ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

15 жовтня 2020 року Справа № 903/681/20

Господарський суд Волинської області у складі судді Якушевої І.О., за участю секретаря судового засідання Хомич О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу №903/681/20

за позовом Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м.Київ

до Підприємства житлово-комунального господарства Рожищенського району Волинської області

про стягнення 12 110,82 грн.,

за участю представників:

від позивача: н/з,

від відповідача: н/з,

в с т а н о в и в:

16.09.2020 на адресу Господарського суду Волинської області надійшла позовна заява №39/5-1815-20 від 14.09.2020 Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" про стягнення з Підприємства житлово-комунального господарства Рожищенського району Волинської області 12 110,82 грн., з них: 7 876,95 грн. пені, 1 568,34 грн. процентів річних, 03,21 грн. збитків, завданих інфляцією, 2 662,32 грн. збитків.

На обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору купівлі-продажу природного газу № 3575/18-ТЕ-2 від 08.10.2018 щодо своєчасної оплати за переданий газ.

Ухвалою від 17.09.2020 суд постановив відкрити провадження у справі, справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, розгляд справи призначити на 15.10.2020, встановити відповідачу строк для подання відзиву на позов із урахуванням вимог ст.165 ГПК України до 13.10.2020 року.

Відповідач у встановлений судом строк відзиву на позов не подав.

13.10.2020 представник позивача надіслав до суду заяву №39/5-2513-20 від 13.10.2020, в якій просить розгляд справи здійснювати за відсутності представника позивача за наявними у справі доказами.

В судове засідання 15.10.2020 представники сторін не з`явилися. Факт належного повідомлення сторін про судовий розгляд підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень №696, №700.

Згідно із ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За змістом ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Враховуючи те, що явка представників сторін в судове засідання 15.10.2020 не визнавалась обов`язковою, клопотань про відкладення розгляду справи від сторін не надходило, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, судом 15.10.2020 було вирішено спір за відсутності представників сторін, зважаючи на те, що сторони належним чином були повідомлені про судовий розгляд, за наявними у справі матеріалами відповідно до ч.9 ст.165 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову повністю з огляду на таке.

08.10.2018 між Публічним акціонерним товариством "НАК "Нафтогаз України" як постачальником та Підприємством житлово-комунального господарства Рожищенського району Волинської області як споживачем було укладено договір №3575/18-ТЕ-2 купівлі - продажу природного газую

Згідно з п.2 Статуту Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.122016 №1044 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 06.03.2019, №226), тип компанії - приватне акціонерне товариство.

Відповідно до п.2 ст.5 Закону України "Про акціонерні товариства" зміна типу товариства з приватного на публічне або з публічного на приватне не є його перетворенням.

Між сторонами у справі були укладені наступні додаткові угоди до договору: №1 від 23.10.2018, № 2 від 27.10.2018, № 3 від 02.11.2018, № 4 від 29.11.2018, № 5 від 18.03.2019, № 6 від 29.03.2019 та № 7 від 09.10.2019.

Відповідно до п.1.1. договору №3575/18-ТЕ-2 від 08.10.2018 в редакції додаткової угоди № 4 до договору, постачальник зобов`язувався поставити споживачеві природний газ, а споживач зобов`язувався прийняти його та оплатити на умовах цього договору.

Пунктом 1.2 договору в редакції додаткової угоди №4 від 29.11.2018 визначено, що природний газ, що постачається за цим договором, використовується споживачем виключно для виробництва теплової енергії для надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню.

Згідно з п. 3.8. договору в редакції додаткової угоди №4 від 29.11.2018 приймання-передача переданого постачальником споживачеві у відповідному місяці постачання оформлюється актом приймання-передачі.

Як передбачено п. 5.1 договору в редакції додаткової угоди №4 від 29.11.2018 оплата за природний газ здійснюється споживачем виключно коштами шляхом 100% поточної оплати протягом розрахункового періоду. Остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ здійснюється до 25 числа (включно) місяця, наступного за місяцем постачання газу.

У п. 7.2 договору в редакції додаткової угоди №4 від 29.11.2018 узгоджено, що у разі прострочення споживачем оплати згідно пунктів 5.1., 5.6. цього договору він зобов`язується сплатити постачальнику пеню в розмірі 15,3% річних, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховану від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

Нарахування пені не здійснюється постачальником на суми оплат, проведені споживачем відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 4 березня 2002 № 256.

