ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" жовтня 2020 р. Справа№ 910/4012/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ходаківської І.П.

суддів: Демидової А.М.

Владимиренко С.В.

за участю секретаря судового засідання Зозулі Н.М.

за участю представників сторін:

від позивача: Кулініч А.П.

від відповідача: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця"

на ухвалу господарського суду міста Києва від 02.07.2020 (дата підписання 10.07.2020)

у справі № 910/4012/20 (суддя Пінчук В.І.)

за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "А - два"

про стягнення 107 806, 98 грн.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог.

В березні 2020 року Акціонерне товариство "Українська залізниця" (далі за текстом - АТ "Українська залізниця"; позивач) звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "А - два" (далі за текстом - ТОВ "А - два"; відповідач) про стягнення 107 806, 98 грн. заборгованості за договором від 21.10.2019 №ПЗ/ДН-6-1913.

Короткий зміст ухвали місцевого господарського суду та мотиви її прийняття.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 02.07.2020 у справі №910/4012/20 позов залишено без розгляду на підставі п. 4 ч. 1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Ухвалу мотивовано тим, що позивач, будучи належним чином повідомленим про дату час та місце розгляду справи, у судове засідання 02.07.2020 не з`явився та не виконав вимог ухвали суду від 19.03.2020 про витребування документів, що перешкоджає вирішенню спору у справі.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.

Не погодившись з постановленою ухвалою, АТ "Українська залізниця" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду міста Києва від 02.07.2020 у справі №910/4012/20, а справу передати для подальшого розгляду до господарського суду міста Києва.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, позивач посилається на те, що явка представника позивача у судове засідання обов`язковою не визнавалась, суд першої інстанції в ухвалі не навів обставин, які унеможливлюють розгляд справи. У зв`язку з цим, оскаржувана ухвала, на думку позивача, винесена з порушенням норм процесуального права, а саме п. 4 ч. 1 ст. 226 ГПК України.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.09.2020 справу № 910/4012/20 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Ходаківська І.П., судді: Демидова А.М., Владимиренко С.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.09.2020 в зазначеному складі колегії суддів апеляційну скаргу АТ "Українська залізниця" залишено без руху; надано строк десять днів з дня отримання даної ухвали для усунення недоліків, шляхом подання до суду доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі.

15.09.2020 на адресу Північного апеляційного господарського суду від АТ "Українська залізниця" надійшла заява про усунення недоліків, до якої додано платіжне доручення № 2958588 від 07.08.2020 про зарахування судового збору на реквізити Північного апеляційного господарського суду за подачу апеляційної скарги у справі №910/4012/20.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.09.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою АТ "Українська залізниця" на ухвалу господарського суду міста Києва від 02.07.2020 у справі № 910/4012/20; розгляд апеляційної скарги призначено на 21.10.2020.

Позиції учасників справи.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить суд залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін.

Явка представників сторін.

У судове засідання 21.10.2020 з`явився представник позивача, який просив апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу суду першої інстанції - скасувати та передати справу для подальшого розгляду до суду першої інстанції.

У судове засідання 21.10.2020 представник відповідача не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення з відповідною відміткою про його одержання.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи (ч. 12 ст. 270 ГПК України).

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 19.03.2020 позовну заяву АТ «Українська залізниця» до ТОВ «А - два» про стягнення 107 806, 98 грн. заборгованості за договором від 21.10.2019 №ПЗ/ДН-6-1913, зокрема, прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/4012/20; постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження; судове засідання призначено на 16.04.2020 та зобов`язано позивача надати у судове засідання оригінали доданих до позовної заяви документів, витяги про включення позивача та відповідача до ЄДРПОУ; визнано явку сторін обов`язковою.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 05.06.2020 повідомлено учасників справи про те, що судове засідання 16.04.2020 не відбулось у зв`язку з виконанням постанови КМУ № 211 від 11.03.2020; розгляд справи по суті призначено на 02.07.2020; з урахуванням епідеміологічної ситуації в Україні явку учасників в судове засідання визнано необов`язковою; роз`яснено представникам позивача та відповідача, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, передбачених ст. 202 ГПК України.

