ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.10.2020м. ДніпроСправа № 904/3639/20

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Бондарєв Е.М. за участю секретаря судового засідання Найдьонова Є.О.

за позовом Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (01601, м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, буд. 6, ідентифікаційний код 20077720)

до Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа" (50000, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, провулок Дежньова, буд. 9, ідентифікаційний код 03342184)

про стягнення 43 169,66 грн. пені, 8 464,64 грн. 3% річних, 878 428,48 грн. збитків

Представники:

Від позивача: Остапенко В.М., довіреність, адвокат

Від відповідача: Демченко А.М., довіреність, представник

СУТЬ СПОРУ:

Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом №14/4-3969-20 про стягнення з Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа" заборгованості на загальну суму 930 062,78 грн., з яких:

- 43 169,66 грн. пеня за період з 26.02.2019 по 13.03.2019;

- 8 464,64 грн. 3% річних за період з 26.02.2019 по 13.03.2019;

- 878 428,48 грн. збитки, різниці між замовленим в квітні 2019 року обсягом природного газу та фактичним обсягом використаного відповідачем в квітні 2019 року природного газу за договором, завдані неналежним виконанням відповідачем п.2.1 договору, розраховані на підставі п.3.13 та п.5.7 договору та п.1 Розділу VI Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 №2496.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором №3488/18-БО-5 постачання природного газу від 05.10.2018 в частині своєчасної оплати за газ переданий на загальну суму 111 613 768,32 грн. за актами приймання-передачі природного газу:

- від 30.11.2018 за листопад 2018 року на суму 16 893 171,36 грн.;

- від 31.12.2018 за грудень 2018 року на суму 23 080 947,29 грн.;

- від 31.01.2019 за січень 2019 року на суму 25 954 846,45 грн.;

- від 28.02.2019 за лютий 2019 року на суму 23 366 581,03 грн.;

- від 31.03.2019 за березень 2019 року на суму 18 136 998,47 грн.;

- від 30.04.2019 за квітень 2019 року на суму 4 181 223,72 грн.

та дотримання відповідачем обсягів природного газу в квітні 2019 року.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 13.07.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №904/3639/20, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження з викликом учасників справи та призначено підготовче засідання на 25.08.2020 о 16:00 год.

До суду 10.08.2020 надійшов відзив відповідача на позовну заяву яким просить суд відмовити в задоволенні позову посилаючись на те, що Комунальне підприємство теплових мереж "Криворіжтепломережа" звернулось до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до НКРЕКП про визнання протиправним, незаконним та скасування п.1 р.6, п.10 р.2 Правил постачання природного газу. Окружним адміністративним судом м. Києва 05.03.2020 винесено рішення, яким було встановлено, що 07.10.2019 Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг відповідно до положень статті 4 Закону України "Про ринок природного газу" та статті 17 Закону України "Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг" винесено постанову № 2081 "Про внесення змін до Правил постачання природного газу", якою внесено до розділу VI Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 №2496, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 06.11.2015 №1382/27827, такі зміни, зокрема, абзац перший пункту 1 після слів та знака "споживачем, що не є побутовим" доповнено символами, словами та цифрами "(крім споживачів, постачання яким здійснюється в рамках виконання спеціальних обов`язків, покладених Кабінетом Міністрів України на суб`єктів ринку природного газу на підставі статті 11 Закону України "Про ринок природного газу")". Відповідно до пункту 1 розділу VI вказаних правил в редакції чинній, з 12.10.2019 його дія не поширюється на споживачів, постачання яким здійснюється в рамках виконання спеціальних обов`язків, покладених Кабінетом Міністрів України на суб`єктів ринку природного газу на підставі статті 11 Закону України "Про ринок природного газу". Таким чином, з 12.10.2019 положення пункту 1 розділу VI та пункт 10 розділу II Правил постачання природного газу затверджених постановою Національної комісії, що здійснює регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015, №2496 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за №1382/27827 та відповідно пункту 10 розділу II вказаних Правил не підлягають застосуванню до позивача, я отже не є для нього юридично значими.