Пунктом 9.3 договору в редакції додаткової угоди №4 від 29.11.2018 передбачено, що строк, у межах якого сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист своїх прав за цим договором (строк позовної давності), у тому числі щодо стягнення основної заборгованості, пені, штрафів, інфляційних нарахувань, відсотків річних, становить п`ять років.

Згідно з пунктом 11.1 договору в редакції додаткової угоди №4 від 29.11.2018 договір набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення підпису постачальника і діє в частині постачання природного газу до 30 квітня 2019 року (включно), а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення.

18.03.2019 року між сторонами підписано додаткову угоду № 5 до договору постачання природного газу від 08.10.2018 року № 3575/18-ТЕ-2, відповідно до пункту 1 якої сторони погодили, що пункти 2.3, 3.2.2., 3.4.2., 3.8.2, абзац 2) підпункт 3.9.2., пункти 3.9., 3.13, 5.7 абзац п`ятий підпункт 5) пункт 6.2, підпункт 8) пункт 6.2., підпункт 4) пункт 6.3, абзац третій підпункту 2 пункту 6.4. цього договору застосовуються сторонами з 01.03.2019 року; пункти 3.2.1, 3.4.1, 3.8.1, абз.1) підп.3.9.2 п.3.9, абзац четвертий підп.5) п.6.2, абзац другий підп.2) п.6.4 цього договору з 01.03.2019 втрачають чинність.

29.03.2019 року між сторонами укладено додаткову угоду № 6 до договору постачання природного газу 08.10.2018 року № 3575/18-ТЕ-2, в якій сторони погодили в тексті договору слова "Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", "ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" замінити словами "Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України".

На виконання умов договору №3575/18-ТЕ-2 від 08.10.2018 позивач передав відповідачу в жовтні 2018 року - квітні 2019 року природний газ на загальну суму 678 130,85 грн., що підтверджується копіями актів приймання-передачі природного газу від 31.10.2018, 30.11.2018, 31.12.2018, 31.01.2019, 28.02.2019, 31.03.2019, 30.04.2019 (а.с. 46-52). Вказані акти підписані та скріплені печатками сторін без зауважень та заперечень.

Відповідач свої зобов`язання з оплати природного газу, переданого впродовж жовтня 2018 - квітня 2019, виконав у повному обсязі, але з порушенням строків оплати, визначених договором.

У зв`язку із порушенням відповідачем строків оплати природного газу позивач нарахував та просить стягнути з відповідача пеню в розмірі 7 876,95 грн. грн., проценти річних в розмірі 1 568,34 грн., збитки, завдані інфляцією, в розмірі 03,21 грн., збитки у розмірі 2 662,32 грн.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а0 за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно із ст.ст. 526, 599 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

У відповідності до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно із ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Позивач на підставі пункту 7.2. договору в редакції додаткової угоди №4 від 29.11.2018 нарахував та просить стягнути з відповідача пеню в розмірі 7 876,95 грн. (а.с. 43). Пеня нарахована за зобов`язаннями березня 2019.

Дослідивши розрахунок пені, наданий позивачем, суд дійшов висновку про те, що він є арифметично правильним та відповідає вимогам чинного законодавства та умовам договору.

У зв`язку із порушенням відповідачем строку оплати природного газу, встановленого п. 5.1 договору в редакції додаткової угоди №4 від 29.11.2018, вимога позивача про стягнення з відповідача 7 876,95 грн. пені підлягає до задоволення.

На підставі статті 625 Цивільного кодексу України позивач заявив також до стягнення проценти річних в розмірі 1 568,34 грн., нарахованих за зобов`язаннями березня - квітня 2019, збитки, завдані інфляцією, в розмірі 03,21 грн., нараховані за зобов`язаннями березня 2019.

Згідно із ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунок суми процентів річних та збитків, завданих інфляцією (а.с. 44-45), суд встановив, що розрахунки є арифметично правильними та відповідають вимогам чинного законодавства.

Таким чином, стягненню з відповідача у зв`язку із порушенням строку виконання зобов?язання з оплати вартості природного газу підлягає 1 568,34 грн. процентів річних, нарахованих за зобов`язаннями березня - квітня 2019, 03,21 грн. збитків, завданих інфляцією, нарахованих за зобов`язаннями березня 2019.

Позовна заява містить також вимогу про стягнення з відповідача збитків в розмірі 2 662,32 грн., нарахованих на підставі п. 3.13. договору в редакції додаткової угоди від 29.11.2018 № 4.

