ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

"26" жовтня 2020 р. м. Вінниця Cправа № 902/798/14(902/1021/20)

Суддя Господарського суду Вінницької області Міліціанов Р.В., розглянувши у межах справи № 902/798/14

про банкрутство

Дочірнього підприємства "Українська горілчана компанія "Nemiroff" (22800, Вінницька обл., м. Немирів, вул. Горького, буд. 31)

матеріали справи

за позовом: Дочірнього підприємства "Українська горілчана компанія "Nemiroff" (22800, Вінницька обл., м. Немирів, вул. Горького, буд. 31)

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "КОНДИТЕР-С" (21034, м. Вінниця, вул. Лебединського, буд. 15)

про стягнення 92 400,00 грн

В С Т А Н О В И В :

16.10.2020 року до Господарського суду Вінницької області надійшла позовна заява № 01-32/06-10 від 13.10.2020 року Дочірнього підприємства "Українська горілчана компанія "Nemiroff" до Товариства з обмеженою відповідальністю "КОНДИТЕР-С" про стягнення 92 400,00 грн заборгованості за договором дистриб"юції № 31102009/ДП УГК/Д-20 від 31.10.2009 року.

Також, до позовної заяви позивачем додано заяву про витребування доказів № 01-32/07-10 від 13.10.2020 року.

На підставі протоколу автоматизованого розподілу від 16.10.2020 року позовна заява № 01-32/06-10 від 13.10.2020 року Дочірнього підприємства "Українська горілчана компанія "Nemiroff" передано на розгляд судді Міліціанову Р.В.

Дослідивши матеріали позовної заяви № 01-32/06-10 від 13.10.2020 року Дочірнього підприємства "Українська горілчана компанія "Nemiroff", суд дійшов висновку, що остання підлягає залишенню без руху, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 3 ГПК України, судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Згідно ч. 6 ст. 12 ГПК України, господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

21.10.2019 року введено в дію Кодекс України з процедур банкрутства.

Цей Кодекс встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності боржника - юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів, а також відновлення платоспроможності фізичної особи.

Відповідно до п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу, з дня введення в дію цього Кодексу визнано таким, що втратив чинність, зокрема, Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КУ з процедур банкрутства, провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Згідно ч. 1 ст. 174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч. 2 ст. 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 162 ГПК України, у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Відповідно до ст. 164 ГПК України встановлено перелік документів, що додаються до позовної заяви, серед яких документи, які підтверджують, зокрема сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відтак, на стадії прийняття позовної заяви до розгляду суд має бути впевненим у тому, що зазначені засади не були порушені заявником позову.

В силу ч. 1, ч. 2 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Законодавством, яке регулює порядок та розмір сплати судового збору за подання позовних заяв до господарського суду є Закон України "Про судовий збір".

Виходячи з підпунктів 2.1, 2.2 ч. 2 ст. 4 Закону за подання до господарського суду позовних заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1,5 відсотки ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а за подання позовних заяв немайнового характеру - 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" встановлено, що прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб з 1 січня 2020 року становить 2 102,00 грн.

Частиною 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Зі змісту поданої позовної заяви № 01-32/06-10 від 13.10.2020 року вбачається, що позивачем при зверненні до суду заявлено вимог майнового характеру, а саме про стягнення 92 400,00 грн заборгованості за договором Дистрибуції № 31102009/ДП УГК/Д-20 від 31.10.2009 року.

Таким чином, позивач при зверненні з даною заявою до суду, повинен був сплатити судовий збір в сумі 2 102,00 грн.

Однак доказів сплати судового збору матеріали позовної заяви не містять.

На аркуші 10 позовної заяви зазначено про тяжкий майновий стан боржника та вказано про подачу клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Однак, таке клопотання, а також належні докази на підтвердження такого стану не додано до позовної заяви.

Посилаючись на тяжкий майновий стан боржника, ліквідатор Дочірнього підприємства "Українська горілчана компанія "Nemiroff" одночасно наголошує очікуванні понесенні додаткових витрат на правову допомогу в сумі 60 000,00 грн.