На електрону пошту суду 14.08.2020 надійшла відповідь позивача на відзив де вказує, що умовами договору сторони погодили обов`язок відповідача відшкодувати збитки у разі відхилення планових обсягів природного газу від фактично спожитих. Право на стягнення збитків передбачено ч.1 ст. 661, ч.1 ст.623 Цивільного кодексу України, п. 1 Розділу VI Правил постачання природного газу. Зокрема, Правилами постачання природного газу передбачено підстави та механізм розрахунків збитків, відповідно до якого обсяг природного газу вираховується за договором на постачання природного газу. Листом від 18.12.2018 №12137/18/7-18 Національна комісія, що здійснює державне регулювання в сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) стосовно питання правомірності укладання єдиного договору постачання природного газу для кожного зі споживачів зазначила наступне. За умови облаштування кожного об`єкта споживача окремим комерційним вузлом обліку природного газу та наявності окремих ЕІС-кодів на кожний об`єкт, для забезпечення цих об`єктів природним газом, можуть бути укладені окремі договори постачання природного газу, у тому числі із різними постачальниками. Крім того, відповідно до вимог Порядку розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків з постачальником природного газу, на якого покладено спеціальні обов`язки, затвердженого постановою КМУ від 18.06.2014 №217 НКРЕКП щомісяця розраховує для кожної категорії споживачів теплопостачальних/теплогенеруючих організацій нормативи перерахування коштів.

Крім того, позивача зазначає, що механізм формування та встановлення тарифів на теплову енергію, послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води визначається відповідно до вимог Порядку формування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води, затвердженого постановою НКРЕКП від 24.03.2016 №377, згідно з п.1.5 якого тарифи формуються для кожної категорій споживачів, зокрема населення, бюджетні установи, релігійні організації та інші споживачі. Таким чином, виходячи з наведених норм законодавства в сфері постачання природного газу та теплової енергії, укладання декількох договорів постачання природного газу для кожної категорії споживачів теплопостачальної і теплогенеруючої організації є правомірним через особливості механізмів проведення розрахунків, встановлення окремих тарифів для кожної з категорій. Враховуючи наведене, встановлена діючим законодавством вимога щодо порядку вираховування обсягів газу виключно на підставі договору постачання природного газу спростовує твердження відповідача щодо необхідності вираховування обсягів газу на підставі усіх укладених договорів.

Щодо посилань відповідача на висновки, викладені у справі №640/12090/19 позивач вказує, що судом у справі №640/12090/19 зазначено, що у редакції від 22.10.2019 п.1 розділу 6 Правил постачання природного газу не застосовується до відповідача. Так, у даній редакції п.1 розділу 6 викладений наступним чином: "Відшкодування збитків споживачем, що не є побутовим (крім споживачів, постачання яким здійснюється в рамках виконання спеціальних обов`язків, покладених Кабінетом Міністрів України на суб`єктів ринку природного газу на підставі статті 11 Закону України "Про ринок природного газу"), постачальнику здійснюється таким чином..". Проте, на момент спірних відносин - квітень 2019 року - діяла редакція Правил постачання природного газу наступного змісту: "Відшкодування збитків споживачем, що не є побутовим, постачальнику здійснюється таким чином...". Відповідно до ч.2 ст.5 ЦК України акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Таким чином, позивач стверджує, що на час спірних відносин має застосовуватись законодавство, чинне на даний момент.

На електрону пошту суду 20.08.2020 надійшло клопотання позивача про розгляд справи 25.08.2020 за відсутності представника позивача, закриття підготовчого провадження та призначення до розгляду справи по суті.

Підготовче засідання 25.08.2020 відкладено на 10.09.2020 о 14:30 год.

