ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.10.2020 справа № 914/942/20

м. Львів

Господарський суд Львівської області у складі судді Матвіїва Р.І. за участю секретаря судового засідання Демчук А.П., розглянувши матеріали

за позовом: Національного банку України, м. Київ,

до відповідача: Приватного підприємства "Компанія "Астра", м. Львів,

предмет позову: стягнення 425,10 грн.,

підстава позову: порушення умов договору № 100523 від 24.09.2018 року,

за участю представників:

позивача: не з`явився,

відповідача: не з`явився,

встановив:

17.04.2020 року до Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Національного банку України до Приватного підприємства "Компанія "Астра" про стягнення 425,10 грн.

Ухвалою суду від 22.04.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без судового засідання та без виклику сторін. Встановлено, що розгляд справи по суті починається через Розгляд справи по суті починається через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі 25.05.2020 року. Встановлено відповідачу строк - 17 днів з дня отримання ухвали для подання відзиву на позов та заяви з запереченням проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження у разі їх наявності, 7 днів з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення, позивачу - 7 днів з дня отримання відзиву на позов для подання відповіді на відзив.

Відводів складу суду сторонами не заявлено.

До суду надійшов відзив на позовну заяву від 08.06.2020 року.

07.08.2020 року судом постановлено ухвалу про здійснення подальшого розгляду справи за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання у справі призначено на 26.08.20р.

У судовому засіданні 26.08.2020 року представником позивача подано супровідний лист із документами. Судом відкладено підготовче засідання на 10.09.2020 року.

08.09.2020 року від позивача надійшла відповідь на відзив.

Судове засідання 10.09.2020 року не відбулося у зв`язку з тимчасовою відсутністю судді, пов`язаною з відпусткою. Ухвалою суду від 11.09.2020 року призначено підготовче засідання на 24.09.2020 року. У судовому засіданні 24.09.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 15.10.2020 року.

У судове засідання 15.10.2020 року сторони явку представників не забезпечили причин неявки не повідомили, заяв, клопотань не подавали.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з відстеженням поштових відправлень за трек-кодами 930 (адресоване позивачу) та 000 (адресоване відповідачу) відповідно до списків згрупованих поштових відправлень суду від 01.10.2020 року кореспонденція суду отримана адресатами 05.10.2020 року та 07.10.2020 року відповідно.

Суд враховує, що серед принципів господарського судочинства є, зокрема, верховенство права, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін, розумність строків розгляду справи судом.

Одночасно, застосовуючи відповідно до ч. 1 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України, ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду неефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (параграфи 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі "Смірнова проти України").

Суд також враховує позицію Верховного Суду, висловлену у постанові від 15.05.2020 року у справі № 0870/8014/12, про те, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

За наведених умов, зокрема, належного повідомлення сторін про дату та час судового засідання, відсутності позицій сторін щодо необхідності відкладати розгляд справи та відсутності клопотань щодо не здійснення розгляду справи за відсутності представників сторін, суд вважає за можливе розглянути справу по суті за наявними матеріалами.

У судовому засіданні 15.10.2020 року судом підписано вступну та резолютивну частини рішення.

СУТЬ СПОРУ ТА ПРАВОВА ПОЗИЦІЯ СТОРІН

Як зазначає позивач, відповідач неналежним чином виконував свої зобов`язання з технічного обслуговування ліфтів на об`єктах Національного банку України у м. Львові. Так, ПП «АСТРА» не надавав послуги з профілактичного обслуговування ліфтів, протягом червня-серпня 2019 року. Позивач звертався до відповідача із претензією, в якій зазначалося про порушенням останнім умов договору, а саме пункту 2.3 та нараховувались штрафні санкції в розмірі 323,69 грн. Повторно позивач звертався із претензією до відповідача у листопаді, оскільки відповідні послуги не надавалася і у вересні 2019 року. Вимоги претензій відповідач не виконує. Відтак, позивач звернувся до суду із позовом про стягнення 425,10 грн. штрафних санкцій.

Відповідач стосовно позовних вимог заперечує, стверджує, що акти, надані позивачем, складені односторонньо та доказів їх надіслання відповідачу не подано. Також відповідач зазначає, що підстав для складення таких актів не було, адже немає доказів, що підрядник відмовився від підписання надісланих йому актів.

ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ З МАТЕРІАЛІВ СПРАВИ

24.09.2018 року Національний банк України (згідно з договором - замовник, надалі по тексті рішення - позивач) і Приватне підприємство «Компанія «Астра» (згідно з договором - виконавець, надалі по тексті рішення - відповідач) уклали договір № 100523, відповідно до якого виконавець зобов`язується на власний ризик, власними силами, в порядку та на умовах, визначених цим договором, надати, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити послуги з технічного обслуговування ліфтів на об`єкті Національного банку України в м. Львові (далі - послуги), які включають в себе:

- послуги з профілактичного технічного обслуговування ліфтів;

- послуги з технічного обслуговування щодо усунення несправностей ліфтів;

- забезпечення проведення вимірювання опору ізоляції обладнання, кабелів та перехідних опорів заземлення обладнання, вимірювання повного опору петлі «фазануль» (відповідно до вимог ПББЕЛ) з оформленням відповідних протоколів перевірки;

- забезпечення проведення періодичних (чергових) та позачергових технічних оглядів (відповідно до вимог ПББЕЛ).

Роботи з капітального ремонту ліфтів не входять до складу послуг та предмету цього договору.

Також договором визначено, що місце надання послуг: об`єкти Національного банку України в м. Львові за адресами згідно з додатком 1 до цього договору - м. Львів, вул. Коперника, 4, реєстраційні номери - Л-5305, Л-5306, Л-5540 (п. 2.2 договору та додаток № 1 до договору).

Як визначено п. 2.3 договору, послуги з профілактичного технічного обслуговування ліфтів об`єктів надаються щомісячно протягом всього строку дії договору.

Відповідно до п. 2.4 договору послуги з технічного обслуговування щодо усунення несправностей ліфтів надаються протягом всього строку дії договору при виникненні несправностей, за заявкою замовника.

Після надання послуг на кожному об`єкті, виходячи з фактичних обсягів надання послуг та використаних при цьому вузлів, деталей, запасних частин, комплектуючих, мастил, Виконавець не пізніше останнього робочого дня звітного місяця складає та передає замовнику для підписання акт про приймання-передавання наданих послуг в трьох примірниках: два - для замовника, один - для виконавця (п. 2.12).

Згідно з п. 3.1 договору виконавець повинен надати замовнику послуги, якість яких забезпечує надійну і безперебійну роботу ліфтів на об`єктах Національного банку України. Виконавець зобов`язується надавати послуги якісно, відповідно до діючих в Україні нормативно-правових актів та нормативних документів, якими встановлюються вимоги до якості послуг даного виду.

Неякісно надані послуги за цим договором замовником не приймаються і не оплачуються (п. 3.5).

Щодо ціни, то загальна вартість цього договору становить 50 000,00 грн., у тому числі ПДВ (20%) - 8333,13 грн., відповідно до додатку 3 до цього договору, і включає в себе всі податки і збори та всі інші витрати, пов`язані з наданням послуг (п. 4.1 ).

Згідно з п. 5.3 договору факт надання послуг за відповідний місяць підтверджується актом про приймання-передавання наданих послуг, що надається виконавцем замовнику для підписання щомісячно, не пізніше останнього робочого дня звітного місяця.

Сторона, що не може виконувати зобов`язання за цим договором унаслідок дії обставин непереборної сили, повинна не пізніше ніж протягом трьох робочих днів з моменту їх виникнення повідомити про це іншу сторону у письмовій формі. Невиконання цієї вимоги не дає жодній із сторін права посилатись надалі на вищезгадані обставини (п. 10.2).

Як вбачається з додатку № 3 до договору, ціна послуги з технічного обслуговування ліфта за один місяць за одиницю за ліфт Л-5540 становить 1000 грн., за ліфт Л-5306 - 1000 грн., за ліфт Л-5305 - 1300 грн., ліфт ППНВФ «Вігтек» - 420 грн.