Таким чином, доводи позивача стосовно скрутного матеріального становища є суперечливими та непослідовними.

Крім того, суд звертає увагу ліквідатора та послідовну, усталену та однозначну позиції Верховного Суду щодо справляння судового збору у справах про банкрутство.

Згідно з частиною п`ятою статті 115 Закону про банкрутство сплата грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого у зв`язку з виконанням ним повноважень у справі про банкрутство здійснюються за рахунок наявних у боржника коштів, одержаних у результаті господарської діяльності боржника, або коштів, одержаних від продажу майна (майнових прав) боржника.

Кредитори можуть створювати фонд для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого. Формування фонду та порядок використання його коштів визначаються рішенням комітету кредиторів та затверджуються ухвалою господарського суду (частина шоста статті 115 Закону про банкрутство).

За статтею 129 Конституції України господарські суди, здійснюючи свої конституційні обов`язки, повинні дотримуватися принципів здійснення правосуддя, зокрема, принципу рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Ураховуючи положення статті 129 Конституції України та статті 5 Закону України "Про судовий збір", господарський суд позбавлений права надавати перевагу будь-якій стороні, в тому числі й у питанні звільнення від сплати судового збору.

Перебування боржника в процедурі банкрутства на стадії ліквідаційної процедури не є безумовною підставою для звільнення від сплати судового збору чи відстрочення сплати судового збору (Постанова Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.03.2020 року у справі № 912/1231/15-г).

Положеннями статті 8 Закону України "Про судовий збір" не передбачено звільнення від сплати судового збору чи відстрочення сплати судового збору внаслідок відкриття ліквідаційної процедури.

Враховуючи положення ст. 129 Конституції України, а також положення ст. 5 Закону України «Про судовий збір», господарський суд позбавлений права надавати перевагу будь-якій стороні в тому числі й у питанні відстрочення чи звільнення від сплати судового збору (Постанова Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 08.05.2020 року у справі № 917/1423/19).

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про залишення позовної заяви № 01-32/06-10 від 13.10.2020 року Дочірнього підприємства "Українська горілчана компанія "Nemiroff" без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків шляхом надання доказів сплати судового збору в сумі 2 102,00 грн.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст. 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору.

Суд звертає увагу, що відповідно до ч.ч. 3,4 ст.174 ГПК України, якщо заявник усунув недоліки заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 176 цього Кодексу.

Якщо позивач не усунув недоліки у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі.

При цьому, суд зазначає, що заяву Дочірнього підприємства "Українська горілчана компанія "Nemiroff" про витребування доказів № 01-32/07-10 від 13.10.2020 року буде розглянуто після усунення недолік до позовної заяви.

З огляду на викладене, керуючись ст. ст. 2, 9 (ч. 4), 37, 113, 116 КУ з процедур банкрутства, ст. ст. 18, 77, 162, 174, 234, 235 ГПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

1. Позовну заяву № 01-32/06-10 від 13.10.2020 року Дочірнього підприємства "Українська горілчана компанія "Nemiroff" до Товариства з обмеженою відповідальністю "КОНДИТЕР-С" про стягнення 92 400,00 грн заборгованості за договором Дистрибуції № 31102009/ДП УГК/Д-20 від 31.10.2009 року, подану у межах справи про банкрутство №902/798/14 - залишити без руху.

2. Встановити Дочірньому підприємству "Українська горілчана компанія "Nemiroff" спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом надання суду:

- належних доказів, що підтверджують сплату судового збору в розмірі 2 102,00 грн.

3. Встановити заявнику строк для усунення недоліків заяви: не пізніше десяти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

4. Попередити заявника про наслідки недотримання вимог ухвали про залишення заяви без руху, передбачені ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України.

5. Копію ухвали надіслати рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею - 26.10.2020 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Міліціанов Р.В.

віддрук.прим.:

1 - до справи;

2 - Дочірнє підприємство "Українська горілчана компанія "Nemiroff" (22800, Вінницька обл., м. Немирів, вул. Горького, буд. 31);

3 - арбітражному керуюччому (ліквідатору) Гладію О.В. (м. Дніпро, а/с 189, 49000).