РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

13.10.2020Справа № 910/2555/20

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Елентекс»

до Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-

інвестиційний банк»

про визнання договору купівлі-продажу укладеним

Суддя Сівакова В.В.

секретар судового засідання Кимлик Ю.В.

за участю представників сторін

від позивача Валько І.В., ордер серії РН-524 № 271 від 26.02.2020

від відповідача Салюк М.І., адвокат за довіреністю № 09/12/362 від 07.11.2019

СУТЬ СПОРУ:

20.02.2020 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Елентекс» до Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна між продавцем Публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та покупцем Товариством з обмеженою відповідальністю «Елентекс» щодо нежитлового будинку (літ. А) за адресою: м. Київ, вул. Драгоманова, 21-А загальною площею 2152 кв. м, укладеним в редакції, що наведена в позовній заяві.

Одночасно з позовної заявою Товариством з обмеженою відповідальністю «Елентекс» подано заяву про забезпечення позову шляхом заборони Публічному акціонерному товариству «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» проводити конкурси, приймати рішення за результатами конкурсів, продавати або іншим чином відчужувати нежитловий будинок (літ. А) за адресою: м. Київ, вул. Драгоманова, 21-А загальною площею 2152 кв. м. до моменту набрання рішенням суду законної сили.

Ухвалою Господарського суду міста Києва № 910/2555/20 від 24.02.2020 в задоволенні заяви позивача про забезпечення позову відмовлено повністю.

Ухвалою Господарського суду міста Києва № 910/2555/20 від 25.02.2020 вказану позовну заяву залишено без руху та встановлено п`ятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання відповідних документів.

02.03.2020 позивачем усунено недоліки позовної заяви шляхом подання до суду відповідних документів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.03.2020 відкрито провадження у справі № 910/2555/20 та прийнято позовну заяву до розгляду; розгляд справи вирішено здійснювати в порядку загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 07.04.2020.

Даною ухвалою суду зобов`язано відповідача протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали подати суду відзив на позов в порядку ст. 165 Господарського процесуального кодексу України з доданням доказів, що підтверджують обставини викладені в ньому, та докази направлення цих документів позивачу.

У відповідності до ст. 242 Господарського процесуального кодексу України ухвалу про відкриття провадження у справі від 05.03.2020 було направлено відповідачу рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення за № 646 за адресою, що зазначена в позовній заяві, а саме: 01001, м. Київ, пров. Шевченка, 12, яка згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань станом на 25.02.2020 є місцезнаходженням відповідача.

Відповідно до п. 3 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення.

Відповідач ухвалу суду від 05.03.2020, надіслану за вказаною вище адресою, отримав 10.03.2020, що підтверджується наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення за № 646.

26.03.2020 від відповідача до суду надійшов відзив на позов, відповідно до якого відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує повністю.

07.04.2020 на електрону пошту суду від позивача надійшло клопотання про відкладення підготовчого засідання, у зв`язку із запровадженням постановою Кабінету міністрів України № 211 від 11.03.2020 на всій території України карантину.

Підготовче засідання у справі № 910/2555/20, призначене на 07.04.2020, не відбулося.

07.05.2020 від позивача до суду надійшла відповідь на відзив.

Ухвалою Господарського суду міста Києва № 910/2555/20 від 17.06.2020 призначено підготовче засідання на 14.07.2020.

22.06.2020 від відповідача до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву.

24.06.2020 від позивача до суду надійшло клопотання про призначення судового засідання.

В підготовчому засіданні 14.07.2020 відповідно до ст. 183 Господарського процесуального кодексу України оголошено перерву до 10.09.2020.

В підготовчому засіданні 10.09.2020 судом постановлено ухвалу на місці, не виходячи до нарадчої кімнати, у відповідності до ст.ст. 182, 185 Господарського процесуального кодексу України, про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 01.10.2020.

28.09.2020 відповідачем до суду подано клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з неможливістю направити повноважного представника, який перебуває на лікарняному.

В судовому засіданні 01.10.2020 відповідно до ст. 216 Господарського процесуального кодексу України оголошено перерву до 13.10.2020.

Позивач в судовому засіданні 13.10.2020 позовні вимоги підтримав повністю.

Відповідач в судовому засіданні 13.10.2020 проти задоволення позовних вимог заперечував повністю.

