ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2020 року м.Харків Справа № 913/567/19(913/405/20)

Провадження №13/913/405/20

Господарський суд Луганської області у складі судді Яреська Б.В., розглянувши матеріали справи за позовом:

Товариства з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об`єднання" (юридична адреса: кв. Гайового, 35-А, м. Луганськ, 91021; адреса для листування: вул. Гастелло, 1 а, м. Кремінна, Луганська область, 92900)

до Комунального підприємства Бюро технічної інвентаризації Рубіжанської міської ради (вул. Визволителів, 75, м. Рубіжне, Луганська область, 93000)

про стягнення 31621 грн 73 коп.

Секретар судового засідання - Сокрута Н.М.

За участю:

Представника позивача - адвокат Григор`єв О.М., довіреність №80 від 28.01.2020, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ЛГ №000322 від 29.11.2019;

Представник відповідача - не прибув

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об`єднання" звернулося до Господарського суду Луганської області з позовною заявою до Комунального підприємства Бюро технічної інвентаризації Рубіжанської міської ради про відшкодування збитків, заподіяних порушенням Правил користування електричною енергією в сумі 31621 грн. 73 коп.

Ухвалою Господарського суду Луганської області від 14 липня 2020 року суд залишив позовну заяву від 07.07.2020 Товариства з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об`єднання" до Комунального підприємства Бюро технічної інвентаризації Рубіжанської міської ради - без руху та надав час на усунення недоліків.

27.07.2020 р. на адресу Господарського суду Луганської області надійшла заява позивача про усунення недоліків, за якою надали позовну заяву підписану відповідно до ч.5 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України, а також, надали підтвердження відправки позовної заяви з додатками відповідачу на належну адресу.

Ухвалою від 28.07.2020 р. суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначив підготовче судове засідання на 25.08.2020 р.

18 серпня 2020 р. на адресу Господарського суду Луганської області надійшов відзив на позовну заяву від 12.08.2020 р., за яким відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

25.08.2020 р. в судове засідання представники сторін не прибули.

31.08.2020 р. на електронну адресу суду надійшло клопотання позивача від 31.08.2020р. про долучення до матеріалів справи документів, за яким надали докази направлення відповіді на відзив відповідачу.

01.09.2020 р. на адресу Господарського суду Луганської області від позивача надійшла відповідь від 28.08.2020 р. на відзив відповідача, за яким просить суд стягнути з відповідача на користь позивача суму збитків (вартість не облікованої електричної енергії) внаслідок порушення Правил користування електричної енергією та судовий збір.

14 вересня 2020 року на електронну адресу Господарського суду Луганської області надійшли від відповідача заперечення від 11.09.2020 р. на відповідь на відзив, за яким відповідач не погоджується з відповіддю від 28.08.2020 р. на відзив відповідача.

14.09.2020 р. в судове засідання представники сторін не прибули.

Ухвалою від 14.09.2020 р. суд закрив підготовче провадження у справі №913/567/19(913/403/20) та призначив справу до судового розгляду по суті на 29 вересня 2020 року.

29 вересня 2020 року в судовому засіданні був присутній представник позивача.

В зв`язку з неприбуттям представника відповідача в судовому засіданні була оголошена перерва до 13.10.2020 р.

В судове засідання 13.10.2020 р. прибув представник позивача.

Від представника відповідача надійшло клопотання про перенесення судового засідання в зв`язку з хворобою представника.

З врахуванням строку розгляду справи по суті, приймаючи до уваги, що явка представника позивача судом не визнавалася обов`язковою, відсутністю доказів обставини на яку посилається представник відповідача, суд відхиляє зазначене клопотання про перенесення судового засідання, та розглядає справу по суті без участі представника відповідача.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

23.06.2015 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об`єднання" (постачальник, позивач) та Комунальним підприємством Бюро технічної інвентаризації Рубіжанської міської ради (споживач, відповідач) укладено договір №582 про постачання електричної енергії, відповідно до якого, постачальник взяв на себе зобов`язання постачати електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електричних установок споживача з загальною дозволеною потужністю 1080,5 кВт, величини якої по кожному об`єкту зазначені у додатку до договору «Відомості про розрахунок засоби обліку електричної енергії споживача», а споживач зобов`язався оплачувати постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснювати інші платежі згідно з умовами договору та додатками до договору, що є його невід`ємною частиною.

28.03.2017 представниками позивача було проведено перевірку дотримання відповідачем вимог Правил користування електричною енергією на об`єкті за адресою: вул. 30 років Перемоги 14Б під`їзд 2 єтаж 3 м. Рубіжне, Луганська область.