25.09.2019 року позивачем складено претензію про необхідність сплати відповідачем штрафних санкцій, передбачених п. 8.2 договору, за порушення п. 2.3 договору. Згідно із претензією додатками до неї вказано акти щодо ненадання послуг за договором від 01.07.2019, 01.08.2019 і 01.09.2019р. Докази надіслання - повідомлення про вручення поштового відправлення, датоване 26.09.2019 року і отримане адресатом 30.09.2019 року, долучено до позовної заяви.

11.11.2019 року складено ще одну претензію про необхідність сплати штрафних санкцій, яку разом з актом щодо ненадання послуг за договором від 01.10.2019 надіслано відповідачу 14.11.2019 року та отримано відповідачем 18.11.2019 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Позивачем після подання відповідачем відзиву також долучено копію листа від 31.10.2019 року із зауваженнями щодо надання послуг, а саме про порушення строків надання таких, що підтверджується актом від 01.10.2019 року (докази надіслання листа - повідомлення про вручення від 01.11.2019 року, отримане адресатом 04.11.2019 року).

26.09.2019 року відповідачу було надіслано претензію № 1 від 25.09.2019 року (додатки до претензії: довіреність та акти щодо ненадання послуг від 01.07.2019 року, від 01.08.2019 року, від 01.09.2019 року) про необхідність сплати штрафних санкцій в сумі 323,69 грн. за ненадання щомісячних послуг з технічного обслуговування ліфтів.

14.11.2019 року відповідачу надіслано претензію № 2 від 11.11.2019 року про необхідність сплати штрафних санкцій на суму 101,41 грн. (додатки до претензії: довіреність та акт щодо ненадання послуг від 01.10.2019 року), що підтверджено повідомленням про вручення поштового відправлення, яке отримане адресатом 18.11.2019 року.

Позивачем подано в матеріали справи акти від 01.07.2019 року, від 01.08.2019 року, від 02.09.2019 року та від 01.10.2019 року про ненадання послуг за договором від 24 вересня 2018 року № 100523, а саме в червні 2019 року, в липні 2019 року, в серпні 2019 року, в вересні 2019 року не надано послуги з профілактичного технічного обслуговування ліфтів на об`єкті Національного банку України у м. Львові через неприбуття впродовж червня, липня, серпня, вересня 2019 року, персоналу виконавця на місце надання послуг: об`єкт Національного банку України у м. Львові по вул. Коперника, 4. Вказані акти підписані зі сторони замовника та не підписані від імені виконавця, хоча 26.09.2019 року, 01.11.2019 року та 14.11.2019 року надсилались відповідачу. Відповідь відповідача із обґрунтуванням причин непідписання актів у матеріали справи жодною зі сторін не подано.

Із наявних у матеріалах справи паспортів електричного маловантажного підйомника (250 кг), паспортів ліфтів з номерами Л-5306, вбачається внесення запису про проведення Компанією «Астра» періодичного технічного огляду ліфта 25.08.2018 року, 28.08.2020 року, 23.08.2020 року, 27.08.2020 року. Тобто у спірний період - червень - вересень 2019 року записи про проведення технічних оглядів до паспортів ліфтів не вносились.

Із витягів із журналів реєстрації технічного обслуговування і ремонту ліфтів на об`єкті національного банку України за адресою вул. Коперника, 4 (вантажопідйомністю 250 кг, 630 кг - реєстраційний номер Л-5306, 1000 кг - реєстраційний номер Л-5305, 400 кг - реєстраційний номер Л-5540) наявні записи з лютого 2019 року по травень 2019 року (прізвище електромеханіка - Максимяк), а також у листопаді та грудні 2019 року (електромеханік - Новіков), записи щодо проведення технічного огляду у період червень - вересень 2019 року не внесені.

Дані факти матеріалами справи підтверджуються, документально не спростовувались.

ВИСНОВКИ СУДУ

Дослідивши представлені суду докази, суд вважає позовні вимоги підставними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти.

Аналізуючи умови договору та враховуючи положення ст. 901 ЦК України, суд вважає, що укладений між сторонами договір за своєю правовою природою відноситься до договорів про надання послуг.

За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (ч. 1 ст. 901 ЦК України).