Згідно з ч. 2 ст. 183 Господарського процесуального кодексу України суд відкладає підготовче засідання в межах визначеного цим Кодексом строку підготовчого провадження.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 177 Господарського процесуального кодексу України підготовче провадження починається відкриттям провадження у справі і закінчується закриттям підготовчого засідання.

Підготовче провадження має бути проведене протягом шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. У виняткових випадках для належної підготовки справи для розгляду по суті цей строк може бути продовжений не більше ніж на тридцять днів за клопотанням однієї із сторін або з ініціативи суду.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 195 Господарського процесуального кодексу України суд має розпочати розгляд справи по суті не пізніше ніж через шістдесят днів з дня відкриття провадження у справі, а у випадку продовження строку підготовчого провадження - не пізніше наступного дня з дня закінчення такого строку. Суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті.

Згідно постанов Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» (зі змінами) та № 641 від 22.07.2020, відповідно до статті 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» з метою запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19 установлено з 12.03.2020 до 31.08.2020 на усій території України карантин.

Постановою Кабінету Міністрів України № 215 від 16.03.2020 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020» введено заборону залізничних, авіа- та автобусних міжміських та міжобласних пасажирських перевезень, а також робота метрополітенів; заборонено проведення всіх масових (культурних, розважальних, спортивних, соціальних, релігійних, рекламних та інших) заходів, у яких бере участь понад 10 осіб. Дозволено лише заходи, необхідні для забезпечення роботи органів державної влади та органів місцевого самоврядування.

Листом № 9/рс-186/20 від 16.03.2020 Радою суддів України з метою убезпечення населення України від поширення гострих респіраторних захворювань та коронавірусу COVID-19, рекомендовано встановити особливий режим роботи судів України та роз`яснено сторонам про можливість відкладення розгляду справ у зв`язку з карантином.

Суд враховує, що відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, третіх осіб, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

З огляду на зазначені вище обставини, для визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті, розгляд справи здійснено за межами строків, встановлених Господарським процесуальним кодексом України, проте в розумні строки.

В судовому засіданні 13.10.2020 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників позивача і відповідача, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Публічному акціонерному товариству «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» на підставі свідоцтва про право власності на нежитловий будинок серія НБ № від 15.09.1998 належить на праві приватної власності нежилий будинок загальною площею 2152 кв. м за адресою: м. Київ, вул. Драгоманова, 21-А. Право власності на це майно зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 29.03.2016 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чорнєй В.В. за номером запису № 13918348.

З 13.08.2019 по 19.08.2019 відповідачем було проведено конкурс з реалізації об`єкту нерухомості банку за адресою: м. Київ, вул. Драгоманова, 21-А, літ. А.

19.08.2019 позивач взяв участь у проведенні конкурсу, подавши відповідну заявку.

20.08.2019 оформлено протокол комісії з проведення конкурсної процедури при відчуженні об`єктів нерухомості ПАТ «Промінвестбанк» № 70, згідно з яким переможцем Конкурсу з продажу об`єкту нерухомості ПАТ «Промінвестбанк» за адресою: м. Київ, вул. Драгоманова, будинок 21-А було визнано учасника ТОВ «Елентекс», ідентифікаційний код 37854695, який запропонував викупити об`єкт нерухомості за 2.200.000,00 доларів США у т.ч. з ПДВ та оплатити інші витрати відповідно до умов конкурсу.

12.09.2019 на основі результатів конкурсу було оформлено протокол № 356 засідання Правління ПАТ «Промінвестбанк», яким надано дозвіл на продаж нерухомого майна. Також, листом № 20-0007/49708 від 25.09.2019 Національний банк України надав дозвіл на продаж об`єкту нерухомого майна.

24.10.2019 листом № 21-1/2-623 відповідач повідомив позивача про отримання внутрішньобанківських погоджень на укладання договору купівлі-продажу.

27.12.2019 листом № 21-1/2-801 ПАТ «Промінвестбанк» просив ТОВ «Елентекс» підтвердити свою готовність щодо укладення договору купівлі-продажу в січні 2020.

13.01.2020 позивач у відповідь на прохання банку підтвердив свою готовність купити обумовлений будинок та просив надати на погодження договір купівлі-продажу.

