РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.10.2020 м. КиївСправа № 910/11176/20

За позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "МЕГА-ХОЛОД";

до: товариства з обмеженою відповідальністю "СУСІД";

про: стягнення 280.309,40 грн.

Суддя Балац С.В.

Представники: без виклику сторін.

С У Т Ь С П О Р У :

Товариство з обмеженою відповідальністю "МЕГА-ХОЛОД" (далі - позивач) звернулося до господарського суду міста Києва із позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "СУСІД" (далі - відповідач) про стягнення 280.309,40 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем порушено грошове зобов`язання за укладеним між сторонами спору договором на поставку холодильного обладнання від 01.11.2013 № 16, що призвело до виникнення у відповідача перед позивачем заборгованості в сумі 280.309,40 грн., з яких: 247.035,83 грн. - основна заборгованість, 10.814,00 грн. - 3 % річних та 22.459,57 грн. - інфляційні втрати.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 03.08.2020 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/11176/20 та вирішено розгляд справи здійснювати в порядку (за правилами) спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, оскільки вказана справа є справою незначної складності та визнана судом малозначною.

Ухвала про відкриття провадження у даній справі надсилалася судом відповідачеві на адресу його місцезнаходження, яка відповідає відомостям, внесеним до єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Більш того, в матеріалах даної справи міститься повідомлення поштового зв`язку про вручення уповноваженій особі відповідача поштового відправлення суду.

Відповідач відзиву на позов, в порядку передбаченого ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, суду не надав, а тому відповідно до положень частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши наявні у матеріалах даної справи докази, господарський суд міста Києва,

В С Т А Н О В И В :

Між позивачем, як виконавцем, та відповідачем, як замовником, укладено договір на поставку холодильного обладнання від 01.11.2013 № 16 (далі - Договір), відповідно до предмету якого відповідач доручає, а позивач бере на себе зобов`язання по поставі, встановленню, монтажу, введенню в дію холодильного обладнання. Відповідач зобов`язується прийняти та оплатити вартість обладнання (п. 1.1 Договору).

Пунктом 3.1 Договору визначено, що відповідач проводить з позивачем розрахунок за виконану роботу, поставку матеріалів, обладнання по рахунках на підставі підписаних актів здачі-приймання робіт (накладних) на протязі п`яти банківських днів, але не пізніше зазначеного терміну.

Так, позивач, на виконання своїх зобов`язань за Договором та на його умовах, здійснено на користь позивача роботи на загальну суму 247.035,83 грн., що підтверджується актами здачі-приймання робіт (надання послуг), які підписані сторонами, скріплені відбитками їх печаток та наявні в матеріалах справи у вигляді засвідчених копій а саме:

- від 16.06.2017 № РН-0000545 на суму 49.880,40 грн.;

- від 12.12.2017 № РН-0001017 на суму 49.200,00 грн.;

- від 12.12.2017 № РН-0001018 на суму 26.454,46 грн.;

- від 24.07.2018 № РН-0000557 на суму 75.214,07 грн.;

- від 31.03.2020 № РН-0000166 на суму 46.286,90 грн.

Проте, відповідачем не здійснено оплату вказаних вище робіт, що призвело до звернення позивача до господарського суду з вимогами про стягнення з відповідача 280.309,40 грн., з яких: 247.035,83 грн. - основна заборгованість, 10.814,00 грн. - 3 % річних та 22.459,57 грн. - інфляційні втрати.

Виходячи з викладених вище обставин та наявних у матеріалах даної справи доказів, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з урахуванням наступного.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України унормовано, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Суд відзначає, жодного підтвердження факту сплати відповідачем на користь позивача заборгованості в розмірі 247.035,83 грн. сторонами судового процесу до суду не подано.

Таким чином, факт наявності заборгованості у відповідача перед позивачем належним чином доведений, документально підтверджений і в той же час відповідачем не спростований, відтак, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача основної заборгованості є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню повністю в сумі 247.035,83 грн.

Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Заявлена позивачем вимога про стягнення з відповідача 3 % річних в сумі 10.814,00 грн. є обґрунтованою та підлягає задоволенню повністю, за розрахунком позивача, який перевірений та визнаний судом вірним.

Перевіривши поданий позивачем розрахунок інфляційних втрат суд визнав його арифметично невірним.

Таким чином, вимога про стягнення з відповідача інфляційних втрат підлягає задоволенню в сумі 19.899,15 грн. за таким розрахунком суду, в період, за яким позивачем заявлена сума інфляційних втрат, а саме:

- акт від 12.12.2017 № РН-0001017 на суму 49.200,00 грн.: сукупний індекс інфляційних втрат в період з 01.18 по 06.2020 становить 114.80, сума інфляційних втрат складає 7.281,60 грн. (49.200,00 грн. Х 114.80 % - 49.200,00 грн.);

- акт від 12.12.2017 № РН-0001018 на суму 26.454,46 грн.: сукупний індекс інфляційних втрат в період з 01.18 по 06.2020 становить 114.80, сума інфляційних втрат складає 3.915,26 грн. (26.454,46 грн. Х 114.80 % - 26.454,46 грн.);

- акт від 24.07.2018 № РН-0000557 на суму 75.214,07 грн.: сукупний індекс інфляційних втрат в період з 08.18 по 06.2020 становить 110.77, сума інфляційних втрат складає 8.100,56 грн. (75.214,07 грн. Х 110.77 % - 75.214,07 грн.);

- акт від 31.03.2020 № РН-0000166 на суму 46.286,90 грн.: сукупний індекс інфляційних втрат в період з 04.20 по 06.2020 становить 101.30, сума інфляційних втрат складає 601,73 грн. (46.286,90 грн. Х 101.30 % - 46.286,90 грн.).

Приписами частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Враховуючи приписи пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, суд покладає витрати по сплаті судового збору на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 74, 76, 77, 78, 79, 86, 123, 129, 233, 236, 238, 250, 252, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "СУСІД" (04074, м.Київ, Подільський район, ВУЛИЦЯ ВИШГОРОДСЬКА, будинок 21, ідентифікаційний код: 32251091) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "МЕГА-ХОЛОД" (33024, Рівненська обл., місто Рівне, ВУЛИЦЯ МЛИНІВСЬКА, будинок 25Е, ідентифікаційний код: 37574682) основну заборгованість в сумі 247.035 (двісті сорок сім тисяч тридцять п`ять) грн. 83 коп., 3 % річних в сумі 10.814 (десять тисяч вісімсот чотирнадцять) грн. 00 коп., інфляційні втрати в сумі 19.899 (дев`ятнадцять тисяч вісімсот дев`яносто дев`ять) грн. 15 коп. та витрати по сплаті судового збору в сумі 4.166 (чотири тисячі сто шістдесят шість) грн. 23 коп.

3. У задоволенні решти вимог - відмовити повністю.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст.ст. 254, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя С.В. Балац