ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"12" жовтня 2020 р.м. Одеса Справа № 916/1668/20

Господарський суд Одеської області у складі судді Смелянець Г.Є.,

при секретарі судового засідання Ісак Д.П.

розглянувши у підготовчому засіданні справу №916/1668/20

за позовом Департаменту комунальної власності Одеської міської ради

до відповідача Малого приватного підприємства "БАВАР"

про розірвання договору, виселення та стягнення 48 440,26 грн., -

за участю представників:

від позивача: Коваль І.В. /самопредставництво/.

від відповідача: не з`явився.

В С Т А Н О В И В:

Департамент комунальної власності Одеської міської ради звернувся до Малого приватного підприємства "БАВАР" з позовом, в якому просить суд розірвати договір оренди нежитлового приміщення № 6/081/50 від 14.02.2015р., який укладено між Департаментом комунальної власності Одеської міської ради та Малим приватним підприємством "БАВАР"; виселити Мале приватне підприємство "БАВАР" з нежитлових приміщень цокольного поверху, загальною площею 47,2 кв.м., які розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Пушкінська, 67, на користь Департаменту комунальної власності Одеської міської ради; стягнути з Малого приватного підприємства "БАВАР" на користь Департаменту комунальної власності Одеської міської ради заборгованості з орендної плати у розмірі 43 761,57 грн. та пеню у розмірі 4 678,69 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем умов договору оренди нежитлового приміщення № 6/081/50 від 14.02.2015р.

15.06.2020р. господарським судом Одеської області постановлено ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду, відкриття провадження у справі, та розгляд даної справи за правилами загального позовного провадження.

21.09.2020р. господарським судом Одеської області постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні 12.10.2020р. щодо розгляду справи по суті представник позивача підтримав позов в повному обсязі та просив суд його задовольнити.

Відповідач у судові засідання не з`явився та відзив на позов не надав. При цьому, судові ухвали, які надіслані відповідачу на адресу, що зазначена у позові та Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, повернуті до суду органами поштового зв`язку із зазначенням причин повернення «адресат відсутній за вказаною адресою».

Отже, враховуючи, що господарським судом вжито всі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача про дату, час і місце розгляду судової справи, та забезпечення реалізації відповідачем своїх прав на судовий захист, в тому числі шляхом надання відповідних заяв по суті справи, господарський суд визнав за можливе вирішити справу за наявними матеріалами справи відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України.

На підставі ст. 240 ГПК України у судовому засіданні 12.10.2020р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, господарським судом встановлено:

14.02.2015р. між Департаментом комунальної власності Одеської міської ради (Орендодавець) та Малим приватним підприємством "БАВАР" (Орендар) укладений договір оренди нежитлового приміщення (нова редакція) №6/081/50, згідно з яким Орендодавець передає, а Орендар приймає у строкове платне користування нежитлове приміщення цокольного поверху, загальною площею 47,2 кв.м., розташоване за адресою: вул. Пушкінська, 67 (Об`єкт оренди). Термін дії договору оренди встановлений у п.1.3. Договору до « 12» лютого 2018р.

Відповідно до п. 2.1. Договору Орендна плата визначається на підставі ст. 19 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", Методики розрахунку і порядку використання плати за оренду державного майна, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України 04.10.1995 року зі змінами та доповненнями; рішень Одеської міської ради та виконкому Одеської міської ради.

Згідно з п. 2.2. Договору за орендоване приміщення Орендар, зобов`язується сплачувати орендну плату, що становить за першим, після підписання договору оренди, місяць 1 303,20 грн. без ПДВ та є базовою ставкою орендної плати за місяць. Розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування розміру орендної плати за минулий місяць на щомісячний індекс інфляції, що друкується Мінстатом України. Податок на додану вартість розраховується відповідно до вимог чинного законодавства.

Відповідно до п. 2.4. Договору Орендар зобов`язаний вносити орендну плату щомісячно до 15 числа поточного місяця, незалежно від результатів його господарської діяльності.

Згідно п. 5.2. Договору за несвоєчасне внесення орендної плати Орендар сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочки. Нарахування пені за прострочку виконання обов`язку припиняється через один рік з дня, коли обов`язок повинен був бути виконаний.

Згідно п. 4.7. Договору після закінчення строку дії договору чи у випадку його дострокового розірвання Орендар зобов`язаний у 15-дений термін передати Орендодавцю приміщення за актом у належному стані, не гіршому ніж на момент передачі їх в оренду, та відшкодувати Орендодавцеві збитки у разі погіршення стану або втрати (повної або часткової) об`єкта оренди.

В подальшому сторонами вносилися зміни у Договір оренди нежитлового приміщення (нова редакція) № 6/081/50 від 14.02.2015р., про що між сторонами укладені відповідні Додаткові договори №1 від 14.02.2015р., №2 від 22.02.2018р., № 3 від 31.05.2019р.

Додатковим договором № 1 від 14.02.2015р. встановлено базову ставку орендної плати за місяць у розмірі 2 932,19 гри. без урахування податку на додану вартість та індексу інфляції.

