ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2020 року м. ОдесаСправа № 923/939/19
Колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду у складі:

Головуючого судді: Головея В.М.

Суддів: Колоколова С.І., Разюк Г.П.,

секретар судового засідання Станкова І.М.,

за участю представників сторін:

від ПП «Т.І.К.» - Бакун Т.В. (директор),

від Великоолександрівської РДА Херсонської області Чечун В.Ф. (самопредставництво),

від ГУ Держгеокадастру в Херсонській області - не з`явився,

від Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Промінь» - Крижановський М.М. (адвокат),

від Великоолександрівської селищної ради не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Приватного підприємства «Т.І.К.»

на ухвалу Господарського суду Херсонської області від 21.07.2020 про залишення позовної заяви без розгляду

у справі за позовом Приватного підприємства «Т.І.К.»

до Великоолександрівської районної державної адміністрації Херсонської області

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача:

1. Головного управління Держгеокадастру в Херсонській області

2. Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Промінь»

3. Великоолександрівської селищної ради

про визнання недійсними угод та зобов`язання поновити договори,-

ВСТАНОВИЛА:

В листопаді 2019 року Приватне підприємство «Т.І.К.» (далі ПП «Т.І.К.», позивач) звернулось до господарського суду Херсонської області із позовом до Великоолександрівської районної державної адміністрації Херсонської області (далі Держадміністація, відповідач) в якому просило визнати недійсними підписані угоди ОСОБА_1 від імені позивача з відповідачем, зобов`язати відповідача поновити дії договорів, поверненням позивачу земельних ділянок у відповідності до означених договорів.

Ухвалою Господарського суду Херсонської області від 21.07.2020 року, крім іншого, залишено позов ПП «Т.І.К.» без розгляду на підставі п. 8 ч. 1 ст. 226 ГПК України.

Ухвала мотивована тим, що позивачем не був виконаний п. 4 ухвали суду від 17.06.2020, яким позивачу було запропоновано відповідно до ст. 166 ГПК України, не пізніше 17.07.2020 надати суду відповідь на відзив та докази надіслання відповідачу відповіді з доданими до неї документами та визнати коло учасників справи, у випадку, якщо позивач прийде до висновків про необхідність залучення третіх осіб, права яких можуть бути порушені, заявити відповідні клопотання у письмовій формі із зазначенням їх поштової адреси.

Також, суд зазначив, що в ході проведення підготовчого провадження у справі судом було встановлено, що рішення спору по суті вплине на права та законні інтереси фізичних осіб-власників земельних ділянок ( 30 осіб), які були у користуванні раніше у позивача та були предметом оренди за спірними договорами. Представник позивача у попередніх судових засіданнях вважала, що зазначені особи мають бути залучені до розгляду справи в якості третіх осіб без самостійних вимог на стороні відповідача , однак відповідної заяви в судових засіданнях не подавала.

Крім цього, суд дійшов висновку, що позивач, у відповідності до п.3 ст.162 ГПК України при складанні позовної заяви має вказувати повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по-батькові - для фізичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштову адресу, реєстраційний номер облікової картки платника податків за його наявності або номер та серію паспорту для фізичних осіб - громадян України, відомі номери засоби зв`язку, адреси електронної пошти щодо сторін та усіх учасників справи.

В даній справі, при складані позовної заяви та зверненні до суду, позивач не дотримав вищевказаних вимог, не вказавши третіх осіб без самостійних вимог на стороні відповідача - фізичних осіб з дотриманням п.3 ст.162 ГПК України та не заявив клопотання про їх залучення ні при зверненні до суду, ні на протязі підготовчого засіданні, не дивлячись навіть на рекомендації суду, викладених в ухвалі від 17.06.2020.

При таких обставинах суд прийшов до висновку, що позовна заява подана без дотримання вимог ст.162 ГПК України та протягом підготовчого провадження позивачем не усунуті згадані недоліки, продовжувати підготовче провадження у справі недоцільно. Разом з тим, з урахуванням викладених обставин, неможливо закрити підготовче провадження та перейти до розгляду справи по суті, адже позивачем не визначено коло усіх учасників спору, зокрема третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, на чиї права та законні інтереси може вплинути рішення у даній справі.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, ПП «Т.І.К.» звернулось до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Скаржник вважає, що оскаржена ухвала прийнята судом першої інстанції містить невідповідність висновків суду обставинам справи, що були встановлені в ході проведення судових засідань та мають значення для справи, що призвело до неправильного застосування норм матеріального права і відсутності заявлених в ухвалі підстав для залишення позову без розгляду.

Так, на думку апелянта висновки суду першої інстанції в оскаржуваній ухвалі, що ПП «Т.І.К.» не було заявлено клопотання щодо залучення до участі в справі третіх осіб (фізичних осіб) без самостійних вимог на стороні відповідача є хибним і не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки позивач відразу, після отримання ним офіційної інформації про наявність третіх осіб надав обґрунтовану заяву (клопотання) про залучення даних осіб до судового розгляду.

