ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.10.2020 Справа №914/1036/20

За позовом:Товариства з обмеженою відповідальністю «Захід Агросервіс», Донецька обл., м. Маріуполь
до відповідача:Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи» «Львівгаз», м. Львів
про:скасування рішення Центральної комісії з розгляду актів про порушення споживачами природного газу вимог Кодексу ГРС від 26.11.2018р. щодо задоволення Акту про порушення №004700 від 20.09.2018р.
Суддя Крупник Р.В. Секретар Пришляк Ю.М.-В.
Представники сторін:
від позивача:Бердар С.В. представник
від відповідача:Білоус К.В. представник

ІСТОРІЯ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ.

На розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява ТОВ «Захід Агросервіс» до АТ «Оператор газорозподільної системи» «Львівгаз» про скасування рішення Центральної комісії з розгляду актів про порушення споживачами природного газу вимог Кодексу ГРС від 26.11.2018р. щодо задоволення Акту про порушення №004700 від 20.09.2018р.

Ухвалою від 30.04.2020р. залишено повну заяву ТОВ «Захід Агросервіс» без руху та надав заявнику строк для усунення недоліків позовної заяви.

У зв`язку з усуненням недоліків позовної заяви, 26.05.2020р. суд виніс ухвалу, якою прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі, розгляд справи ухвалив здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначив на 22.06.2020р.

Ухвалою від 22.06.2020р. виправлено описки, допущені в ухвалі Господарського суду Львівської області від 30.04.2020р. у справі №914/1036/20 при зазначенні найменування сторін та відкладено підготовче засідання на 06.07.2020р.

Ухвалою від 06.07.2020р. суд викликав позивача у підготовче засідання, відкладене на 20.08.2020р.

Ухвалою від 20.08.2020р. суд викликав позивача у підготовче засідання, відкладене на 31.08.2020р.

У підготовчому засіданні 31.08.2020р. оголошено перерву до 03.09.2020р.

Ухвалами від 03.09.2020р. суд відмовив у задоволенні заяви АТ «Оператор газорозподільної системи» «Львівгаз» про відвід судді Крупника Р.В. у справі №914/1036/20 та закрив підготовче провадження у справі, розгляд справи по суті призначив на 28.09.2020р.

Ухвалою від 28.09.2020р. відкладено розгляд справи на 12.10.2020р.

Представник позивача в судове засідання 12.10.2020р. з`явився, просив позов задовольнити повністю.

Представник відповідача в судове засідання 12.10.2020р. з`явився, просив позов у задоволенні позову відмовити.

АРГУМЕНТИ СТОРІН.

Аргументи позивача.

Позов обґрунтовано тим, що 01.01.2016р. між відповідачем та ТОВ «Еко Солод» (попереднє найменування позивача) укладено договір розподілу природного газу №094212Е17JDP016. 20.09.2018р. працівниками відповідача було складено Акт №32 про порушення позивачем як споживачем вимог Кодексу газорозподільних систем. На засіданні Центральної комісії з розгляду актів про порушення споживачами природного газу Кодексу ГРС, яке відбулося 26.11.2018р., прийнято рішення про нарахування ТОВ «Еко Солод» необлікованого об`єму природного газу на суму 103034,50 грн. На переконання позивача, при складанні Акта про порушення та при його розгляді комісією допущено ряд помилок, які в своїй сукупності призводять до недійсності Акта та неможливості визнання заборгованості, нарахованої в результаті його розгляду. Зокрема, положення п. 4 Глави 5 Розділу ХІ Кодексу ГРС передбачає виключно два варіанти для дійсності акту про порушення у разі відмови споживача від його підписання: 1) відмова споживача від підпису акту про порушення підтверджується відеозйомкою; 2) акт про порушення підписано представником оператора ГРМ та однією незаінтересованою особою (представником власника/користувача, на території чи об`єкті якого сталося порушення або органу місцевого самоврядування) за умови посвідчення цієї особи.

Як стверджує позивач, у даному випадку в Акті зазначено, що представник споживача відмовився від його підписання і він підписаний тільки трьома представниками оператора ГРМ. Відсутній підпис представника незаінтересованої особи (представника власника/користувача, на території чи об`єкті якого сталося порушення або органу місцевого самоврядування, також відсутня відеозйомка). Відповідно, за таких умов Акт не можна вважати дійсним.