Як встановлено вище, на виконання умов договору відповідач мав обов`язок у встановлені договором строки надавати послуги по обслуговуванню ліфтів для забезпечення безперебійної роботи ліфтів. Так, згідно з п. 6.3 договору виконавець зобов`язаний, зокрема,

- надати послуги у строки, встановлені цим договором;

- забезпечити безперебійну роботу ліфтів відповідно до Положення «Про систему технічного обслуговування та ремонту ліфтів в Україні» КД 36.1-001-2000, затвердженого наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 10 квітня 2000 № 73, та СОУ ЖКГ 00.01-011:2010;

- забезпечити надання послуг, якість яких відповідає вимогам, установленим в розділі 3 цього договору та безкоштовно виправляти за власною ініціативою та/або на вимогу замовника всі виявлені недоліки наданих послуг у погодженні з замовником строки;

- надавати послуги з профілактичного технічного обслуговування ліфтів згідно з переліком, вказаним в додатку 2 до цього договору та послуги з технічного обслуговування ліфтів щодо усунення несправностей як при наявності технічної документації на обладнання, так і при її відсутності на об`єкт;

- надавати на вимогу замовника всю наявну інформацію про хід надання послуг за договором;

- реєструвати надання послуг у відповідних журналах замовника, представником виконавця (який має на те відповідні права);

- своєчасно готувати ліфти та забезпечити проведення періодичних (чергових) та позачергових технічних оглядів, поставивши до відома замовника вносити відповідні записи до паспортів ліфтів.

Пунктом 6.2 договору передбачено також права замовника, зокрема:

- у разі невиконання або неналежного виконання виконавцем зобов`язань за цим договором достроково в односторонньому порядку розірвати цей договір, письмово повідомивши про це виконавця у строк, не менше ніж за 30 (тридцять) календарних днів до дати фактичного розірвання договору;

- контролювати надання послуг у строки, встановлені цим договором.

Як встановлено судом вище, у червні 2019 року, у липні 2019 року, у серпні 2019 року та у вересні 2019 року не надано послуги з профілактичного технічного обслуговування ліфтів на об`єкті Національного банку України у м. Львові через неприбуття у вказаний період персоналу виконавця на місце надання послуг. Наведена обставина підтверджується актами, складеними позивачем і надісланими відповідачу, та відсутністю записів за вказаний період у журналах реєстрації технічного обслуговування і ремонту ліфтів.

Так, відповідач, заперечуючи позовні вимоги, стверджує, що згідно з доказами надіслання поштової кореспонденції, які надано позивачем, насправді було надіслано непідписані рахунки-фактури за спірний період. Проте, суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Також суд звертає увагу на необхідність дотримання критеріїв належності, допустимості та вірогідності доказів, наданих сторонами на підтвердження своєї позиції. Так, на підтвердження висловленого у відзиві відповідачем не подано жодного доказу, зокрема рахунків, які нібито надсилались позивачу та були ним повернуті відповідачу, не надано доказів складення ним актів про приймання-передавання наданих послуг на виконання п. 5.3 договору. Відсутні у матеріалах справи і повідомлення виконавця стосовно неможливості виконання зобов`язання за цим договором унаслідок дії обставин непереборної сили, як це передбачено п. 10.2 договору. Щодо заперечень відповідача в тій частині, що акти, надані позивачем, складені ним односторонньо, то такі заперечення не спростовують їх належності як доказу в даній ситуації, адже відповідні акти складені внаслідок неприбуття представників відповідача для надання відповідних послуг упродовж звітного місяця та надіслані відповідачу для підписання, проте залишись не підписаними саме внаслідок їх непідписання відповідачем.

Відтак, належними та допустимими доказами відповідач не спростував обставину ненадання ним послуг позивачу у спірний період - червень - вересень 2019 року, натомість докази, надані позивачем, є належними і доводять підставу позову в даній справі.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (п. 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини 1 статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Статтею 549 Цивільного кодексу України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Видами забезпечення виконання зобов`язання за змістом положень частини 2 статті 546 Цивільного кодексу України є неустойка, порука, гарантія, застава, притримання, завдаток, а частиною 2 цієї норми визначено, що договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що перелік забезпечувальних заходів для належного виконання зобов`язання не є вичерпним і сторони, використовуючи принцип свободи договору, передбачений статтею 627 Цивільного кодексу України, мають право встановити й інші, окрім тих, що передбачені частиною 1 статті 546 ЦК України, засоби, які забезпечують належне виконання зобов`язання, за умови, що такий вид забезпечення не суперечить закону.