Пунктом 3.13. договору в редакції додаткової угоди від 29.11.2018 № 4 передбачено, що якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний обсяг використаного споживачем природного газу більше ніж на 5% відрізняється від замовленого обсягу газу на відповідний період (зазначений в п. 2.1. договору), споживач зобов`язаний відшкодувати постачальнику збитки в порядку, визначеному п. 5.7. договору в редакції додаткової угоди від 29.11.2018 № 4. При цьому розмір збитків визначається наступним чином:

- якщо фактичний об`єм (обсяг) використання природного газу буде менший від замовленого обсягу природного газу, споживач зобов`язаний відшкодувати позичальнику збитки у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від вартості недовикористаного обсягу газу за звітний (розрахунковий) період (п. 3.13.1.);

- якщо фактичний об`єм (обсяг) використання природного газу буде перевищувати замовлений обсяг природного газу на цей період, споживач зобов`язаний відшкодувати збитки за перевищення об`єму (обсягу) природного газу, що розраховується за формулою (п. 3.13.2.):

В = (Vф-Vn)хЦхК,

де: Vф - об`єм (обсяг) природного газу, який фактично поставлений позивачем відповідачу протягом розрахункового періоду за цим договором відповідно до акту приймання-передачі природного газу;

Vn - замовлений обсяг природного газу на розрахунковий період, зазначений в п. 2.1 договору;

Ц - ціна природного газу за цим договором;

К - коефіцієнт, який дорівнює 0,5.

Пунктом 5.7. договору в редакції додаткової угоди № 4 передбачено, що відшкодування позивачу збитків, розрахованих відповідно до умов п. 3.13. договору, здійснюється наступним чином:

- постачальник на підставі даних, зазначених в акті приймання-передачі (якщо відповідач порушив п. 3.9. договору та не надав акт приймання передачі, то використання газу за відповідний період приймається 0 куб.м.) та замовлених обсягів, визначених п. 2.1. договору, розраховує збитки відповідно до п. 3.13.1. або 3.13.2. п.3.13. договору;

- постачальник після 15 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, надає споживачу акт-претензію щодо відшкодування збитків та розрахунок збитків;

- споживач протягом 20 (двадцяти) робочих днів з моменту отримання акту-претензїї, зобов`язаний відшкодувати позивачу вартість збитків на рахунок, визначений в акті-претензїї.

Відповідно до п.п. 8 п.6.2. договору в редакції додаткової угоди № 4 споживач зобов`язаний, зокрема, відшкодувати позивачу збитки, розраховані відповідно до п. 3.13. договору.

Відповідно до п.п. 4 п.6.3. договору в редакції додаткової угоди № 4 постачальник має право вимагати від споживача відшкодування збитків, що виникли через порушення відповідачем умов п. 2.1. договору у разі, якщо відхилення фактично використаних споживачем у розрахунковому періоді обсягів газу більш ніж на 5% (як в бік збільшення, так і зменшення фактично використаних обсягів) відрізняється від замовлених.

Вказані пункти договору, що почали діяти з 01.03.2019, узгоджується з положеннями п. 1 розділу VI Правил постачання природного газу (надалі - Правила), затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (надалі - НКРЕКП) від 30.09.2015 № 2496 (із змінами), а саме: відшкодування збитків споживачем, що не є побутовим (крім споживачів, постачання яким здійснюється в рамках виконання спеціальних обов`язків, покладених Кабінетом Міністрів України на суб`єктів ринку природного газу на підставі статті 11 Закону України «Про ринок природного газу»), постачальнику здійснюється таким чином та в таких випадках:

1) якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний об`єм (обсяг) споживання природного газу, що закуплений постачальником за договором постачання природного газу, буде менший від підтвердженого обсягу природного газу (за умови, що підтверджений обсяг відповідав замовленому споживачем), постачальник має право вимагати від споживача відшкодування збитків у розмірі не більше подвійної облікової ставки Національного банку України від вартості недовикористаного обсягу газу за звітний період;

2) якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний об`єм (обсяг) постачання природного газу споживачу його постачальником буде перевищувати підтверджений обсяг природного газу на цей період, постачальник має право вимагати від споживача відшкодування збитків за перевищення об`єму (обсягу) природного газу, що розраховується за формулою:

В = (Vф- Vп) х Цх К,

де: Vф - об 'єм (обсяг) природного газу, який фактично поставлений постачальником споживачу протягом розрахункового періоду за договором на постачання природного газу;

Vп - підтверджений обсяг природного газу на розрахунковий період;

Ц - ціна природного газу за договором постачання природного газу;

К - коефіцієнт, який визначається постачальником та не може перевищувати 0,5.

