кодексу України, оскільки судом апеляційної інстанції при прийнятті постанови від 26.05.2020 у справі №910/17251/19 питання щодо розподілу судових витрат відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України було розглянуто.

3.8. За змістом частини четвертої статті 244 Господарського процесуального кодексу України вирішення питання щодо виклику сторони або інших учасників справи в судове засідання при ухваленні додаткового рішення належить до повноважень суду. Разом з тим, зазначена норма кореспондується з вимогами частини третьої цієї ж статті щодо його ухвалення в тому самому порядку, що й судового рішення.

Проте в даному випадку суд апеляційної інстанції додаткового рішення не приймав.

Посилання ТОВ "Воскресіння У" на правову позицію, викладену в постанові Верховного Суду від 26.06.2019 у справі № 904/66/18, колегією суддів відхиляються, оскільки правовідносини в цих справах та у справі, що переглядається, не є подібними, оскільки предметом касаційного оскарження у справі №904/66/18 була додаткова постанова, тоді як у справі №910/17251/19 предметом оскарження є ухвала про відмову у прийнятті додаткового рішення.

3.9. Доводи скаржника про порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права не знайшли свого підтвердження під час касаційного розгляду справи та не можуть бути підставою для скасування ухвали Північного апеляційного господарського суду.

4. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

4.1. Відповідно до частини третьої статті 304 Господарського процесуального кодексу України касаційні скарги на ухвали судів першої чи апеляційної інстанції розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції.

4.2. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 308 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу - без задоволення.

4.3. Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань. (стаття 309 Господарського процесуального кодексу України).

4.4. Переглядаючи у касаційному порядку в межах доводів та вимог касаційної скарги ухвалу суду апеляційної інстанції, Верховний Суд не встановив порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник.

4.5. З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що ухвала суду апеляційної інстанції є законною та обґрунтованою, тому касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу - без змін.

5. Судові витрати

5.1. З огляду на те, що Верховний Суд залишає касаційну скаргу без задоволення, судові витрати, пов`язані з розглядом справи у суді касаційної інстанції, покладаються на ТОВ "Воскресіння У".

Керуючись статтями 236, 238, 240, 244, 260, 300, 301, 304, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Воскресіння У" залишити без задоволення.

2. Ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 02.07.2020 у справі №910/17251/19 залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та не підлягає оскарженню.

Головуючий В. Студенець

Судді О. Баранець

О. Мамалуй