Зауваження та заперечення щодо акту про порушення, які містяться в Акті також не підписані споживачем. За відсутності підпису представника заінтересованої особи та за відсутності відеозйомки, відсутня можливість встановити, що ці зауваження чи заперечення внесені в Акт про порушення споживачем (його представником).

Позивач стверджує, що згідно ч. 3 п. 11 глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРС, при розрахунку необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу має бути віднятий об`єм природного газу, фактично сплачений споживачем протягом періоду за який було порушення. Натомість, в Акті-розрахунку від 26.11.2018р. при нарахуванні вартості недооблікованого об`єму природного газу не враховується об`єм газу, який фактично сплачений споживачем протягом періоду, за який як вважає відповідач було порушення.

Крім цього, позивач зазначає, що п. 1 Глави 5 Розділу ХІ Кодексу ГРС передбачено, що у разі виявлення у споживача порушень, визначених у главі 2 цього розділу, на місці їх виявлення представником оператора ГРМ складається акт про порушення за формою, наведеною в додатку 16 до цього Кодексу. Проте, в Акті про порушення зазначено, що він складений за додатком 11, а не 16, а також складений за адресою місця знаходження ПАТ «Львівгаз»: м. Львів, вул. Золота, 42, а не за місцем знаходження об`єкта.

Наведені вище обставини, на думку позивача, є підставою для скасування рішенні Центральної комісії з розгляду актів про порушення споживачами природного газу Кодексу ГРС від 26.11.2018р.

Аргументи відповідача.

Відповідач відзиву на позовну заяву у строк, встановлений судом не подав. Разом з тим, у поясненнях по справі (вх. №21156/20 від 06.07.2020р.) відповідач просить суд у задоволенні позову відмовити, виходячи з наступного.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 20.05.2019р. у справі №914/121/19 за позовом ТОВ «Захід Агросервіс» до ПАТ по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» про скасування заборгованості, нарахованої за актом-розрахунком від 26.11.2018, відмовлено у задоволенні позову. Вказане рішення суду було залишене без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 29.10.2019р.У справі №914/121/19суди здійснювали оцінку Акту про порушення в сукупності з іншими доказами. У мотивувальній частині рішень суди вказали: «Таким чином, наявність зауважень споживача, викладених в акті перевірки, підтверджує його присутність при проведенні перевірки і складанні акту та підтверджує той факт, що він був ознайомленим з обставинами і суттю порушення, викладеними в акті про порушення». Відтак, суд обгрунтовано прийшов до висновку, що відсутність відеозапису відмови споживача від підписання акту про порушення, за наявності письмового зауваження споживача про причину відмови, свідчить про ознайомлення з текстом цього акту та не є підставою для визнання Акту про порушення недійсним, оскільки забезпечено захист прав споживача, який мав можливість надати свої зауваження та пояснення до акта про порушення, не погодитися з виявленим фактом вчинення споживачем дій, які призвели до порушення вимог Кодексу ГРС. Дефекти Акту не можуть спростовувати факт порушення, якщо він знайшов своє підтвердження в сукупності інших доказів.

Позивачем не заперечувався факт наявності самого порушення, натомість заперечувалася лише методологія нарахування об`ємів природного газу у разі виявлення порушень, що встановлена розділом ХІ Кодексу ГРС.

Заперечуючи проти позову, відповідач також вказує, що Акт про порушення був не єдиним документом, яким підтверджено факт наявності порушення та на підставі якого приймалося рішення комісії з розгляду актів про порушення споживачем природного газу вимог Кодексу ГРС. Зокрема, факт непридатності лічильника до експлуатації підтверджується актом перевірки технічного стану ПрЛГ від 20.09.2018р. №396, що був підписаний представником ТОВ «Захід Агросервіс»; довідкою про непридатність законодавчо регульованого засобу вимірювальної технічки №35/18-5448 від 07.09.2018р.

ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ.

01.01.2016р. між ТОВ «Еко Солод» (перейменовано згідно рішення єдиного учасника ТОВ «Еко Солод» №2 від 20.12.2018р. на ТОВ «Захід Агросевіс») та ПАТ «Львівгаз» (перейменовано на АТ «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз») укладено Типовий договір розподілу природного газу №094212Е17JDP016. Вказане не заперечується сторонами та підтверджується рішенням Господарського суду Львівської області від 20.05.2019р. у справі №914/121/19.

07.09.2018р. ДП «Львівстандартметрологія» проведено позачергову перевірку лічильника газу типу G-40, заводський №1455, 2012 року випуску, за результатами якої складено довідку від 07.09.2018 №35/18-5448, у якій встановлено непридатність законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки у зв`язку з похибкою, яка перевищує допустиме значення.