Додатковим договором № 2 від 22.02.2018 р. продовжено строк дії договору оренди № 6/081/50 від 14.02.2015р. на 2 роки 11 місяців до 22.01.2021 року, змінено розмір орендної плати з урахуванням профілю використання орендованого приміщення у розмірі 1 774 грн.

Додатковим договором № 3 від 31.05.2019р. встановлено базову ставку орендної плати за місяць у розмірі 4466,49 грн. без урахування податку на додану вартість та індексу інфляції.

Окрім того, Додатковим договором №3 від 31.05.2019р., який укладений між Департаментом комунальної власності ОМР та МПП «Бавар» внесені зміни у Договір оренди нежитлового приміщення №6/081/50 від 14.02.2015р. щодо орендної плати, а саме: «п. 2.2. за орендоване приміщення Орендар, зобов`язується сплачувати орендну плату, з 31.05.2019р. що становить 4 466,49 грн. без ПДВ та є базовою ставкою орендної плати за місяць».

Поряд з цим, судом встановлено, що 25.10.2019р. позивач надіслав на адресу відповідача (м. Одеса, вул. Л.Шмідта, 7, кв. 6) претензію від 25.10.2019р. № 01-13/5172, в якій Департамент повідомив, що станом на 21.10.2019р. у відповідача утворилась заборгованість з орендної плати, яка складає 21 353,60 грн. та пеня у розмірі 1 436,94 грн. Позивач повідомляє, що відповідно до ст. 782 ЦК України передбачено право Орендодавця на відмову від договору оренди в односторонньому порядку у випадку невнесення орендної плати протягом трьох місяців поспіль. На підставі викладеного, керуючись ст. 19 ГПК України, Департамент пропонує у місячний строк сплатити заборгованість з орендної плати у розмірі 21 353,60 грн. та пеню у розмірі 1 436,94 грн. У разі залишення претензії без розгляду або без задоволення Департаментом буде ініційовано питання щодо розірвання договору оренди, виселення та стягнення заборгованості у судовому порядку з метою захисту прав та охоронюваних законом інтересів територіальної громади м. Одеси.

Вказану претензію повернуто позивачу органами зв`язку з повідомленням про причини невручення «за закінченням встановленого строку зберігання».

26.05.2020р. позивачем проведено обстеження нежитлових приміщень, розташованих за адресою м. Одеса, вул. Пушкінська,67, про що складено відповідний акт, в якому, сере іншого, встановлено, що приміщення використовується згідно профілю магазин промислових товарів.

Проаналізувавши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з наступних мотивів.

Відповідно до вимог ч.ч.1,2 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

У п.1 ч.2 ст.11 ЦК України встановлено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договір, який в силу вимог ч.1 ст.629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами.

Як вище встановлено господарським судом, відповідач користується нежитловим приміщенням цокольного поверху, загальною площею 47,2 кв.м., розташованим за адресою: м. Одеса, вул. Пушкінська, 67 на підставі договору оренди нежитлового приміщення (нова редакція) від 14.02.2015р. №6/081/50, із відповідними змінами до цього договору, в.ч. щодо розміру орендної плати та продовження строку оренди до 22.01.2021р.

Також судом встановлено, що у відповідача наявні заборгованість з орендної плати в розмірі 43761,57 грн.

При цьому, починаючи з 01.04.2019р. орендна плата сплачувалася відповідачем несвоєчасно та не в повному обсязі, внаслідок чого у відповідача з квітня по грудень 2019р. утворився борг в розмірі 22422, 14 грн. З 01.01.2020р. по 30.04.2020р. оренда плата взагалі не сплачувалася відповідачем і заборгованість відповідача з вказаний період становить 21608,85 грн.

Позивач звертався до відповідача з претензією щодо оплати орендної плати на пені, яка була повернута позивачу органами зв`язку з повідомленням про невручення у зв`язку із закінченням терміну зберігання.

Згідно ч.1 ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Статтею 762 ЦК України передбачено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Якщо розмір плати не встановлений договором, він визначається з урахуванням споживчої якості речі та інших обставин, які мають істотне значення. Наймач має право вимагати зменшення плати, якщо через обставини, за які він не відповідає, можливість користування майном істотно зменшилася. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором. Наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає.

Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України N 157-IX «Про оренду державного та комунального майна», в редакції, що була чинною на момент укладення між сторонами договору оренди, орендна плата встановлюється у грошовій формі і вноситься у строки, визначені договором.

Згідно з ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

В силу вимог ч.1 ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічні вимоги щодо виконання зобов`язань містяться і у ч.ч.1, 7 ст.193 ГК України.

Згідно з ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У п. 3 ч.1 ст.611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема щодо сплати неустойки.

Згідно зі ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

У ч.2 ст.551 ЦК України встановлено, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі, якщо таке збільшення не заборонено законом. Сторони можуть домовитися про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків, передбачених законом.