При проведенні перевірки/огляду за зазначеною адресою було виявлено порушення відповідачем п.3.1, 3.6 ПКЕЕ, а саме підключення до електричної мережі енергопостачальника струмоприймачів поза розрахунковими приладами обліку електричної енергії без порушення схеми обліку (шляхом підключення електропроводки від РЩ-0,4 кВ ж/б за адресою вул. 30 років Перемоги 14б (під`їзд 2) 3 єтаж.

Виявлене порушення зафіксовано актом про порушення № 001914 від 28.03.2017, який складено в присутності представника відповідача Чередниченко А.В.

Рішенням комісії, яке оформлено протоколом від 14.06.2017 № 40 засідання комісії позивача по розгляду акту про порушення Правил користування електричною енергією для населення від 28.03.2017 №001914, акт про порушення від 28.03.2017 №001914 визнано складеним правомірно. Відповідачу здійснено нарахування суми збитків за розрахунковий період з 20.12.2016 по 28.03.2017 в сумі 31621 грн 73 коп.

Відповідач нараховану суму збитків сплатити в добровільному порядку відмовився.

Позивач звернувся з позовом до Господарського суду Луганської області в якому просить стягнути з відповідача на свою користь 31621 грн 73 коп.

Відповідач позов не визнає.

Відповідач посилається зокрема на те, що на схемі підключення доданої до акту про порушення не позначено місце самостійного незаконного підключення, в зв`язку з чим розрахунок здійснено з порушенням Методики.

В акті про порушення, або в інших документах не зазначено, що самовільне підключення здійснено саме працівниками відповідача.

Відповідач в відзиві зазначає, що позивачем пропущений строк позовної давності, оскільки акт складено 28.03.2017 р., а позовна заява направлена до суду 07.07.2020 р., що є підставою для відмови в позові.

Позивач проти зазначених доводів відповідача заперечує, зокрема посилаючись на те, що згідно протоколу засідання комісії Рубіжанського РЕМ з розгляду акту про порушення №001914 від 28 березня 2017 року вартість необлікованої електричної енергії розраховується на підставі Акту про порушення №001914 від 28.03.2017 року згідно п.п. 7 п.2.1 Методики.

Позивач стверджує, що початок перебігу позовної давності пов`язується не з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи, а з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право у судово-примусовому порядку.

Вищий Господарський Суд України у постанові від 02.10.2014 р. у справі № 916/3035/13 зазначив, що перебіг строку позовної давності про стягнення вартості необлікованої електричної енергії розпочинається з наступного дня, після того, як сплинув строк на оплату її вартості.

Таким чином, з моменту складення акту про порушення та відмови побутового споживача від сплати вартості необлікованої електричної енергії, у позивача були відсутні правові підстави для звернення до суду. За таких обставин, на момент звернення до суду строк позовної давності не сплив.

Оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, постачанням і використанням енергії, забезпеченням енергетичної безпеки України, конкуренцією та захистом прав споживачів і працівників галузі регулюються Законом України "Про електроенергетику".

Згідно з ч. 1 ст. 26 вказаного Закону споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником.

Відповідно до п. 5.1 Правил користування електричною енергією (ПКЕЕ), затверджених Постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 31 липня 1996 року № 28, які були чинними на момент перевірки, договір про постачання електричної енергії є основним документом, який регулює відносини між постачальником електричної енергії за регульованим тарифом, що здійснює свою діяльність на закріпленій території, і споживачем та визначає зміст правових відносин, прав та обов`язків сторін. Споживання електричної енергії без дозволу не допускається.

Згідно з п. 1.3 ПКЕЕ постачання електричної енергії для забезпечення потреб електроустановки здійснюється на підставі договору про постачання електричної енергії, що укладається між власником цієї електроустановки (уповноваженою власником особою) та постачальником електричної енергії за регульованим тарифом, або договору про купівлю-продаж електричної енергії, що укладається між власником цієї електроустановки (уповноваженою власником особою) та постачальником електричної енергії за нерегульованим тарифом.

Згідно з п. 5.1 ПКЕЕ споживання електричної енергії без договору не допускається. Між постачальником електричної енергії за регульованим тарифом та споживачем укладається один договір про постачання електричної енергії за усіма об`єктами споживача, які розташовані на території здійснення ліцензованої діяльності постачальником електричної енергії за регульованим тарифом. За взаємною згодою сторін можуть бути укладені окремі договори про постачання електричної енергії за кожним об`єктом споживача.

Відповідно до п. 6.41 ПКЕЕ у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником постачальника електричної енергії, від якого споживач одержує електричну енергію, або електропередавальної організації порушень цих ПКЕЕ або умов договору на місці виявлення порушення у присутності представника споживача оформляється акт порушень ПКЕЕ (акт).

Акт підписується представником постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) та представником споживача.

Складений позивачем акт відповідає вимогам ПКЕЕ, додаток № 1 до акту «Схема підключення електроустановки» містить інформацію щодо місця підключення.

Акт підписано представником відповідача без зауважень.