У судове засідання, призначене на 02.07.2020, представник позивача не з`явився. Про причини неявки уповноваженого представника позивача у призначене судове засідання суд не повідомлений. Витребувані ухвалою суду від 19.03.2020 оригінали документів, доданих до позовної заяви, позивач суду не надав.

В серпні 2020 року позивачем подано до господарського суду міста Києва аналогічний позов.

З Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що ухвалою господарського суду міста Києва від 07.09.2020 відкрито провадження у справі № 910/11711/20 та прийнято до розгляду позовну заяву АТ «Українська залізниця» до ТОВ «А-два» про стягнення заборгованості за договором № ПЗ/ДН-6-1913 про надання послуг від 21.10.2019 у розмірі 107 806, 98 грн

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.

Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 ГПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони та треті особи.

За приписами п. 2 ч. 1 та п. 3 ч. 2 ст. 42 ГПК України учасники справи мають право, зокрема брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом, і разом з тим учасники справи зобов`язані з`явитися за викликом суду в судове засідання, якщо їх явка визнана обов`язковою.

Відповідно до ч. 1 ст. 45 ГПК України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ст. 46 ГПК України сторони користуються рівними процесуальними правами. Крім прав та обов`язків, визначених у статті 42 цього Кодексу, сторони (позивачі та відповідачі) також мають ще коло прав і обов`язків, передбачених ст. 46 ГПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 120 ГПК України суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою.

Відповідно до ст. 181 ГПК України для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання. Дата і час підготовчого засідання призначаються суддею з урахуванням обставин справи і необхідності вчинення відповідних процесуальних дій. Підготовче засідання має бути розпочате не пізніше ніж через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 185 ГПК України за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду.

Відповідно до ч. 4 ст. 202 ГПК України в разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 226 ГПК України суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору, або позивач (його представник) не з`явився у судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Аналізуючи зміст наведених норм процесуального закону, колегія дійшла висновку, що обов`язковими умовами для застосування передбачених ч. 4 ст. 202, п. 4 ч. 1 ст. 226 ГПК України процесуальних наслідків неявки позивача у судове засідання є одночасно його належне повідомлення про час і місце судового засідання та відсутність заяви позивача про розгляд справи за його відсутності.

Отже, правом на залишення позову без розгляду суд наділений у разі неявки належним чином повідомленого позивача, якщо від нього не недійшла заява про розгляд справи за його відсутності і якщо його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

В даному випадку, у разі відсутності у позивача наміру брати участь у судовому засіданні, приписами ст.ст. 202, 226 ГПК України передбачено подання позивачем заяви про розгляд справи за його відсутності. Тобто право позивача як особи, яка подала позов та зацікавлена в його розгляді, не бути присутнім у судовому засіданні кореспондується з його обов`язком подати до суду відповідну заяву про розгляд справи за його відсутності.

При цьому, у разі подання позивачем заяви про розгляд справи за його відсутності і якщо його нез`явлення перешкоджає розгляду справи, суд відповідно до вимог ст.ст. 120, 121 ГПК України може визнати явку позивача обов`язковою та викликати його у судове засідання.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 202 ГПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

Отже, у випадку якщо позивач має намір взяти участь у судовому засіданні, однак не має можливості взяти участь у першому засіданні, він має повідомити суд про причини неявки і у випадку визнання таких причин поважними, суд може відкласти розгляд справи.

Колегія відхиляє доводи скаржника про те, що суд має право залишити позов без розгляду у зв`язку з невиконанням вимог суду позивачем і об`єктивно оцінити їх поважність та зазначити про це в судовому рішенні, тоді як в цьому випадку суд не визнавав явку учасника справи в судове засідання 02.07.2020 обов`язковою.

Слід зазначити, що ч. 4 ст. 202, п. 4 ч. 1 ст. 226 ГПК України не передбачають вимоги, що для залишення позову без розгляду позивач має не з`явитися у судове засідання саме у зв`язку з визнанням судом його явки обов`язковою та викликом до суду. У цьому висновку колегія звертається до правової позиції об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладеної у постанові від 05.06.2020 у справі №910/16978/19. Також зі змісту цієї постанови суду касаційної інстанції вбачається, що об`єднана палата вирішила відійти від висновку, викладеного у постанові від 12.02.2020 у справі № 904/11194/15 в частині можливості залишення позову без розгляду на підставі п. 4 ч. 1 ст. 226 ГПК України лише у випадку, якщо суд викликав позивача у судове засідання і визнав його явку обов`язковою.