20.09.2018р. працівниками ПАТ «Львівгаз» складено Акт про порушення №32 (бланк №004700), в якому встановлено порушення споживачем (ТОВ «Еко Солод») Кодексу ГРС, згідно довідки про непридатність №35/18-5448 від 07.09.2018, виданої ДП «Львівстандартметрологія».

Як вбачається з Акту про порушення, такий підписаний комісією у складі працівників відповідача, якою проводилася перевірка. Також, з Акту прослідковується, що представник споживача відмовляється підписувати Акт, оскільки згідно Кодексу ГРС, будь-які донарахування під час планової перевірки лічильника є незаконними.

За результатами засідання Центральної комісії з розгляду актів про порушення споживачами природного газу вимог Кодексу ГРС було прийнято рішення (оформлене Протоколом №02/11 від 26.11.2018р.) про задоволення Акту про порушення №32 від 29.09.2018р. на підставі якого проведено споживачеві донарахування об`єму природного газу за період з 01.07.2018р. з 07:00 год. по 19.07.2018р. до 13:00 год. в кількості 9,680 тис. м3 на суму 103034,50 грн.

Листом від 07.12.2018р. №Lv03.2-СЛ-11810-1218 ПАТ «Львівгаз» скерувало на адресу споживача рахунок на оплату №000447035 від 05.12.2018р., повідомлення про припинення газопостачання №000447035 від 05.12.2018р. та Акт-розрахунок від 26.11.2018р.

Не погоджуючись із здійсненими нарахуваннями, позивач звернувся до Господарського суду Львівської області з позовом до ПАТ «Львівгаз» про скасування нарахованої за Актом-розрахунком від 26.11.2018р. заборгованості за необлікований (донарахований) об`єм природного газу в розмірі 103034,50 грн.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 20.05.2019р. у справі №914/121/19 у задоволенні позову відмовлено. Постановою Західного апеляційного господарського суду від 29.10.2019р. рішення Господарського суду Львівської області від 20.05.2019 у справі №914/121/19 залишено без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Як встановлено судом, підстави позовних вимог у справі №914/121/19були ідентичними тим, що є в даній справі. Відмінність між справою, що розглядається і справою №914/121/19 полягає в тому, що в останній справі предметом позовних вимог були не скасування рішення Центральної комісії з розгляду актів про порушення споживачами природного газу вимог Кодексу ГРС від 26.11.2018р. щодо задоволення Акту про порушення №004700 від 20.09.2018р., а скасування заборгованості нарахованої за актом. Господарські суди у справі №914/121/19, поміж іншого, наголосили на неналежному способі захисту, обраному позивачем.

Враховуючи вказаний висновок судів у справі №914/121/19, позивач звернувся з даним позовом, обравши належний спосіб захисту порушеного права.

ОЦІНКА ПОЗОВНИХ ВИМОГ.

Взаємовідносини оператора газорозподільних систем із суб`єктами ринку природного газу, зокрема, щодо умов забезпечення надійної і безпечної експлуатації газорозподільних систем та гарантованого рівня розподілу (переміщення) природного газу до/від суміжних суб`єктів ринку природного газу відповідної якості; комерційного, у тому числі приладового обліку природного газу в газорозподільній системі та визначення його об`ємів і обсягів передачі до/з газорозподільної системи, у тому числі в розрізі суб`єктів ринку природного газу, регламентовані Кодексом газорозподільних систем (надалі Кодекс ГРС), який затверджений постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 №2494.

Оскільки спірні правовідносини виникли між сторонами у 2018 році, відтак при розгляді цього спору слід застосовувати положення Кодексу ГРС у редакції, котра була чинною на момент виникнення спірних правовідносин.

Положеннями п. 3 глави 1 розділу І Кодексу ГРС визначено, зокрема, що дія цього Кодексу поширюється на операторів газорозподільних систем, замовників доступу та приєднання до газорозподільної системи, споживачів (у тому числі побутових споживачів), об`єкти яких підключені до газорозподільних систем, та на їх постачальників.