У відповідності до п. 2.1. договору в редакції додаткової угоди № 4 постачальник передає споживачу у березні 2019 року замовлений обсяг природного газу в кількості 20,000 тис.куб.м., у квітні 2019 - 10,000 тис. куб. м.

Актом приймання-передачі від 31.03.2019 року сторони погодили розмір фактично переданого природного газу в обсязі 15,001 тис.куб.м.

Таким чином, відповідач в березні 2019 фактично спожив природний газ в обсязі меншому на 4,999 тис.куб.м., ніж було узгоджено сторонами відповідно до п.2.1 договору.

Актом приймання-передачі від 30.04.2019 року сторони погодили розмір фактично переданого природного газу в обсязі 3,109 тис.куб.м.

Таким чином, відповідач в квітні 2019 фактично спожив природний газ в обсязі меншому на 6,891 тис.куб.м., ніж було узгоджено сторонами відповідно до п.2.1 договору.

14.05.2019 позивач на адресу відповідача направляв акт-претензію за вих.№ 26-653- 19, змінену в частині розрахунку суми збитків листом від 22.11.2019 за вих.№ 26-3947-19, якою позивач вимагав відповідача сплатити збитки на підставі п. 3.13 та 5.7 договору та п. 1 розділу VI Правил в розмірі 1 143,69 грн. за різницю між замовленим в березні 2019 обсягом природного газу (20,000 куб.м.) та фактичним обсягом використаного відповідачем в березні 2019 природного газу за договором (15,001 куб.м.), згідно з детальним розрахунком.

Акт-претензія від 14.05.2019 за вих.№ 26-653-19 отриманий відповідачем 22.05.2019, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 176; лист від 22.11.2019 за вих.№ 26-3947-19 отриманий відповідачем 28.11.2019, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 940.

Проте, станом на момент звернення із цим позовом до суду збитки позивача в добровільному порядку відповідачем не відшкодовані.

04.06.2019 позивач на адресу відповідача направляв акт-претензію за вих.№ 26-1648-19, змінену в частині розрахунку суми збитків листом від 22.11.2019 за вих.№ 26-3950- 19, якою позивач вимагав відповідача сплатити збитки на підставі п. 3.13 та 5.7 договору та п. 1 розділу VI Правил в розмірі 1 518,63 грн. за різницю між замовленим в квітні 2019 обсягом природного газу (10,000 куб.м.) та фактичним обсягом використаного відповідачем в квітні 2019 природного газу за договором (3,109 куб.м.).

Акт-претензія від 04.06.2019 за вих.№ 26-1648-19 отриманий відповідачем 06.06.2019, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 042; лист від 22.11.2019 за вих.№ 26-3950-19 отриманий відповідачем 28.11.2019, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 940, проте, станом на момент звернення із цим позовом до суду, збитки позивача в добровільному порядку відповідачем не відшкодовані.

Відповідно до частини 1 статті 627 Цивільного кодексу України та відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно із частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст. 611 ЦК України одним з правових наслідків порушення зобов`язання є встановлене договором або законом відшкодування збитків.

Боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки (ч.1 ст. 623 ЦК України).

Згідно з ч. 2 ст. 224 ГК України під збитками розуміються витрати, зроблені управленою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Перевіривши розрахунок збитків, завданих позивачу неналежним виконанням відповідачем пункту 2.1 договору, розрахований на підставі пунктів 3.13 та 5.7 договору та пункту 1 розділу VI Правил, суд дійшов висновку, що нарахування здійснено вірно, а тому вимога позивача про стягнення з відповідача суми збитків у розмірі 2 662,32 грн. підлягає до задоволення.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України у зв`язку із задоволенням позову судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 6, 526, 599, 610, 611, 612, 625, 627, 628, 655 Цивільного кодексу України, ст.ст. 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Підприємства житлово-комунального господарства Рожищенського району Волинської області (45100, Волинська область, Рожищенський район, м.Рожище, вул. 1 Травня, буд.34, ) на користь Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (01601, м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, буд. 6, ідентифікаційний код: 20077720) 7 876 грн. 95 коп. пені, 1 568 грн. 34 коп. процентів річних, 03 грн. 21 коп. збитків, завданих інфляцією, 2 662 грн. 32 коп. збитків, 2 102 грн. витрат, пов`язаних з оплатою судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги це рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст рішення складено: 19.10.2020.

Суддя І. О. Якушева