Також, позивач зазначає, що на виконання приписів ст. 50 ГПК України він з 31.01.2020 по 21.07.2020 року неодноразово намагався з`ясувати, як самостійно, так і через подання клопотань до суду всіх користувачів спірних земельних ділянок, зазначених в довгострокових договором оренди земельних ділянок №4АА-716-00030 від 13.08.2007 року та №4АА-716-00002 від 31 січня 2008 року, тому що рішення у даній справі може вплинути на їх права. Однак на самостійні звернення позивача до Великоолександрівського відділу ГУ Держгеокадастру в Херсонській області, до ГУ Держгеокадастру в Херсонській області, до відділу державної реєстрації прав відносно перелічених в запиті адрес користувачів земель сільськогосподарського призначення розташованих в Херсонській області Великоолександрівського району та до голови Великоолександрівської селищної ради щодо необхідної інформації (враховуючи їх адресу) про користувачів спірних земельних ділянок не отримав, а суд залишив без розгляду клопотання позивача про запит щодо поштових адрес третіх осіб.

Крім цього, скаржник зазначив, що 11.02.2020 суд задовольнив клопотання позивача про судовий запит до ГУ Держгеокадастру в Херсонській області щодо надання необхідної інформації (враховуючи їх адресу) про користувачів спірних земельних ділянок, однак ГУ Держгеокадастру в Херсонській області, державний орган, який на думку апелянта володіє повною інформацією про всіх користувачів земельних ділянок по Херсонській області, в своїй відповіді до суду надало лише кадастрові номера, і відмовилось надавати відомості про суб`єктів речового права їх ПІБ та адреси. Судовий запит від 11.02.2020 ГУ Держгеокадастру в Херсонській області не виконалол в повному обсязі, що призвело до необхідності повторного запиту.

05.10.2020 відповідач надав до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що вимоги апеляційної скарги не визнає, оскільки апелянт не довів ті обставини, якими обґрунтовано його позовні вимоги, у зв`язку з чим відповідач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

06.10.2020 до суду від Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Промінь» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу господарського суду без змін, оскільки в ході підготовчого провадження у справі судом було встановлено, що рішення спору по суті вплине на права та законні інтереси фізичних осіб, власників земельних ділянок, які були у користуванні раніше у позивача та були предметом оренди за спірними договорами. Суд надав можливість позивачу звернутись до суду з відповідним клопотанням на стадії підготовчого провадження у порядку ст. 50 ГПК України. Представник позивача у попередніх судових засіданнях вважала, що зазначені особи мають бути залучені до розгляду справи в якості третіх осіб без самостійних вимог на стороні відповідача, однак відповідної заяви в судових засіданнях не подавала. У зв`язку з чим, на думку Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Промінь», суд першої інстанції правомірно залишив позовну заяву без розгляду.

Представники ГУ Держгеокадастру в Херсонській області та Великоолександрівської селищної ради в судове засідання 15.10.2020 не з`явились, хоча про час та місце його проведення повідомлялись належним чином.

Частиною 12 статті 270 Господарського процесуального кодексу України визначено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

З огляду на те, що ГУ Держгеокадастру в Херсонській області та Великоолександрівської селищної ради належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, враховуючи те, що судочинство здійснюється, зокрема, на засадах рівності та змагальності сторін і учасники судового провадження на власний розсуд користуються наданими ним процесуальними правами, зокрема, правом на участь у судовому засіданні, колегія суддів апеляційної інстанції прийшла до висновку про розгляд справи у відсутності представників ГУ Держгеокадастру в Херсонській області та Великоолександрівської селищної ради.

В судовому засіданні 15.10.2020 представник позивача надала пояснення, в яких підтримала доводи апеляційної скарги та просила задовольнити останню, а ухвалу господарського суду скасувати.

Представник відповідача в судовому засіданні 15.10.2020 надала пояснення, в яких просила суд залишити апеляційну скаргу без розгляду.

В судовому засіданні 15.10.2020 представник Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Промінь» надав пояснення, в яких просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, заслухавши пояснення представників позивача, відповідача та Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Промінь» перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при прийнятті оскаржуваної ухвали, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обґрунтована та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Стосовно висновків суду першої інстанції що позивач при складані позовної заяви та зверненні до суду не дотримав вимог, не вказавши третіх осіб без самостійних вимог на стороні відповідача - фізичних осіб з дотриманням п.3 ст.162 ГПК України судова колегія зазначає наступне.

З матеріалів справи вбачається, що ПП «Т.І.К.» звернулось до суду із позовом 04.11.2019 року (т. 1 , а.с.4-8).

Ухвалою господарського суду від 08.11.2019 позов було залишено без руху, у зв`язку з тим, що позивачем не було надано до суду

доказів сплати судового збору,

позовна заява не містила попереднього (орієнтованого) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи

підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав

додані до позовної заяви копії документів не засвідчені належним чином.

Після усунення вищевказаних недоліків позовної заяви, ухвалою суду від 26.12.2019 було відкрито провадження у справі.