Договір розподілу природного газу має бути укладений Оператором ГРМ з усіма споживачами, у тому числі побутовими споживачами, об`єкти яких в установленому порядку підключені до/через ГРМ, що на законних підставах перебуває у власності чи користуванні Оператора ГРМ. Споживачі, у тому числі побутові споживачі, для здійснення ними санкціонованого відбору природного газу з ГРМ та можливості забезпечення постачання їм природного газу їх постачальниками зобов`язані укласти договір розподілу природного газу з Оператором ГРМ, до газорозподільної системи якого в установленому законодавством порядку підключений їх об`єкт. Договір розподілу природного газу є публічним та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України за формою Типового договору розподілу природного газу (положення п. 1, 3 глави 3 розділу VI Кодексу ГРС).

Відповідно до п. 1 глави 1 розділу Х Кодексу ГРС, приладовий облік природного газу в ГРМ організовується та здійснюється з метою отримання та реєстрації за допомогою комерційного ВОГ інформації про об`єми передачі (розподілу, споживання) природного газу в точках вимірювання та подальшого її використання при забезпеченні комерційного обліку природного газу між суб`єктами ринку природного газу.

За приписами п. 1 глави 6 розділу Х Кодексу ГРС, власник комерційного ВОГ або суб`єкт господарювання, що здійснює його експлуатацію на підставі відповідного договору з власником, забезпечує належний технічний стан комерційного ВОГ та його складових (зокрема ЗВТ), а також проведення періодичної повірки ЗВТ (крім населення) в порядку, визначеному главою 7 цього розділу, та відповідає за дотримання правил експлуатації комерційного вузла обліку та його складових (ЗВТ).

Пунктом 2 глави 6 розділу Х Кодексу ГРС встановлено, що протягом експлуатації комерційного ВОГ та його складових Оператор ГРМ та споживач (суміжний суб`єкт ринку природного газу) проводять такі спільні дії: контрольне зняття показань ЗВТ (лічильника газу); перевірку комерційного ВОГ та його складових відповідно до вимог цього Кодексу, зокрема контрольний огляд вузла обліку; монтаж/демонтаж ЗВТ на повірку (періодичну, позачергову, експертну), експертизу та/або ремонт. Контрольне зняття показань ЗВТ (лічильника газу) здійснюється Оператором ГРМ відповідно до власного графіка обходу споживачів та позапланово (за необхідності). Контрольний огляд вузла обліку здійснюється Оператором ГРМ за необхідності, але не рідше ніж один раз на шість місяців.

Так, положеннями п. 2, п. 3 глави 11 розділу Х Кодексу ГРС передбачено, зокрема, що позачергова чи експертна повірка комерційного ВОГ чи його складових проводиться відповідно до регламентів їх проведення уповноваженими представниками метрологічної організації та в спеціально обладнаних приміщеннях із застосуванням стаціонарного повірочного обладнання або на місці монтажу комерційного ВОГ пересувними повірочними лабораторіями, які атестовані у встановленому законодавством порядку. За підсумками проведення позачергової чи експертної повірки на місці її проведення уповноважений представник метрологічної організації оформлює відповідний висновок.

Як з`ясовано судом, 07.09.2018р. ДП «Львівстандартметрологія» за результатами повірки лічильника газу типу G-40, заводський №1455, встановлено непридатність законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки у зв`язку з похибкою, яка перевищує допустиме значення, про що складено довідку від 07.09.2018 №35/18-5448.

До порушень (за умови відсутності несанкціонованого втручання в ГРМ або роботу ЗВТ), що сталися внаслідок пошкодження чи позаштатного режиму роботи комерційного ВОГ або його складових (які кваліфікуються як «не з вини споживача»), але внаслідок яких споживачу здійснюється перерахунок розподіленого (спожитого) об`єму природного газу, належать, зокрема: пошкодження ЗВТ (лічильника газу) або робота комерційного ВОГ чи його складових в позаштатному режимі, внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним ВОГ не обліковується або обліковується некоректно (пп. 1 п. 3 глави 2 розділу ХІ Кодексу ГРС).

Приписами п. 1-2 глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРС визначено, зокрема, що у разі виявлення у споживача або несанкціонованого споживача порушень, визначених у главі 2 цього розділу, на місці їх виявлення представником Оператора ГРМ складається акт про порушення за формою, наведеною в додатку 16 до цього Кодексу. Акт про порушення після пред`явлення представником Оператора ГРМ службового посвідчення складається в присутності споживача / несанкціонованого споживача та/або незаінтересованої особи (представника власника/користувача, на території чи об`єкті якого сталося порушення, або органу місцевого самоврядування) за умови посвідчення його особи та засвідчується їх особистими підписами. Акт про порушення складається в двох примірниках, один з яких залишається у споживача (несанкціонованого споживача), який має право внести до акта про порушення свої зауваження та заперечення.