20.01.2020 листом № 21-1/2-884 відповідачем було надано на погодження проект договору купівлі-продажу будинку за адресою: м. Київ, вул. Драгоманова, 21-А.

06.02.2020 листом № 6/03-01 відповідачем було запрошено позивача на зустріч з метою ознайомлення з документами про об`єкт нерухомого майна.

11.02.2020 позивач погодив наданий банком проект договору купівлі-продажу та запропонував планові дати укладення цього договору.

Таким чином, як зазначає позивач у позові, ТОВ «Елентекс» вчинило всі необхідні дії та надало всі потрібні документи для укладення договору купівлі-продажу об`єкту нерухомого майна за адресою: м. Київ, вул. Драгоманова, 21-А, проект договору узгоджено між сторонами договору і позивач був готовий до укладення договору та сплати коштів в розмірі, еквівалентному 2,2 мільйони доларів США.

Проте, 12.02.2020 на електронну адресу позивача надійшов лист від відповідача, в якому повідомлялось про проведення повторного конкурсу щодо продажу об`єкту нерухомості за адресою: м. Київ, вул. Драгоманова, 21-А.У зв`язку з чим, 13.02.2020 позивач направив відповідачу претензію за вих. № 1/02 з проханням повідомити причини прийняття рішення щодо проведення повторного конкурсу та прохання укласти договір.

Відповідач відповіді на претензію не надав.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує на те, що відповідач в серпні 2019 року оголосив конкурс (здійснив оферту) щодо продажу нерухомого майна. Позивач, в свою чергу, погодився взяти участь у конкурсі на умовах відповідача (акцептував оферту), виграв конкурс, та був визнаний відповідачем переможцем конкурсу. Сторонами було погоджено проект договору купівлі-продажу, проте відповідач необґрунтовано ухиляється від виконання обов`язку продати нерухоме майно позивачу. Такі дії, на думку позивача, порушують права останнього на законне придбання об`єкту нерухомості, яке позивач отримав в результаті перемоги в конкурсі.

Враховуючи викладене, позивач звернувся до суду з вимогою про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна між продавцем Публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та покупцем Товариством з обмеженою відповідальністю «Елентекс» щодо нежитлового будинку (літ. А) за адресою: м. Київ, вул. Драгоманова, 21-А, загальною площею 2152 кв. м, укладеним в редакції, що наведена в позовній заяві.

У відзиві на позовну заяву відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог, зазначаючи, що п. 9 протоколу № 67 від 12.08.2019 було визначено право банку відмінити результати конкурсу до укладання та посвідчення договору купівлі-продажі без пояснень причин. Інформація щодо вказаного права була опублікована на зовнішньому сайті банку: www.pib.ua, сервісі оголошень:www.olx.ua, Центральній універсальній товарній біржі: www.cuex.com.ua.

Так, 12.02.2020 комісія з проведення конкурсної процедури при відчуженні об`єктів нерухомості ПАТ «Промінвестбанк» затвердила умови проведення повторного конкурсу щодо продажу нежилого будинку, які були оформлені протоколом № 139. Було вирішено провести конкурс у строк з 14.02.2020 по 20.02.2020 до 18:00 включно (п. 2 протоколу № 139 від 12.02.2020).

12.02.2020 банк повідомив позивача про прийняття рішення провести повторний конкурс щодо продажу нежилого будинку. Однак, не погодившись із таким рішенням банку, позивач не приймав участі у повторному конкурсі, а звернувся до суду з даним позовом.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 20 Господарського кодексу України права та законні інтереси суб`єктів господарювання захищаються, зокрема, шляхом визнання наявності або відсутності прав; встановлення, зміни та припинення господарських правовідносин.

Приписами статей 3, 6, 203, 626, 627 Цивільного кодексу України визначені загальні засади цивільного законодавства, зокрема поняття договору і свободи договору та сформовані загальні вимоги до договорів як різновиду правочинів (вільне волевиявлення учасника правочину).

Відповідно до частини першої статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (частина перша статті 638 Цивільного кодексу України). Інші випадки визнання договору укладеним зазначені у статтях 642, 643 Цивільного кодексу України.

Частина перша статті 628 Цивільного кодексу України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до змісту статей 6, 627 Цивільного кодексу України свобода договору полягає в праві сторін вільно вирішувати питання при укладенні договору, виборі контрагентів та погодженні умов договору.

