За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробнича фабрика «Сімі»
про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробнича фабрика «Сімі»
до Фізичної особи - підприємця Веселова Артема Вікторовича
про стягнення 4 525,14 грн,
Суддя Удалова О.Г.
без виклику представників сторін
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Виробнича фабрика «Сімі» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Фізичної особи - підприємця Веселова Артема Вікторовича про стягнення 4 525,14 грн за поставлений позивачем, але не оплачений відповідачем товар (3 624,10 грн основного боргу, 216,62 грн пені, 245,36 грн 18% річних, 76,65 грн інфляційних, 362,41 грн штрафу).
У процесі судового розгляду встановлено, що до відкриття провадження в справі відповідач перерахував позивачеві кошти за товар в розмірі 3 624,10 грн, що підтверджуються платіжним дорученням № 2PL825063 від 03.08.2020 на суму 2 009,01 грн та випискою з банку про рух коштів, відповідно до якої відповідачем сплачено 31.07.2020 суму заборгованості в розмірі 1 615,00 грн, водночас судом встановлено, що позивач звернувся за захистом своїх прав до суду 30.07.2020, що підтверджується штемпелем пошти на конверті та описі вкладення у цінний лист.
Крім того, представником позивача було повідомлено суд про компенсацію судових витрат, в якій останній зазначив, що остаточна вартість правничої допомоги та розрахунок витрат на правничу допомогу, які позивач сплатить у зв`язку з розглядом справи, та відповідні докази понесених ним витрат будуть надані протягом п`яти днів після ухвалення рішення.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 19.10.2020 у справі № 910/11413/20 позов задоволено частково; закрито провадження у справі в частині стягнення основного боргу в розмірі 3 624,10 грн; присуджено до стягнення з Фізичної особи - підприємця Веселова Артема Вікторовича на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробнича фабрика «Сімі» 216,62 грн пені, 362,41 грн штрафу, інфляційні втрати в розмірі 54,45 грн, 18% річних в розмірі 245,36 грн та 408,24 грн судового збору; в іншій частині позову відмовлено.

21.10.2020 позивач через відділ діловодства суду подав заяву про уточнення розрахунку судових витрат, які позивач поніс у зв`язку з розглядом справи, до якої долучено докази понесення витрат, та відповідно до змісту якої заявник просить ухвали додаткове рішення у справі з покладенням на відповідача понесених позивачем витрат на оплату правничої професійної допомоги в розмірі 3 500,00 грн.

Приймаючи додаткове рішення у справі № 910/11413/2019, суд виходив з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 221 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Згідно з ч. 2 ст. 221 ГПК України для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Частиною 3 ст. 221 ГПК України встановлено, що у випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 2 ст. 126 ГПК України закріплено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 3 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним з: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 126 ГПК України).

За приписами ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи (до яких у тому числі відносяться й витрати на професійну правничу допомогу), покладаються: у разі відмови в позові - на позивача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з ч. 5 ст. 126 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (ч. 8 ст. 129 ГПК України).

У позовній заяві позивачем наведено попередній орієнтовний розрахунок судових витрат, які він очікував понести у зв`язку з розглядом справи, у т.ч. витрати на правничу допомогу у орієнтовному розмірі 10 000,00 грн (з розрахунку 1 год роботи адвоката 700,00 грн).

Відповідно до поданої заяви про ухвалення додаткового рішення у справі позивачем уточнено розрахунок заявлених витрат та зазначено про розмір фактично понесених витрат 3500,00 грн., які він просить покласти на відповідача.

В обґрунтування вищевказаної заяви позивач надав наступні докази.

