ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.10.2020 м. Івано-ФранківськСправа № 909/995/19 (909/78/20)

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Шкіндер П. А. , секретар судового засідання Кучма І. І., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Товариство з обмеженою відповідальністю "ПМК-77", присілок Центр, с. Соколівка, Косівський район, Івано-Франківська область, 78650

до відповідача: Дочірнього підприємства "Івано-Франківський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія " Автомобільні дороги України" вул. Є. Петрушевича, буд.1,м. Івано-Франківськ, 76004

про стягнення збитків за порушення виконання зобов"язання в сумі 177 028 грн 30 к.

за участю:

Від позивача: Дутчак Т.Г, (додатковий договір про надання правової допомоги №1 від 04.11.19)-адвокат

Від відповідача: не з"явилися,

ВСТАНОВИВ:

31.01.2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю "ПМК-77" (далі по тексту - позивач) звернулось до Господарського суду Івано-Франківської області з позовною заявою до ДП "Івано-Франківський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія " Автомобільні дороги України" (далі по тексту - відповідач) про стягнення збитків у розмірі 177028,20 грн., заподіяних діями відповідача, в зв`язку із не реєстрацією податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, оформлених на виконання умов договорів купівлі-продажу нерудних матеріалів та поставки нерудних будівельних матеріалів, що позбавляє позивача права на включення сплаченої відповідачу суми ПДВ до складу податкового кредиту.

Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 02.03.2020 суд постановив прийняти позовну заяву до розгляду, відкрити провадження у справі, здійснювати розгляд в межах справи № 909/995/19 за правилами спрощеного позовного провадження та призначив розгляд по суті на 07.04.2020. Ухвалою суду від 07.04.2020 розгляд справи відкладено до закінчення карантину, зазначено, що про дату, місце та час судового засідання учасників справи буде повідомлено додатково. Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 07.09.2020 року призначено судове засідання по суті на 29.09.2020. Судове засідання призначене на 29.09.2020 року не відбулося, у зв`язку з перебуванням судді Шкіндер П.А на самоізоляції під час карантину. Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 30.09.2020 розгляд справи призначено на 27.10.2020.

Позивач наполягав на задоволенні позову в повному обсязі. Вважає, що наданими у справі доказами у повному обсязі підтверджені позовні вимоги. Зазначив, що усі докази, що є підставою позовних вимог надав до господарського суду. У судовому засіданні підтримав доводи, викладені у позовній заяві.

Представник відповідача у судове засідання не з"явився, визнав позовні вимоги в повному обсязі, про що подав суду відповідну письмову заяву (вх. 12986 від 29.09.2020).

У судовому засіданні на підставі ст. 240 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши наявні матеріали справи, дослідивши надані докази, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд, встановив наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю "ПМК-77" упродовж 2016-2019 років здійснювало придбання товарно-матеріальних цінностей у Дочірнього підприємства "Івано-Франківський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія " Автомобільні дороги України" , про що було укладено відповідні договори купівлі - продажу нерудних будівельних матеріалів та поставки нерудних будівельних матеріалів, а саме:

- 27.10.2016 ТОВ «ПМК-77» у відповідності до накладної за №5 здійснило придбання у Філії Відповідача 500 тон каменю по ціні 59,33 грн. за тону, що становить загальну суму з урахуванням ПДВ 35 598 грн., де ПДВ - 5 933 грн,

- 29 листопада 2016 року ТОВ «ПМК-77» на підставі накладної за №4 здійснило в черговий раз придбання у філії Відповідача 500 тон каменю по ціні 59,33 грн. за тону, що становить загальну суму з урахуванням ПДВ 35 598 грн., де ПДВ 5 933 грн,

- 05 грудня 2016 позивач на підставі накладної за №1 здійснив придбання у Філії «Івано-Франківський спецкар`єр» 1000 тон каменю по ціні 59,33 грн. за тону, що становить загальну суму з урахуванням ПДВ 71 196, 00 грн., де ПДВ 11 866, 40 грн.

- 20 грудня 2016 на підставі накладної за №3 здійснено придбання каменю у кількості 200 тон по ціні 59,33 в загальній сумі 14 239,20 грн., де ПДВ становить 2 373, 20 грн.

- 20 грудня 2016 на підставі накладної за №4 здійснено придбання у Філії каменю у кількості 1100 тон по ціні 59,33 в загальній сумі 78 315,60 грн., де ПДВ становить 13 052,60 грн,

- 26 грудня 2016 ТОВ «ПМК-77» на підставі накладної за №5 здійснило придбання у Філії «Івано-Франківський спецкар`єр» 500 тон каменю по ціні 84,17 грн. за тону, що становить загальну суму з урахуванням ПДВ 50 502, 00 грн., де ПДВ становить 8 417, 00 грн.