Пунктом п. 5.2. Договору встановлено, що за несвоєчасне внесення орендної плати Орендар сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочки. Нарахування пені за прострочку виконання обов`язку припиняється через один рік з дня, коли обов`язок повинен був бути виконаний.

Згідно ст. 1 Закону України № 543/96-ВР «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Перевіривши розрахунок пені, який здійснений позивачем та згідно з яким розмір нарахованої відповідачу пені становить 4 678,69 грн., господарським судом встановлено відповідність цього розрахунку обставинам справи щодо прострочення відповідача.

Отже, виходячи з встановлених обставин справи щодо наявності заборгованості відповідача з орендної плати в розмірі 43761,57 грн., а також відсутності з приводу наявності цього боргу жодних заперечень відповідача, господарський суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача боргу з орендної плати в розмірі 43761,57 грн. та пені в розмірі 4678,69 грн.

Щодо позовних вимог в частині розірвання договору оренди та виселення відповідача із займаного приміщення, господарський суд виходить з наступного.

Законом (частина третя статті 291 ГК України, частина друга статті 651, стаття 783 ЦК України) передбачено можливість розірвання договору найму (оренди) за рішенням суду на вимогу однієї з сторін, а статтею 782 ЦК України - право наймодавця на односторонню відмову від такого договору у разі невнесення наймачем плати за користування річчю протягом трьох місяців підряд.

Відповідне право наймодавця на відмову від договору найму не є перешкодою для звернення наймодавця (орендодавця) до суду з вимогою щодо розірвання договору в разі несплати наймачем (орендарем) платежів, якщо має місце істотне порушення умов договору.

Згідно з положеннями статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

З огляду на вищевикладене, господарський суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині розірвання укладеного між сторонами договору оренди, оскільки у матеріалах справи містяться відомості щодо неповної і несвоєчасної оплати відповідачем орендної плати у період з квітня грудень 2019р. та взагалі несплати відповідачем орендної плати за період з січня -квітень 2020р., що свідчить про істотне порушення умов договору відповідачем.

Відповідно ч.1 ст.27 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві об`єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди.

Умовами п. 4.7. договору оренди зазначено, що після закінчення строку дії договору чи у випадку його дострокового розірвання Орендар зобов`язаний у 15-дений термін передати Орендодавцю приміщення за актом у належному стані, не гіршому ніж на момент передачі їх в оренду, та відшкодувати Орендодавцеві збитки у разі погіршення стану або втрати (повної або часткової) об`єкта оренди.

Згідно з ч.1 ст.785 ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Відповідно до ч.2 ст.795 ЦК України повернення наймачем предмета договору найму оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору.

За таких обставин, враховуючи відсутність правових підстав на зайняття Малим приватним підприємством "БАВАР" об`єкту оренди у зв`язку із припиненням відповідного договору оренди, внаслідок його розірвання, позовні вимоги в частині виселення відповідача також підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно зі ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Згідно зі ст. 78 ГПК України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Відповідно до ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Між тим, відповідач не надав до суду жодних заперечень щодо позовних вимог, а тим більш доказів, які спростовують позовні вимоги.

Щодо заявлених до стягнення з відповідача судових витрат з оплати судового збору. Та на підставі ст.129 ГПК України такі витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1.Позов Департаменту комунальної власності Одеської міської ради задовольнити.

2. Розірвати договір оренди нежитлового приміщення № 6/081/50 від 14.02.2015р., який укладено між Департаментом комунальної власності Одеської міської ради (65039, м. Одеса, вул. Артилерійська, 1, р/р UA 03299, в ДКСУ м. Київ, ) та Малим приватним підприємством "БАВАР" (65023, м. Одеса, вул. Лейтенанта Шмідта, буд. 7, кв. 6, ).

3.Виселити Мале приватне підприємство "БАВАР" (65023, м. Одеса, вул. Лейтенанта Шмідта, буд. 7, кв. 6, ) з нежитлових приміщень цокольного поверху, загальною площею 47,2 кв.м., які розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Пушкінська, 67, на користь Департаменту комунальної власності Одеської міської ради (65039, м. Одеса, вул. Артилерійська, 1, р/р UA 03299, в ДКСУ м. Київ, ).

4.Стягнути з Малого приватного підприємства "БАВАР" (65023, м. Одеса, вул. Лейтенанта Шмідта, буд. 7, кв. 6, ) на користь Департаменту комунальної власності Одеської міської ради (65039, м. Одеса, вул. Артилерійська, 1, р/р UA 03299, в ДКСУ м. Київ, ) заборгованість з орендної плати у розмірі 43 761 (сорок три тисячі сімсот шістдесят одна) грн. 57 коп., пеню у розмірі 4 678 (чотири тисячі шістсот сімдесят вісім) грн. 69 коп. та судовий збір у розмірі 6 306 (шість тисяч триста шість) грн.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст.241 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня складання повного рішення.

Повне рішення складено 22 жовтня 2020 р.

Суддя Г.Є. Смелянець