ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" жовтня 2020 р. Справа №921/89/20

м. Львів

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Галушко Н.А.

суддів Скрипчук О.С.

Мирутенко О.Л.

секретар судового засідання - Кишенюк Н.А.

за участю представників учасників процесу:

від позивача: не з`явився

від відповідачів: Лось О.Р.-представник

розглянувши апеляційну скаргу Головного управління Державної Фіскальної Служби у Тернопільській області вх. № ЗАГС 01-05/1921/20 від 03.07.2020,

на рішення Господарського суду Тернопільської області від 26.05.2020 (повний текст рішення складено 01.06.2020, м. Тернопіль, суддя Стадник М.С.)

у справі № 921/89/20

за позовом: Тернопільського обласного центру зайнятості, м. Тернопіль

до відповідача: Головного управління Державної Фіскальної Служби у Тернопільській області, м. Тернопіль

про стягнення 59 942,32 грн,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог.

05.02.2020 у Господарський суд Тернопільської області звернувся Тернопільський обласний центр зайнятості з позовом до Головного управління ДФС у Тернопільській області про стягнення 59 942,32грн виплаченого забезпечення (допомоги по безробіттю) безробітному ОСОБА_1 , у зв`язку із поновленням його на роботі за рішенням суду.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що виплачене забезпечення- допомога по безробіттю безробітному ОСОБА_1 за період перебування на обліку у Заліщицькій районній філії Тернопільського обласного центру зайнятості з 05.02.2019 по 02.12.2019 становить 59 942,32грн, що підтверджується додатком №4 до персональної картки №00001 про нарахування допомоги по безробіттю та платежів безробітному ОСОБА_1 Заліщицькою районною філією Тернопільського обласного центру зайнятості 16.12.2019 направлено на адресу відповідача копію наказу Тернопільського обласного центру зайнятості від 13.12.2019 №352 «Д» «Про повернення коштів». Відповідачем зазначену суму позивачу не повернуто.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 26.05.2020 у справі №921/89/20 позовні вимоги задоволено. Стягнено з Головного управління ДФС у Тернопільській області на користь Тернопільського обласного центру зайнятості 59 942,32грн. виплаченого забезпечення (допомоги по безробіттю) безробітному ОСОБА_1 у зв`язку з його поновленням на роботі та 2 102,00грн судового збору.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що Головне управління ДФС у Тернопільській області є роботодавцем ОСОБА_1 та зобов`язане виконати вимогу, передбачену Законом України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" щодо відшкодування позивачу 59 942,32 грн. допомоги по безробіттю, виплаченої безробітному ОСОБА_1 .

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Головним управлінням Державної Фіскальної Служби у Тернопільській області подано апеляційну скаргу вх. № ЗАГС 01-05/1921/20 від 03.07.2020 року, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Тернопільської області від 26.05.2020 у справі №921/89/20 та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог повністю, посилаючись на те, що судом при прийнятті рішення неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, судом прийнято рішення з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач зазначає, що порушення ОСОБА_1 своїх обов`язків, визначених Законом України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", ненадання суду відомостей щодо отримання ним допомоги по безробіттю, стало наслідком неврахування Тернопільським окружним адміністративним судом, при прийнятті рішення в ході судового розгляду у справі №500/369/19 за його позовом про стягнення середньомісячного грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, суми виплаченої ОСОБА_1 допомоги по безробіттю. В силу вимог ч.3 ст..36 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" сума забезпечення та вартості наданих соціальних послуг ОСОБА_1 у зв`язку із умисним невиконанням ним своїх обов`язків та зловживанням ними повинна бути стягнута з нього відповідно до законодавства України.

Позивачем відзиву на апеляційну скаргу не подано

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 08.07.2020 апеляційну скаргу Головного управління Державної Фіскальної Служби у Тернопільській області вх. № ЗАГС 01-05/1921/20 від 03.07.2020 року залишено без руху.

Розпорядженням в.о. керівника апарату суду, відповідно до п.9 ст.32 ГПК України, п.2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, у зв`язку із звільненням головуючого судді Данко Л.С. у відставку, проведено автоматизовану заміну складу суду для розгляду апеляційної скарги у справі №921/89/20.

Витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи від 26.08.2020 змінено склад колегії суддів у справі №921/89/20, розподілено колегії суддів у складі головуючого судді Галушко Н.А., суддів Мирутенко О.Л., Скрипчук О.С.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 08.07.2020, у зв`язку із усуненням недоліків, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Головного управління Державної Фіскальної Служби у Тернопільській області вх. № ЗАГС 01-05/1921/20 від 03.07.2020, на рішення Господарського суду Тернопільської області від 26.05.2020 у справі № 921/89/20, задоволено клопотання Державної Фіскальної Служби у Тернопільській області про розгляд справи з повідомленням учасників сторін та призначено розгляд справи на 13.10.2020.