Відповідно до ч. 4 ст. 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

ГПК України визначені процесуальні механізми забезпечення єдності судової практики, що полягають у застосуванні спеціальної процедури відступу від висновків щодо застосування норм права, викладених у раніше постановлених рішеннях Верховного Суду. Логіка побудови й мета існування цих процесуальних механізмів указує на те, що в цілях застосування норм права в подібних правовідносинах за наявності протилежних правових висновків суду касаційної інстанції слід виходити з того, що висновки, які містяться в судових рішеннях судової палати Касаційного господарського суду, мають перевагу над висновками колегії суддів, висновки об`єднаної палати Касаційного господарського суду - над висновками палати чи колегії суддів цього суду, а висновки Великої Палати Верховного Суду - над висновками об`єднаної палати, палати й колегії суддів Касаційного господарського суду.

При цьому, суди під час вирішення спору у подібних правовідносинах мають враховувати саме останню правову позицію. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 у справі № 755/109447/17 та постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 17.08.2020 у справі № 925/1067/19.

У зв`язку із наведеним, колегією не враховується посилання скаржника на правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду від 20.11.2018 у справі № 908/104/18.

Отже, матеріалами судової справи підтверджується, що позивач був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, однак його повноважний представник у судове засідання, призначене на 02.07.2020, не з`явився. При цьому позивач не повідомив суд про причини своєї неявки в суд, не подав заяви про розгляд справи за його відсутності, також не надав витребувані судом документи, тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав, передбачених ч. 4 ст. 202, п. 4 ч. 1 ст. 226 ГПК України, для залишення позову без розгляду.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 07.11.2017 у справі "Sukhanov and Others v. Russia" (заяви №№ 56251/12, 23302/13, 53116/15) дійшов висновку, що присутність у судовому засіданні є правом, але не обов`язком позивача.

Водночас у цьому випадку саме позивачем не дотримано порядку, передбаченого нормами ст.ст. 202, 226 ГПК України, лише за умов дотримання якого можливе виникнення у позивача права на розгляд справи за його відсутності.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури і це не є порушенням права на справедливий суд (рішення у справі "Станков проти Болгарії" від 12.07.2007).

Отже, залишення позовної заяви без розгляду через неявку позивача у судове засідання у разі ненадання ним заяви про розгляд справи за його відсутності не призводить до порушення права на справедливий судовий розгляд.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про залишення позовної заяви без розгляду, оскільки вони зроблені з правильним застосуванням ч. 4 ст. 202, п. 4 ч. 1 ст. 226 ГПК України.

Щодо посилання скаржника на неможливість застосування п. 4 ч. 1 ст. 226 ГПК України, у зв`язку із тим, що судом першої інстанції не витребовувалися документи в порядку ст. 81 ГПК України, колегія вважає, що такі посилання скаржника ґрунтуються на помилковому тлумаченні норм процесуального закону, оскільки зміст п. 4 ч. 1 ст. 226 ГПК України не обмежує витребування доказів порядком, встановленим ст. 81 цього кодексу.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Нормою ст. 276 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладені обставини, висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, а тому ухвала господарського суду міста Києва від 02.07.2020 у справі № 910/4012/20 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для її скасування не вбачається.

Судові витрати.

У зв`язку з відсутністю підстав для задоволення апеляційної скарги витрати за подання апеляційної скарги у відповідності до ст. 129 ГПК України покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 129, 255, 269, 271, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця» залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду міста Києва від 02.07.2020 у справі №910/4012/20 залишити без змін.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на Акціонерне товариство «Українська залізниця».

Матеріали справи № 910/4012/20 повернути до господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано - 26.10.2020.

Головуючий суддя І.П. Ходаківська

Судді А.М. Демидова

С.В. Владимиренко