На підтвердження понесених ним судових витрат позивач долучив до матеріалів справи:

- копію договору № 1520 про надання правової допомоги від 17.05.2019, укладеного між ТОВ «Виробнича Фабрика «СІМІ» (клієнт) та Адвокатським об`єднанням «ІСТ ЛЕКС» (АО), за якого клієнт доручив, а адвокат прийняв на себе зобов`язання надавати клієнту правову допомогу, здійснювати представницькі повноваження, захищати права і законні інтереси клієнта в обсязі та на умовах договору та за домовленістю сторін;

- копію додатку № 1 до договору № 1520 про надання правової допомоги від 17.05.2019 з визначенням порядку обчислення гонорара АО як добутку кількості годин надання правової допомоги клієнту та погодинної ставки АО за договором; та вартості однієї години надання правової допомоги (погодинна ставка) 700,00 грн.;

- копії рахунків-актів на оплату № 05/08-2 від 08.08.2020 на суму 4202,00 грн, у т.ч. 2100,00 грн вартості послуг АО, № 07/10-3 від 07.10.2020 на суму 1400,00грн;

- копії платіжних доручень № 49007 від 17.08.2020 на суму 23110,00 грн ( у т.ч згідно призначення платежу оплата по рахунку № 05/08-2 від 08.08.2020), № 49802 від 20.10.2020 на суму 4200,00 грн по рах. № 07/10-3 від 07.10.2020.

За змістом п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частинною 2 ст. 901 Цивільного кодексу України встановлено, що положення цієї глави (глави 63 «Послуги. Загальні положення» підрозділу 1 розділу III Книги п`ятої цього Кодексу) можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Згідно з ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Згідно з п. 4.1 договору № 1520 про надання правової допомоги від 17.05.2019, клієнтом та АО узгоджено, що розмір гонорару за надання правової допомоги за цим договором встановлюється у розмірі, що визначається за домовленістю сторін.

Суми гонорару зазначаються АО в актах, які формуються ним в мірі необхідності та вручаються клієнту (п. 4.2 договру).

На підтвердження надання адвокатом (адвокатським об`єднанням) послуг з правової допомоги та прийняття клієнтом таких послуг по справі сторони склали та підписали Рахунок-Акт № 05/08-2 від 08.08.2020 з значенням обсягу та вартості послуг: попередня консультація клієнта, узгодження правової позиції, підготовка та подання позовної заяви до Господарського суду міста Києва, всього затрачено 3 години, вартістю 1 год 700,00 грн, на загальну суму 2100,00 грн, а також Рахунок-Акт на оплату № 07/10-3 від 07.10.2020 на суму 1400,00 грн вартості підготовки та подання до суду заяви про закриття провадження у справі в частині у зв`язку із частковою оплатою відповідачем, вартістю 1400,00 грн, виходячи з 2 годин витраченого часу, вартості 1 години у 700,00 грн.

Судом встановлено, що позивач надані йому послуги за виставленим рахунками оплатив у повному обсязі, що підтверджується платіжними дорученням № 49007 від 17.08.2020, № 49802 від 20.10.2020.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що позивач надав належні та допустимі докази на доведення понесених ним витрат та професійну допомогу, пов`язаних з розглядом даної справи № 910/11413/20, і розмір таких витрат є обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, співмірним зі складністю позову, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт.

Таким чином, враховуючи часткове задоволення позовних вимог та визначення витрат на оплату послуг адвоката учасників справи пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд дійшов висновку про наявність підстав для покладення на позивача понесених відповідачем витрат на оплату послуг адвоката в частині 3482,85 грн.

Відповідач будь-яких заперечень, клопотань про неспіврозміріність заявлених витрат або зменшення їх розміру до суду не подав.

Керуючись ст.ст. 123, 126, 129, 130, 221, 234, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробнича фабрика «Сімі» про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу у справі № 910/11413/20 задовольнити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи - підприємця Веселова Артема Вікторовича ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробнича фабрика «Сімі» (08600, Київська обл., м. Васильків, вул. Володимирська, буд. 92, код 37184114) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3 482,85грн (три тисячі чотириста вісімдесят дві гривні 85 коп.).

3. В іншій частині заяви відмовити.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст додаткового рішення підписано 23.10.2020.

Суддя О.Г. Удалова