В судовому засіданні представник скаржника підтримала доводи апеляційної скарги.

Позивач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи і заперечення, які наведені в апеляційній скарзі, заслухавши представника скаржника в судовому засіданні, перевіривши матеріали справи щодо правильності застосування судом першої інстанцій норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Наказом Чортківської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області №1-0 від 04.01.2019 "Про звільнення ОСОБА_1 ", звільнено 04.01.2019 ОСОБА_1 , головного державного інспектора Заліщицького відділення, у зв`язку із зміною організаційної структури та скороченням штатної чисельності працівників Чортківської ОДПІ ГУ ДФС у Тернопільській області, згідно п. 1 ст. 40 КЗпП України.

ОСОБА_1 звернувся 18.01.2019 до Заліщицької районної філії Тернопільського обласного центру зайнятості із заявами про надання статусу безробітного та призначення виплати допомоги по безробіттю.

Згідно витягу із наказу Заліщицької районної філії Тернопільського обласного центру зайнятості №НТ190206 від 06.02.2019 ОСОБА_1 призначено допомогу по безробіттю з 25.01.2019 по 19.01.2020 та відкладено її виплату з 25.01.2019 по 04.02.2019.

Наказом Заліщицької районної філії Тернопільського обласного центру зайнятості №НТ190207 від 07.02.2019 ОСОБА_1 розпочато (поновлено) виплату допомоги по безробіттю з 05.02.2019.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 30.05.2019 у справі №500/369/19, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 08.10.2019, задоволено позов ОСОБА_1 , визнано незаконним та скасовано наказ Чортківської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області №1-0 від 04.01.2019 "Про звільнення ОСОБА_1 " та поновлено ОСОБА_1 на посаді головного державного інспектора Заліщицької державної податкової інспекції Чортківського управління Головного управління ДФС у Тернопільській області. Рішення набрало законної сили 08.10.2019

Відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Преюдиціальне значення у справі надається обставинам, встановленим судовими рішеннями, а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом. Преюдиціальне значення мають лише рішення зі справи, в якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Преюдицію утворюють виключно ті обставини, які безпосередньо досліджувались і встановлювались судом, що знайшло своє відображення у мотивувальній частині судового рішення (правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2018 у справі № 917/1345/17).

Отже, факти встановлені рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 30.05.2019 у справі №500/369/19 мають преюдиційне значення та не потребують доказування у даній справі.

Згідно постанови Кабінету Міністрів України від 28.03.2018 №296 "Про реформування територіальних органів Державної фіскальної служби", реорганізовано Чортківську об`єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Тернопільській області шляхом приєднання як структурного підрозділу до Головного управління ДФС у Тернопільській області.

На виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 30.05.2019 у справі №500/369/19, наказом Головного управління ДФС у Тернопільській області "Про виконання рішення суду" №392-о від 29.11.2019" скасовано наказ Чортківської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області №1-0 від 04.01.2019 "Про звільнення ОСОБА_1 " та поновлено ОСОБА_1 на посаді головного державного інспектора Заліщицької державної податкової інспекції Чортківського управління Головного управління ДФС у Тернопільській області.

Згідно витягу із наказу Заліщицької районної філії Тернопільського обласного центру зайнятості від 02.12.2019 №НТ191202, припинено реєстрацію ОСОБА_1 як безробітного, у зв`язку із поновленням на роботі за рішенням суду, що набрало законної сили, та припинено йому виплату допомоги по безробіттю з 02.12.2019.

Матеріалами справи підтверджується, що Тернопільським обласним центром зайнятості видано наказ від 13.12.2019 №352"Д" про повернення коштів Головним управлінням ДФС у Тернопільській області в сумі 59 942,32 грн, які були виплачені центром зайнятості як допомога по безробіттю за період з 05.02.2019 по 02.12.2019 безробітному ОСОБА_1 (отриманий 16.12.2019, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення).

Виплачену ОСОБА_1 допомогу по безробіттю за період лютий 2019 грудень 2019 в сумі 59 942,32 грн. підтверджено додатком №4 до персональної картки "Нарахування допомоги по безробіттю та платежі".

Вищенаведені обставини стали підставою для звернення позивача до суду з позовом про стягнення 59 942,32грн виплаченого забезпечення (допомоги по безробіттю) безробітному ОСОБА_1 , у зв`язку із поновленням його на роботі за рішенням суду. .

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття визначаються Законом України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття".