Таким чином, у 2016 році Філією Відповідача здійснило поставку у адресу ТОВ «ПМК-77» товарно-матеріальних цінностей на загальну суму 285 448, 8 грн., з яких 47 575, 20 грн. становить ПДВ.

У 2017 році Позивачем здійснило придбання товарів, робіт, послуг у Філії Відповідача на підставі накладних від 09.11.2017 за №2 на загальну суму 132 000,00 грн. де ПДВ становить 22 000, 00 грн. та від 01.12.2017 за №1 на загальну суму 222 000,00 грн. де ПДВ становить 37 000,00 грн. А тому, загальна сума поставлених у 2017 році Філією Відповідача товарно-матеріальних цінностей у адресу Позивача становить 354 000 грн., з яких ПДВ 59 000,00 грн.

Також, у 2018 році ТОВ «ПМК-77» здійснило придбання товарно-матеріальних цінностей у Філії «Івано-Франківський спеціалізований кар`єр» на підставі накладних від 25.06.2018 за №2 на загальну суму 44 100 грн., де ПДВ становить 7 350, 00 гри.; від 02.07.2018 за №1 на загальну суму 102 900, 00 грн., де ПДВ становить 17150, 00 грн.; від 31.08.2018 за №3 на загальну суму 20 625, 00 грн., де ПДВ становить 3 437, 50 грн. та від 03.09.2018 за №1 на загальну суму 14 997,60 грн., де ПДВ становить 2 499, 60 грн.

Отже, загальна сума поставлених у 2018 році Філією «Івано-Франківський спеціалізований кар`єр» Дочірнього підприємства «Івано-Франківський облавтодор» відкритого акціонерного товариства «ДАК» «Автомобільні дороги України» на ТОВ «ПМК-77» товарів становить в сумі 182 622, 60 грн., з яких ПДВ в сумі 30 437,10 грн.

У 2019 році позивач здійснив придбання товарно-матеріальних цінностей у Філії Відповідача на підставі накладних від 20.05.2019 за №1 на загальну суму 60 636,00 грн., де ПДВ становить 10106, 00 грн.; від 31.05.2019 за №10 на загальну суму 86 148, 00 грн., де ПДВ становить 14 358, 50 грн.; від 26.06.2019 за №5 на загальну суму 93 312, 00 грн., де ПДВ становить 15 552, 00 грн., що становить загальну суму проведених у 2019 році операцій в розмірі 240 096 грн., з яких ПДВ 40 016 грн.

За поставлені філією відповідача товари, позивачем здійснено розрахунок перед останнім у повному обсязі, що підтверджується відповідними платіжними дорученнями.

Однак, за наслідками здійснення операцій з придбання ТзОВ «ПМК-77» товарів у відокремленого підрозділу Дочірнього підприємства «Івано-Франківський облавтодор» відкритого акціонерного товариства «ДАК» «Автомобільні дороги України»: - Філії «Івано-Франківський спеціалізований кар`єр», уповноваженими особами юридичної особи не складено та не зареєстровано у Єдиному реєстрі податкових накладних за вищевказаними операціями жодної податкової накладної, через що позивач був позбавлений можливості віднесення у складі вартості придбаних товарів суми ПДВ до податкового кредиту та до додаткових витрат по погашенню податкових зобов`язань, що випливає із наступного.

З наявних накладних вбачається, що відокремлений підрозділ Відповідача упродовж 2016-2019 років реалізував Позивачу гравійну суміш, камінь, нерудно-будівельні матеріали на загальну суму 1 062 167, 40 грн., з яких 177 028, 30грн. становить ПДВ. Відповідачем не оформлено за вказаними операціями податкові накладні та не зареєстровано їх в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений Податковим Кодексом термін, тим саме позбавивши позивача права на віднесення сплаченого податку на додану вартість в сумі 177028, 30 грн. до складу податкового кредиту.

Відповідно до п. 14.1.181 ст. 14 Податкового кодексу України у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин (далі - ПК), податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно з п. 198.1 ст. 198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

За приписами п. 198.6 ст. 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими п. 201.11 ст. 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу. Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати складення податкової накладної. Суми податку, сплачені (нараховані) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, зазначені в податкових накладних / розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням терміну реєстрації, відносяться до податкового кредиту за звітний податковий період, в якому зареєстровано податкові накладні / розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, але не пізніше: ніж через 365 календарних днів з дати складення податкових накладних / розрахунків коригування до таких податкових накладних.