Судом встановлено, що 20.09.2018р. працівниками ПАТ «Львівгаз» складено Акт про порушення №32 (бланк №004700), згідно якого позивачем допущено порушення вимог Кодексу ГРС, оскільки відповідно до довідки ДП «Львівстандартметрологія» №35/18-5448 від 07.09.2018, ЗВТ не відповідає вимогам Р 50-071-98 «Лічильники газу побутові методи та засоби повірки», відповідно ЗВТ є непридатним похибка перевищує допустиме значення.

Відповідно до п. 4 глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРС, у разі відмови споживача (несанкціонованого споживача) від підписання акта про порушення він вважається дійсним, якщо його підписали: або більше одного представника Оператора ГРМ, а відмова споживача (несанкціонованого споживача) від підпису акта про порушення підтверджується відеозйомкою; або представник Оператора ГРМ та одна незаінтересована особа (представника власника/користувача, на території чи об`єкті якого сталося порушення, або органу місцевого самоврядування) за умови посвідчення цієї особи. У разі відмови споживача (несанкціонованого споживача) від підписання акта про порушення про це робиться відмітка в обох примірниках акта про порушення, один з яких надсилається споживачу (несанкціонованому споживачу) рекомендованим поштовим відправленням.

Як вбачається з Акту про порушення, представник споживача від його підписання відмовився, однак у графі Акту «Зауваження споживача (його представника) до цього Акта про порушення» зазначив, що відмовляється підписувати Акт, оскільки згідно Кодексу ГРС, будь-які донарахування під час планової перевірки лічильника є незаконними.

Згідно п. 8, 11 глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРС, акт про порушення має бути розглянутим комісією з розгляду актів про порушення Оператора ГРМ, яка визначає його правомірність та приймає щодо них відповідне рішення. За результатами розгляду акта про порушення на засіданні комісії може бути прийнято рішення про його задоволення (повністю або частково), або необхідність додаткового обстеження чи перевірки, або додаткових пояснень тощо, або скасування акта про порушення. При задоволенні комісією акта про порушення складається акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості.

26.11.2018р. за участі представника споживача відбулося засідання Центральної комісії з розгляду актів про порушення споживачами природного газу вимог Кодексу ГРС, на якому прийнято рішення (оформлене Протоколом №02/11 від 26.11.2018р.) про задоволення Акту про порушення №32 від 29.09.2018р. та донарахування споживачеві об`єму природного газу за період з 01.07.2018р. з 07:00 год. по 19.07.2018р. до 13:00 год. в кількості 9,680 тис. м3 на суму 103034,50 грн.

З підстав, викладених у позовній заяві позивач вважає, що Акт про порушення не може вважатися дійсним, а тому у Центральної комісії з розгляду актів про порушення споживачами природного газу вимог Кодексу ГРС не було підстав задовольняти Акт, відповідно рішення, оформлене Протоколом №02/11 від 26.11.2018р. підлягає скасуванню.

Суд не погоджується з твердженнями позивача щодо недійсності Акту про порушення (в т.ч. невірного розрахунку вартості об`єму недорахованого природного газу), як підставу для скасування рішення Центральної комісії з розгляду актів про порушення споживачами природного газу вимог Кодексу ГРС, оформлене Протоколом №02/11 від 26.11.2018р., виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 73, ч. 1 ст. 74, ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частиною 4 ст. 75 ГПК України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Суд зазначає, що преюдиціальність - це обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки вони вже встановлені у рішенні чи вироку і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами.

Аналогічна позиція викладена в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.02.2020 р. у справі №917/154/15.

З матеріалів справи вбачається, що обставини того чи мало місце порушення, зазначене в Акті про порушення №32 від 20.09.2018р., чи правомірно складено Акт про порушення №32 від 20.09.2018р. та чи правильно оператором ГРМ розраховано вартість досліджувалися господарськими судами при розгляді справи №914/121/19, у котрій брали участь ті ж самі сторони, що і в цій справі..

За результатами розгляду справи №914/121/19 Господарським судом Львівської області (яке набрало законної сили) встановлено наступне:

- наявність зауважень споживача, викладених в акті перевірки підтверджує його присутність при проведенні перевірки і складанні акту, та підтверджує ті обставини, що він був ознайомлений з обставинами і суттю порушення, викладеними в акті про порушеннями;

- відсутність відеозапису відмови споживача від підписання акту про порушення, за наявності письмового зауваження споживача про причину відмови, не є підставою для визнання недійсності акту про порушення, оскільки, забезпечено захист прав споживача, який мав можливість надати свої зауваження до акта про порушення, надати пояснення, не погодитись з виявленим фактом вчинення споживачем дій, які призвели до порушення вимог Кодексу ГРС, тому недоліки процедури складання акта, в даному випадку, не позбавляє останнього його належної доказової сили.