Згідно ч. 1 ст. 1, ч. 1 ст. 7 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття система прав, обов`язків і гарантій, яка передбачає матеріальне забезпечення на випадок безробіття з незалежних від застрахованих осіб обставин та надання соціальних послуг за рахунок коштів Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, одним із видів такого забезпечення за Законом, зокрема, є: допомога по безробіттю;

Статус безробітного надається особі працездатного віку до призначення пенсії, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи (ч. 1 ст. 43 Закону України "Про зайнятість населення", п. 14 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 19.09.2018 №792, далі Порядок).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 31 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі, зокрема, поновлення безробітного на роботі за рішенням суду.

Повернення виплачених безробітному коштів здійснюється відповідно до ч. 1 ст. 34 та ч. 4 ст. 35 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", якими передбачено право Фонду стягувати з роботодавця суму страхових коштів та вартість соціальних послуг, наданих безробітному в разі поновлення його на роботі за рішенням суду та обов`язок роботодавця відшкодувати суму виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду.

Відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 05.03.2014 №90 "Деякі питання державного управління у сфері зайнятості населення", до внесення змін до Законів України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" та "Про зайнятість населення" органи державної служби зайнятості продовжують виконувати завдання та функції у сфері зайнятості населення, трудової міграції та соціального захисту від безробіття, а також функції виконавчої дирекції Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття і фінансуються за рахунок і в межах коштів, передбачених у бюджеті Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття, яким зокрема є Тернопільський обласний центр зайнятості (Наказ Міністерства соціальної політики України №945 від 14.06.2019 "Про затвердження Положення про державну службу зайнятості").

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" до роботодавців, зокрема, належать: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Отже, Головне управління ДФС у Тернопільській області є роботодавцем ОСОБА_1 та зобов`язане виконати вимогу, передбачену Законом України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" щодо відшкодування позивачу 59 942,32 грн. допомоги по безробіттю, виплачених безробітному ОСОБА_1 .

Пунктами 1, 3 частини 1 статті 129 Конституції України одними з основних засад судочинства визначені рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст.13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст.73 ГПК України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із п.1 ст.76 ГПК України суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Доводи, наведені скаржником в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду першої інстанції, скаржником не надано суду належних та допустимих доказів, які б спростовували фактичні обставини у справі і які мають суттєве значення для вирішення спору по суті.

Доводи скаржника про наявність переплати коштів для Головного управління ДФС у Тернопільській області, у зв`язку з отриманням ОСОБА_1 допомоги по безробіттю та заробітної плати за час вимушеного прогулу без врахування суми допомоги по безробіттю, та як наслідок, виникнення подвійного притягнення до відповідальності, відхиляються колегією суддів, як безпідставні, оскільки обставина виплати відповідачем ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу не звільняє відповідача від встановленого Законом України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" обов`язку компенсувати виплачену позивачем суму допомоги по безробіттю, оскільки норма ст. 35 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" покладає такий обов`язок на відповідача та не передбачає жодних підстав чи можливостей зменшити суму виплаченого забезпечення безробітному та вартості наданих йому соціальних послуг, які підлягають відшкодуванню роботодавцем у разі поновлення його на роботі за рішенням суду, в тому числі, і на суму коштів, стягнутих в якості оплати за час вимушеного прогулу. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у справі №914/1875/17 від 09.07.2018.

При цьому колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає, що судом першої інстанції у повному обсязі встановлено всі обставини, які мають значення для справи та правильно застосувано норми матеріального і процесуального права до спірних правовідносин.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Доводи апелянта не спростовують висновки суду першої інстанції, що не тягне за собою наслідки у вигляді скасування прийнятого судового рішення, а тому рішення Господарського суду Тернопільської області від 26.05.2020 у справі №921/89/20 підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга Головного управління Державної Фіскальної Служби у Тернопільській області вх. № ЗАГС 01-05/1921/20 від 03.07.2020 залишенню без задоволення.

Відповідно до ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам.

У зв`язку з залишенням апеляційної скарги без задоволення, апеляційний господарський суд на підставі ст. 129 ГПК України дійшов до висновку про покладення на скаржника витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 275, 276, 282-284 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Головного управління Державної Фіскальної Служби у Тернопільській області вх. № ЗАГС 01-05/1921/20 від 03.07.2020- залишити без задоволення.

2.Рішення Господарського суду Тернопільської області від 26.05.2020 у справі №921/89/20 - залишити без змін.

Судовий збір покласти на скаржника.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття є остаточною та оскарженню не підлягає.

Справу скерувати на адресу місцевого господарського суду.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 26.10.2020.

Головуючий суддя Галушко Н.А.

Суддя Скрипчук О.С.

Суддя Мирутенка О.Л.