Відповідно до п. 201.1 ст. 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Пунктом 201.7 ст. 201 ПК України визначено, що податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Згідно з п. 201.10 ст. 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов`язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період. У разі порушення продавцем товарів/послуг граничних термінів реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної та/або розрахунку коригування покупець/продавець таких товарів/послуг має право додати до податкової декларації за звітний податковий період заяву із скаргою на такого продавця/покупця. Таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів, що настають за граничним терміном подання податкової декларації за звітний (податковий) період, у якому не надано податкову накладну або допущено помилки при зазначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної та/або порушено граничні терміни реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних. До заяви додаються копії товарних чеків або інших розрахункових документів, що засвідчують факт сплати податку у зв`язку з придбанням таких товарів/послуг, або копії первинних документів, складених відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", що підтверджують факт отримання таких товарів/послуг.

Як вбачається з викладеного вище, згідно з п. 201.10 ст. 201 ПК України на продавця товарів/послуг покладено обов`язок в установлені терміни скласти податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних, чим зумовлено обґрунтоване сподівання контрагента на те, що це зобов`язання буде виконано, оскільки тільки підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних суми податку можуть бути віднесені до складу податкового кредиту.

Відповідно до частин 1, 2 статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно зі ст. 224 ГК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Для застосування такого заходу відповідальності як стягнення збитків необхідна наявність усіх елементів складу господарського правопорушення: 1) протиправної поведінки (дії чи бездіяльності) особи (порушення зобов`язання); 2) шкідливого результату такої поведінки - збитків; 3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками; 4) вини особи, яка заподіяла шкоду. У разі відсутності хоча б одного із цих елементів відповідальність у вигляді відшкодування збитків не настає. Судом встановлено, що на виконання умов укладених сторонами договорів відповідач поставив позивачу товар та надав послуг на загальну суму 1062167,40грн. в тому числі ПДВ177028,30грн..

Зазначений товар був оплачений позивачем платіжними дорученнями, копії яких знаходяться у матеріалах справи, проте, відповідач встановленого Податковим кодексом України обов`язку щодо реєстрації податкових накладних не виконав.

З наведених вище норм вбачається, що такі порушення відповідача позбавили позивача права включити суми ПДВ до складу податкового кредиту та, відповідно, скористатись правом на зменшення податкового зобов`язання на суму 177028,30 грн., тобто позивач поніс збитки.

З огляду на викладене у даному випадку є прямий причинно-наслідковий зв`язок між бездіяльністю відповідача щодо виконання визначеного законом обов`язку зареєструвати податкові накладні та неможливістю включення сум ПДВ до податкового кредиту позивача, а також, відповідно, зменшення податкового зобов`язання на зазначену суму, яка фактично є збитками цієї особи.

Суд враховує, що із встановлених судом обставин справи вбачаються наявними усі елементи складу господарського правопорушення.

Зважаючи на те, що господарським судом встановлено обставини, які свідчать про наявність усіх елементів складу господарського правопорушення, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 236 ГПК України встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду, суд зазначає, що судом враховано правові позиції Верховного Суду, викладені у постановах від 03.08.2018р. у справі №917/877/17, від 03.12.2018 у справі № 908/76/18.

Статтею 42 Господарського процесуального кодексу України визначено перелік прав та обов`язків учасників справи. Відповідно до ч. 2 п. 1 ст. 46 ГПК України, крім прав та обов`язків, визначених у статті 42 цього Кодексу, позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) - на будь-якій стадії судового процесу.

Частиною 1 ст.191 України встановлено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Як свідчать матеріали справи, відповідно до заяви від 29.09.2020р., підписаної директором керуючим санацією Шаховим М.В., відповідач визнав позов в повному обсязі .

Згідно з ч. 4 ст. 191 ГПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Враховуючи, що визнання позову не суперечить закону та не порушує прав та інтересів інших осіб, суд доходить висновку про необхідність задоволення позовних вимог ТОВ "ПМК-77"

Враховуючи задоволення позовних вимог в повному обсязі, витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст.129,191,232,236-238,240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Дочірнього підприємства «Івано-Франківський облавтодор» відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» (, адреса: 76004, вул. Петрушевича, 1, м. Івано-Франківськ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ПМК-77» (1, юридична адреса: 78650, присілок Центр, с. Соколівка, Косівський р-н, Івано-Франківська область; р/р№ НОМЕР_1 в ВАТ «Райффайзенбанк Аваль» МФО 380805) збитки в сумі 177 028,30 грн. та 2655,43грн. судового збору.

3. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 27.10.2020

Суддя Шкіндер П.А