Представником відповідача 10.09.2020 до суду подано клопотання про закриття підготовчого провадження без участі представника Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа" та призначення справи до судового розгляду по суті.

Ухвалою суду від 10.09.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті в засіданні на 13.10.2020 о 10:30год.

Враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для подання доказів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені у статті 129 Конституції України та статтях 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів.

Матеріали справи містять достатньо документів, необхідних для вирішення спору по суті та прийняття обґрунтованого рішення у даному судовому засіданні.

У судовому засіданні 13.10.2020 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суд, розглянувши наявні в матеріалах справи докази, заслухавши в судових засіданнях представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті,

ВСТАНОВИВ:

Між Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (в подальшому перейменоване на Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України") (далі позивач, постачальник) та Комунальним підприємством теплових мереж "Криворіжтепломережа" (далі - відповідач, споживач) 05.10.2018 укладено договір купівлі - продажу природного газу № 3488/18-БО-5, з урахуванням додаткових угод, (далі - договір) відповідно до п.1.1. договору постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ, а споживач зобов`язується прийняти його та оплатити на умовах договору.

Відповідно до п. 5.1 договору (в редакції додаткової угоди № 4 від 30.11.2018), оплата за природний газ здійснюється споживачем виключно коштами шляхом 100-відсоткової поточної оплати протягом розрахункового періоду.

Остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ здійснюється до 25 числа (включно) місяця, наступного за місяцем постачання газу.

Пунктом 12.1 договору (в редакції додаткової угоди № 4 від 30.11.2018) визначено, що договір набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення підпису постачальника і діє в частині постачання природного газу до 30.04.2019 (включно), а в частині проведення розрахунків до їх повного здійснення.

Пунктом 3.13 договору, в редакції додаткової угоди № 4 від 30.11.2018, встановлено, що якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний обсяг використаного споживачем природного газу більше ніж на 5% відрізняється від замовленого обсягу газу на відповідний період (зазначений в п. 2.1 договору), споживач зобов`язаний відшкодувати постачальнику збитки у порядку, визначеному п. 5.7 договору. При цьому розмір збитків визначається наступним чином:

- 3.13.1. якщо фактичний об`єм (обсяг) використання природного газу буде менший від замовленого обсягу природного газу, споживач зобов`язаний відшкодувати постачальнику збитки у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від вартості недовикористаного обсягу газу за звітний (розрахунковий) період;

- 3.13.2. якщо фактичний об`єм (обсяг) використання природного газу буде перевищувати замовлений обсяг природного газу на цей період, споживач зобов`язаний відшкодувати збитки за перевищення об`єму (обсягу) природного газу, що розраховується за формулою: В = (V ф - V п) х Ц х K,

де: V ф - об`єм (обсяг) природного газу, який фактично поставлений постачальником споживачу протягом розрахункового періоду за договором відповідно до акту приймання - передачі природного газу;

V п - замовлений обсяг природного газу на розрахунковий період, зазначений в п. 2.1 цього договору;

Ц - ціна природного газу за цим договором;

K - коефіцієнт, який дорівнює 0,5.

Відповідно до п. 2.1 договору (в редакції додаткової угоди № 8 від 25.04.2019), замовлений обсяг природного газу у квітні 2019 року складає 324,0 тис. куб.м. Разом з тим, відповідно до акту приймання передачі природного газу від 30.04.2019, у квітні 2019 року відповідач фактично спожив природний газ в обсязі 558,792 тис. куб.м. Тобто відповідач отримав понад встановлений п.2.1 договору обсяг природного газу.

На підставі пункту 3.13 та 5.7 договору постачальником було нараховано споживачу суму збитків у розмірі 878 428,48 грн. за порушення договірної величини споживання газу у квітні 2019 року.

Постачальником направлено споживачу акт-претензію №26-2238-19 від 13.06.2019 на суму 878 428,48 грн.