Положеннями п. 8 ч. 1 ст. 226 ГПК України визначено, що суд залишає позов без розгляду, якщо провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог ст.ст. 162, 164, 172, 173 цього Кодексу, і позивач не усунув цих недоліків у встановлений судом строк.

За змістом ст.162 ГПК України позовна заява повинна містити, зокрема, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини, правові підстави позову, перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви, зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності), зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

При цьому суддя, встановивши після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог ст.ст. 162, 164, 172 цього Кодексу, відповідно до ч. 11 ст. 176 ГПК України постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Проте суд першої інстанції у зв`язку з недодержанням позивачем вимог ст. 162 ГПК України не приймав жодного процесуального рішення про залишення позову без руху, зокрема, в частині зазначення в позовній заяві повного найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по-батькові - для фізичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштову адресу, реєстраційний номер облікової картки платника податків за його наявності або номер та серію паспорту для фізичних осіб-громадян України, відомі номери засоби зв`язку, адреси електронної пошти щодо сторін та усіх учасників справи та не надавав позивачу часу для усунення вище встановлених недоліків позовної заяви шляхом уточнення позовних вимог, подання доказів на підтвердження своїх вимог тощо.

Крім цього, судова колегія вважає помилковим висновок суду першої інстанції, що позивачем не був виконаний п. 4 ухвали суду від 17.06.2020 враховуючи наступне.

По-перше, судова колегія звертає уваги, що надання відповіді на відзив це є правом сторони, а не його обов`язком.

По-друге, з матеріалів справи вбачається, що ухвалами суду від 26.12.2019, 12.02.2020, 13.03.2020, 19.03.2020, 08.05.2020, 29.05.2020, 17.06.2020 (т. 1, а.с. 137-139, т. 2, а.с. 51-54, 147-149, т.3, а.с. 48-52, 168-170, 185-187., т. 4 а.с. 56-58), крім іншого, позивачу було запропоновано відповідно до ст. 166 ГПК України надати суду відповідь на відзив та докази надіслання відповідачу відповіді на відзив з доданими до неї документами.

28.02.2020 відповідач до господарського суду надав відзиві на позовну заяву (т. 2, а.с. 63-67).

05.03.2020 до господарського суду надійшли пояснення від ГУ Держгеокадастру в Херсонській області (т. 2, а.с 129-130).

Позивач скористався своїм правом та надав до суду 16.03.2020 відповідь на відзив відповідача та відповідь на пояснення 3-ї особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача (т.2, а.с. 154-168).

Щодо висновків суду першої інстанції, що позивачем не був виконаний п. 4 ухвали суду від 17.06.2020 судова колегія зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 50 ГПК України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї із сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи. Якщо суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до розгляду встановить, що рішення господарського суду може вплинути на права та обов`язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору.

Отже, приписами вищевказаної статті встановлено, що треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору можуть бути залучені як за заявою учасників справи так і за ініціативою суду.

Крім цього, відповідно до ч. 1 ст. 17 ГПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 254 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Тобто, ч. 1 ст. 254 ГПК України визначено право особи подати апеляційну скаргу на рішення, яким, зокрема розглянуто і вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких є скаржник, або містяться судження про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи у відповідних правовідносинах, виходячи з предмету та підстав позову.

Відтак, приймаючи до уваги та враховуючи вищевикладене судова колегія вважає, що господарський суд першої інстанції дійшов передчасного та помилкового висновку про наявність підстав для залишення позову без розгляду на підставі п. 8 ч. 1 ст. 226 ГПК України.

Крім цього, приймаючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції не врахував, що будь-які перешкоди зі сторони позивача для розгляду справи були відсутні.

За змістом статті 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. На розширення цього положення в статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" зазначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

При цьому колегія суддів враховує усталену практику Європейського Суду з прав людини щодо тлумачення Конвенції.

Так, у справі «Bellet v. France», Європейський Суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

У рішенні по справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» від 13.01.2000 та в рішенні по справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» від 28.10.1998 Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, вказані обставини справи свідчать про необхідність надати позивачу можливість захистити своє право в суді. Інакший підхід був би виявом надмірного формалізму та міг би розцінюватись як обмеження особи в доступі до суду, яке захищається статтею 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За наведених обставин, залишаючи позов без розгляду, суд першої інстанції припустився надмірного формалізму та дійшов передчасного висновку про повернення позову без розгляду, тому оскаржувана ухвала підлягає скасуванню, а апеляційна скарга ПП «Т.І.К.» задоволенню.

Згідно з ч. 14 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України якщо суд апеляційної, касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки дана справа підлягає направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції, розподіл судових витрат буде здійснено у відповідності до норм чинного законодавства.

Керуючись ст.ст.269, 275, 277, 281-288 ГПК України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства «Т.І.К.» - задовольнити.

Ухвалу Господарського суду Херсонської області від 21.07.2020 - скасувати.

Справу направити для продовження розгляду до Господарського суду Херсонської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом строку, який обчислюються відповідно до статті 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 19.10.2020.

Головуючий суддя: Головей В.М.

Судді: Колоколов С.І.

Разюк Г.П.