- дефекти акту перевірки не можуть спростовувати факт порушення, якщо він знайшов своє підтвердження в сукупності інших доказів. Для нарахування споживачу суми недорахованого об`єму газу визначальним є сам факт порушення вимог Кодексу ГРС, який може доводитися у тому числі, але не виключно актом;

- на підставі рішення комісії та Акту про порушення складено Акт-розрахунок від 26.11.2018, згідно якого здійснено донарахування об`ємів природного газу в обсязі 9,68 тис. м3 на суму 103034,50 грн., у зв`язку із визнанням лічильника газу типу РГС типорозміру G-40 №1455 непридатним до застосування за результатами позачергової повірки за період з 1 липня по 19 липня 2018 року, тобто з початку розрахункового періоду до дати встановлення та опломбування справного та повіреного ЗВТ.

Враховуючи те, що за результатами розгляду справи №914/121/19 судами достеменно встановлено факт порушення позивачем положень Кодексу ГРС (яке полягало у непридатності законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки (ЗВТ) у зв`язку з похибкою, яка перевищує допустиме значення), а також належність складення Акту про порушення №32 від 20.09.2018р., то в суду при розгляді цієї справи не має прав та необхідності встановлювати їх знову та піддавати сумніву рішення у справі №914/121/19, яке вступило в законну силу.

Крім цього, при вирішенні даної справи суд керується принципом res judicata, базове тлумачення якого вміщено в рішеннях Європейського суду з прав людини від 03.12.2003 у справі «Рябих проти Росії», від 09.11.2004 у справі «Науменко проти України», від 18.11.2004 у справі «Праведная проти Росії», від 19.02.2009 у справі «Христов проти України», від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України», в яких цей принцип розуміється як елемент принципу юридичної визначеності, що вимагає поваги до остаточного рішення суду та передбачає, що перегляд остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду не може здійснюватись лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі, а повноваження судів вищого рівня з перегляду (у тому числі касаційного) мають здійснюватися виключно для виправлення судових помилок і недоліків. Відхід від res judicate можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини, наявності яких у цій справі скаржник не зазначив й не обґрунтував.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 31.05.2012р. у справі «Есертас проти Литви» вважає, що ситуація, за якої фактичні обставини, що були встановлені в остаточному судовому рішенні в справі, пізніше спростовуються судом у новій справі між тими самими сторонами, є тотожною ситуації, у якій завдяки новому розгляду справи, в якій ухвалене остаточне та обов`язкове рішення, останнє скасовується повністю. Вказане є недопустимим та порушує ст. 6 Конвенції.

З огляду на неприпустимість повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами, судом відхиляються твердження позивача про недійсність Акту про порушення, як підстави для скасування рішення комісії від 26.11.2018р.

Щодо покликань позивача на те, що Акт про порушення складається за формою, наведеною в додатку 16 до Кодексу ГРС, проте в Акті про порушення №32 від 20.09.2018р. зазначено, що він складений за додатком 11, а не 16, то такі відхиляються судом. Додатком №11 до Кодексу ГРС є Договір на приєднання до газорозподільної системи (для приєднання, що є стандартним), тому в даному випадку має місце технічна описка в номері додатку, а не складення Акту про порушення за невідповідною формою.

Враховуючи те, що дійсність Акту про порушення та правильність нарахування необлікованого об`єму природного газу споживачеві (на недійсність якого та невірність розрахунку вказував позивач, як на підстави скасування рішення комісії) встановлена судами у господарській справі №914/121/19, а позивачем належними та допустимими доказами не було доведено допущення комісією порушень при прийнятті оскаржуваного рішення (оформленого Протоколом №02/11 від 26.11.2018р.), суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити.

СУДОВІ ВИТРАТИ.

У відповідності до ч. 1 ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, сплачений за подання позовної заяви у справі судовий збір, залишається за позивачем у зв`язку з відмовою у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 2, 12, 42, 123, 129, 222, 233, 236, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову відмовити повністю.

2. Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду в порядку і строки, передбачені ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 21.10.2020р.

Суддя Р.В. Крупник