Листом № 2195/12 від 11.07.2019 споживач зазначив про відмову сплачувати грошові кошти за актом-претензію № 26-2238-19 від 13.06.2019, оскільки вважає такий акт недійсним.

На виконання договору позивач поставив відповідачу природний газ на загальну суму 111 613 768,32 грн. за актами приймання-передачі природного газу:

- від 30.11.2018 за листопад 2018 року на суму 16 893 171,36 грн.;

- від 31.12.2018 за грудень 2018 року на суму 23 080 947,29 грн.;

- від 31.01.2019 за січень 2019 року на суму 25 954 846,45 грн.;

- від 28.02.2019 за лютий 2019 року на суму 23 366 581,03 грн.;

- від 31.03.2019 за березень 2019 року на суму 18 136 998,47 грн.;

- від 30.04.2019 за квітень 2019 року на суму 4 181 223,72 грн.

За порушення відповідачем строків виконання грошового зобов`язання позивачем було нараховано до сплати пеню у сумі 43 169,66 грн. за період з 26.02.2019 по 13.03.2019 та 35 річних у сумі 8 464,64 грн. за період з 26.02.2019 по 13.03.2019.

Предметом доказування у справі є обставини укладання договору, факт поставки природного газу, чи мало місце порушення будь-яких зобов`язань (чи оплачена відповідачем вартість отриманого природного газу у повному обсязі у встановлені строки; чи було спожито відповідачем природний газ у рамках договірних величин споживання), які саме зобов`язання порушені боржником, яке право чи інтерес кредитора порушено, які наслідки порушення зобов`язань боржником.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 ст. 627 Цивільного кодексу України встановлено, що, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 193 Господарського кодексу України визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Приписи частини 7 статті 193 Господарського кодексу України та статті 525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов`язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами статті 629 Цивільного кодексу України щодо обов`язковості договору для виконання сторонами.

Згідно зі статтею 202 Господарського кодексу України та статтею 598 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином.

Відповідач порушив свої зобов`язання за договором і оплатив поставлений позивачем природний газ з порушенням встановлених строків. Вказане підтверджується виписками по рахунку Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (а.с. 51, 52).

Пунктом 7.2 договору (в редакції додаткової угоди № 4 від 30.11.2018) встановлено, що у разі прострочення споживачем оплати згідно пунктів 5.1, 5.6 цього договору він зобов`язується сплатити постачальнику пеню у розмірі 15,3% річних, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховану від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

Відповідно до положень ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно з ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання. У разі, якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

У сфері господарювання, згідно з ч. 2 ст. 217 та ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, застосовуються господарські санкції, зокрема, штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

На підставі пункту 7.2 договору, за прострочення відповідачем строків оплати природного газу, поставленого у січні 2019 року, позивач нарахував пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за загальний період з 26.02.2019 по 13.03.2019 у сумі 43 169,66 грн.

Перевіривши розрахунок пені суд встановив, що розрахунок виконано правильно.

Згідно ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошових зобов`язань на вимогу кредитора, зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 відсотка річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач нарахував відповідачу до сплати 8 464,64 грн. 3% річних за період з 26.02.2019 по 13.03.2019.

Перевіривши розрахунки 3% річних суд встановив, що розрахунок виконано правильно та відповідає вимогам чинного законодавства.

Таким чином, вимоги позивача про стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 8 464,64 грн. та пені у сумі 43 169,66 грн. є обґрунтованими.