Сторони договору, за відсутності встановлених спеціальними законами обмежень, не позбавлені права передбачити у договорі господарську санкцію, що стягується за прострочення негрошового зобов`язання у відсотках до суми невиконаного зобов`язання за кожен день прострочення, та звернутися з вимогою про її стягнення у зв`язку з простроченням зобов`язання (позиція, наведена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 25.06.2018 року у справі № 912/2483/17).

Договором передбачено, що у разі несвоєчасного надання послуг з профілактичного технічного обслуговування ліфтів з вини виконавця, виконавець на вимогу замовника, після складання акта про несвоєчасне надання послуг з профілактичного технічного обслуговування (у разі відмови виконавця від підписання такого акту, замовник має право скласти цей акт в односторонньому порядку), виплачує штрафні санкції протягом десяти робочих днів після отримання цієї вимоги в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачуються штрафні санкції від вартості послуг з технічного обслуговування конкретного ліфта за один місяць за кошти день прострочення до дня фактичного виконання зобов`язань (п. 8.2 договору).

Згідно з п. 8.4 договору у разі порушення строків надання послуг, визначених у цьому договорі (крім п.п. 8.2, 8.3 цього договору), виконавець сплачує замовнику штрафні санкції у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачуються штрафні санкції, від вартості несвоєчасно наданих послуг за кожний день прострочення до дня фактичного виконання зобов`язань.

Починаючи з вересня 2019 року, позивач неодноразово звертався до відповідача із претензіями щодо необхідності сплати штрафних санкцій за несвоєчасне надання послуг з технічного обслуговування ліфтів у червні - вересні 2019 року, виходячи з вартості щомісячних послуг - 3 720,00 грн., що підтверджується претензіями та доказами їх надіслання і отримання адресатом.

Як встановлено вище, згідно з додатком № 3 до договору, ціна послуги з технічного обслуговування ліфта за один місяць за одиницю за ліфт Л-5540 становить 1000 грн., за ліфт Л-5306 - 1000 грн., за ліфт Л-5305 - 1300 грн., ліфт ППНВФ «Вігтек» - 420 грн., тобто всього 3 720,00 грн.

Суд зазначає, що із розрахунку штрафних санкцій позивача вбачається нарахування таких за формулою пені з урахуванням кількості днів прострочення, що не перевищує кількості днів у відповідному місця, а саме 30 днів у червні 2019 року, 31 день у липні та серпні 2019 року, 30 днів у вересні 2019 року.

Здійснивши перерахунок штрафних санкцій, суд зазначає, що такі пораховані правильно, адже пеня за червень 2019 року становить 107,01 грн., за липень 2019 року - 109,26 грн., за серпень 2019 року - 107,42 грн. і за вересень 2019 року - 101,41 грн. Враховуючи встановлені та не спростовані обставини порушення відповідачем договірних зобов`язань по своєчасному наданню послуг позивачу по обслуговуванню ліфтів упродовж червня - вересня 2019 року, суд зазначає про правомірність позовних вимог про стягнення суми штрафних санкцій з відповідача. Відтак, позовні вимоги про стягнення 425,10 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно ч. 1, ч. 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно ст. 78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно ст. 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ст. 129 Господарського сплачений судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 74, 76-80, 129, 237, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного підприємства «Компанія «Астра» (ідентифікаційний код юридичної особи 30477310, 79068, Львівська обл., місто Львів, вул. Гетьмана Мазепи, будинок 4, квартира 112) на користь Національного банку України (ідентифікаційний код юридичної особи 00032106, 01601, місто Київ, вул. Інститутська, будинок 9) 425,10 грн. штрафних санкцій і 2 102,00 грн. в рахунок відшкодування сплаченого судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 19.10.2020 року.

Суддя Р.І. Матвіїв