Згідно з п. 6.42 ПКЕЕ на підставі акту порушень уповноваженими представниками постачальника електричної енергії під час засідання комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг недоврахованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків.

Рішення комісії оформлюється протоколом і набирає чинності з дня вручення протоколу споживачу. Разом з протоколом споживачу надаються розрахунок величини вартості та розрахункові документи для оплати недоврахованої електричної енергії та/або збитків.

Згідно з прийнятим комісією рішенням відповідача було притягнуто до відповідальності у вигляді нарахування до сплати вартості електроенергії, спожитої без обліку, розрахованої у відповідності до Методики визначення обсягу вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачами Правил користування електричною енергією, затвердженої Постановою НКРЕ від 04.05.2006 № 562.

Також у судовому засіданні встановлено, що рахунок на сплату недоврахованої електричної енергії № 582-РБ/6/2 від 14.06.2017 р. на суму 31621 грн. 73 коп. був вручений представнику відповідача 14.06.2017 р.

Відповідно до ч. 2 п. 6.43 ПКЕЕ споживач має оплатити розрахункові документи за недовраховану електричну енергію протягом 30 календарних днів від дня отримання рахунка.

Відповідно п. 10.2 ПКЕЕ споживач електричної енергії зобов`язаний оплачувати обсяг спожитої електричної енергії, а також здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та рахунків, виставлених на підставі актів про порушення цих Правил та умов договору.

З урахуванням викладеного, беручи до уваги факт вчинення правопорушення відповідачем та отримання ним рахунку, останній був зобов`язаний оплатити позивачу вартість недоврахованої електричної енергії протягом 30 календарних днів від дня отримання рахунку.

Однак, відповідач визначену суму не сплатив, що призвело до виникнення боргу.

Частиною 1 ст. 216 ГК України встановлено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки (ч. 1 ст. 217 ГК України).

Згідно частини 5 ст. 277 ГК України відповідальність за порушення правил користування енергією встановлюється законом.

Статтею 27 Закону України "Про електроенергетику" передбачена відповідальність за порушення законодавства в сфері електроенергетики, зокрема, за самовільне підключення до об`єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку.

Таким чином, зважаючи на викладене та враховуючи норми чинного законодавства, суд вважає, що у відповідача виникло зобовязання щодо оплати позивачу 31621 грн. 73 коп.

Відповідачем у відзиві на позовну заяву заявлено про відмову в позові в зв`язку з пропуском позивачем строку позовної давності.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (стаття 253 ЦК України). Початок перебігу позовної давності визначається статтею 261 ЦК України: за загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Суд вважає, що позивач довідався про порушення свого права, та про особу яка його порушила під час перевірки 28.03.2017 р., що підтверджується складеним працівниками позивача актом про порушення №001914 від 28.03.2017 р.

Доводи позивача стосовно того, що перебіг строку позовної давності необхідно рахувати з дати відмови споживача від сплати вартості необлікованої електричної енергії визначеної відповідно до рішення комісії судом відхиляються з огляду на ст. 261 ЦК України, яка не містить норми, щодо початку перебігу строку лише після визначення розміру збитків та відмови особи, що їх завдала від добровільної їх сплати.

Таким чином, оскільки перебіг строку розпочався з 29.03.2017 р., то на момент подання позову 07.07.2020 р. він сплив.

Якщо позовні вимоги господарським судом визнано обґрунтованими, а стороною у справі заявлено про сплив позовної давності, суд зобов`язаний застосувати до спірних правовідносин положення статті 267 ЦК України і вирішити питання про наслідки такого спливу (тобто або відмовити в позові у зв`язку зі спливом позовної давності, або за наявності поважних причин її пропущення - захистити порушене право, але в будь-якому разі вирішити спір з посиланням на зазначену норму).

Позовна давність не є інститутом процесуального права та не може бути відновлена (поновлена) в разі її спливу, але за приписом частини п`ятої статті 267 ЦК України позивач має право отримати судовий захист у разі визнання судом поважними причин пропуску позовної давності.

При цьому саме на позивача покладено обов`язок доказування тієї обставини, що строк звернення до суду було пропущено з поважних причин. Позивач не довів суду поважність причин пропущення позовної давності.

За таких обставин, суд відмовляє в позові в зв`язку з пропуском строку позовної давності.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати по справі покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1, 2, 7, 44 Кодексу України з процедур банкрутства, ст.ст. 120, 176, 177, 185, 195, 232, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Луганське енергетичне об`єднання» до Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» Рубіжанської міської ради про стягнення 31621 грн. 73 коп. відмовити повністю.

2. Судові витрати по справі покласти на позивача.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Східного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення. При цьому, згідно з п.п.17.5 п.17 Розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення складено та підписано 19.10.2020

Суддя Б.В.Яресько