Згідно з п. 5.7 договору (в редакції додаткової угоди № 4 від 30.11.2018), відшкодування постачальнику вартості збитків, розрахованих відповідно до умов пункту 3.13 цього договору, здійснюється наступним чином:

- Постачальник на підставі даних, зазначених в акті приймання-передачі (якщо споживач порушив пункт 3.9 договору та не надав акт приймання передачі, то використання газу за відповідний період приймається 0 куб.м.) та замовлених обсягів, визначених пунктом 2.1 договору, розраховує збитки відповідно до підпунктів 3.13.1 або 3.13.2 пункту 3.13 договору;

- Постачальник після 15 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, надає споживачу акт-претензію щодо відшкодування збитків та розрахунок збитків;

- Споживач протягом 20 (двадцяти) робочих днів з моменту отримання акту-претензії, зобов`язаний відшкодувати постачальнику вартість збитків на рахунок, визначений в акті-претензії.

Так, відповідно до п. 2.1 договору (в редакції додаткової угоди № 8 від 25.04.2019), замовлений обсяг природного газу у квітні 2019 року складає 324,0 тис. куб.м.

Разом з тим, відповідно до акту приймання передачі природного газу від 30.04.2019, у квітні 2019 року відповідач фактично спожив природний газ в обсязі 558,792 тис. куб.м. понад встановлений п.2.1 договору обсяг природного газу.

На підставі пункту 3.13 договору, постачальником було нараховано споживачу суму збитків у розмірі 878 428,48 грн. за порушення договірної величини споживання газу у квітні 2019 року.

Перевіривши розрахунки сум збитків суд встановив, що вони зроблені правильно та відповідають вимогам чинного законодавства.

Щодо заперечень відповідача суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 17 частини третьої статті 4 Закону України "Про ринок природного газу" Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, 30.09.2015 прийняла постанову № 2496 "Про затвердження Правил постачання природного газу", якою затвердила Правила постачання природного газу.

Пунктом 1 розділу VI та пунктом 10 розділу II Правил постачання природного газу (які кореспондуються з п. 3.13 договору) встановлений обов`язок споживача контролювати власне газоспоживання для недопущення перевищення підтвердженого обсягу природного газу та обов`язок споживача відшкодовувати постачальнику збитки, які останній поніс внаслідок споживання природного газу споживачем поза договірними величинами.

Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, відповідно до положень статті 4 Закону України "Про ринок природного газу" та статті 17 Закону України "Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг", 07.10.2019 винесено постанову № 2081 "Про внесення змін до Правил постачання природного газу", якою внесено до розділу VI Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2496, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 06.11.2015 № 1382/27827, такі зміни. Зокрема, абзац перший пункту 1 після слів та знака "споживачем, що не є побутовим" доповнено словами: "(крім споживачів, постачання яким здійснюється в рамках виконання спеціальних обов`язків, покладених Кабінетом Міністрів України на суб`єктів ринку природного газу на підставі статті 11 Закону України "Про ринок природного газу")".

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 05.03.2020 у справі №640/12090/19, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.07.2020, встановлено, що з 12.10.2019 положення пункту 1 розділу VI та пункт 10 розділу II Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2496 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за №1382/27827 та, відповідно, пункту 10 розділу ІІ вказаних Правил не підлягають застосуванню до Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа", а отже не є для нього юридично значимими.

Разом з тим, предметом спору у даній справі є збитки, які поніс постачальник внаслідок споживання відповідачем природного газу понад встановлений п.2.1 договору обсяг газу у квітні 2019 року тобто до 12.10.2019.

Отже позовні вимоги позивача підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 13 950,94 грн. витрат по сплаті судового збору.

Керуючись ст.ст. 2, 46, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 191, 231, 233, 238, 240, 241, 326 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" до Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа" про стягнення 43 169,66 грн. пені, 8 464,64 грн. 3% річних, 878 428,48 грн. збитків задовольнити.

Стягнути з Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа" (50000, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, провулок Дежньова, буд. 9, ідентифікаційний код 03342184) на користь Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (01601, м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, буд. 6, ідентифікаційний код 20077720) 43 169,66 грн. пені, 8 464,64 грн. 3% річних, 878 428,48 грн. збитків та 13 950,94 грн. витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у відповідності до статті 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення - 23.10.2020.

Суддя Е.М. Бондарєв