Закріпивши принцип свободи договору, Цивільний кодекс України разом з тим визначив, що свобода договору не є безмежною, оскільки відповідно до абзацу другого частини третьої статті 6 та статті 627 цього Кодексу при укладенні договору, виборі контрагентів, визначенні умов договору сторони не можуть діяти всупереч положенням цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства.

Судом встановлено, що 12.08.2019 комісія з проведення конкурсної процедури при відчуженні об`єктів нерухомості ПАТ «Промінвестбанк» затвердила умови проведення конкурсу щодо продажу нежилого будинку, які були оформлені протоколом № 67.

Було вирішено провести конкурс у строк з 13.08.2019 по 19.08.2019 до 18:00 включно (п. 2 протоколу № 67 від 12.08.2019).

Інформація, в якій викладені умови проведення конкурсу, публікується на зовнішньому сайті банку: www.pib.ua, сервісі оголошень:www.olx.ua, Центральній універсальній товарній біржі: www.cuex.com.ua (п. 6 протоколу № 67 від 12.08.2019). учасники конкурсу, відповідно до п. 7 протоколу № 67 від 12.08.2019, направляють заявки за встановленою банком формою з ціновою пропозицією на електронну адресу: .

Заявка учасника для участі у конкурсі складається з наступних частин:

- інформація про учасника, який подає заявку з ціновою пропозицією;

- згода учасника на умови банку щодо проведення конкурсу;

- підтвердження зобов`язань стосовно купівлі нежилого будинку;

- цінова пропозиція купівлі, що не підлягає зменшенню;

- підтвердження учасником електронної адреси;

- згода учасника на умови банку щодо укладення договору та оплати у разі перемоги у конкурсі.

Пунктом 9 цього протоколу було визначено право банку відмінити результати конкурсу до укладення та посвідчення договору купівлі-продажу без пояснення причин.

Так, як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, відповідно до пунктів 2 та 6 протоколу № 67 від 12.08.2019, банк 13.08.2019 опублікував інформацію, в якій викладені умови проведення конкурсу, на зовнішньому сайті банку: www.pib.ua, сервісі оголошень:www.olx.ua, Центральній універсальній товарній біржі: www.cuex.com.ua.

Позивач у своїй заявці від 19.08.2019 підтвердив, що ознайомлений з об`єктом нерухомості, згоден з умовами проведення конкурсу, типовою формою договору купівлі-продажу, та жодних претензій зі свого баку не має. Що спростовує твердження позивача, що його було ознайомлено з іншим правилами, ніж були опубліковані.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність у відповідача беззастережного права банку відмінити результати конкурсу до укладення та посвідчення договору купівлі-продажу без пояснень причинити.

Позивач погодився з такими умовами проведення конкурсу, що підтверджується підписаною позивачем заявкою від 19.08.2019.

Відповідно до ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно зі ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об`єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу.

Обов`язковість укладення договору купівлі-продажу належного на праві власності відповідачу нежилого будинку між позивачем та відповідачем не передбачена жодною нормою на які посилається позивач у позовній заяві.

Таким чином, позовні вимоги є безпідставними і необґрунтованими, за відсутності доказів порушення прав позивача з боку відповідача відповідно до вимог ст. 16 Цивільного кодексу України.

Відповідно до статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Стаття 16 Цивільного кодексу України встановлює, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Обов`язок доказування та подання доказів відповідно до ст.ст. 13, 74 Господарського процесуального кодексу України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні обставини, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

Це стосується позивача, який мав довести наявність тих обставин, на підставі яких він звернувся до господарського суду з позовними вимогами.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів сторін та їх відображення у судовому рішенні, суд спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.07.2006 у справі «Проніна проти України», в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст. 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Зважаючи на вищенаведене, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Елентекс» є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають повністю.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на позивача.

Керуючись ст. 129, ст.ст. 237, 238, 240 ГПК України,-

В И Р І Ш И В:

1. В позові Товариства з обмеженою відповідальністю «Елентекс» до Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» про визнання договору купівлі-продажу укладеним відмовити повністю.

Відповідно до частини 1 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Повне рішення складено 22.10.2020.

СуддяВ.В. Сівакова