ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" жовтня 2020 р. Справа№ 910/13048/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Яковлєва М.Л.

суддів: Куксова В.В.

Шаптали Є.Ю.

за участю секретаря судового засідання: Майданевич Г.А.

за участю представників учасників справи згідно протоколу судового засідання від 06.10.2020 року у справі №910/13048/19 (в матеріалах справи).

Розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Акціонерного товариства "Українська залізниця"

на рішення Господарського суду міста Києва від 09.07.20, повний текст якого складено 13.07.2020

у справі №910/13048/19 (суддя Усатенко І.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Галактика-Тест"

до Акціонерного товариства "Українська залізниця"

про стягнення 11596475,69 грн.

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Галактика-Тест" звернулося до Господарського суду міста Києва із позовом до Акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення 11596475,69 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання за договором №ЦДЗІ-18/27 від 12.10.2018 по оплаті виконаних робіт, у зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідача заборгованість та штрафні санкції на загальну суму 11596485,69 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 09.07.20 у справі № 910/13048/19 позов задоволено частково. Стягнуто з Акціонерного товариства "Українська залізниця" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Галактика-Тест" суму боргу у розмірі 9599056 грн. 70 коп.; втрати від інфляції у розмірі 327711 грн. 80 коп., 3% річних у розмірі 216964 грн. 98 коп.; пеню у розмірі 1269573 грн. 87 коп.; витрати по сплаті судового збору в сумі 171199 грн. 61 коп.; витрати на правничу допомогу у розмірі 255893 грн 26 коп.". В частині позовних вимог про стягнення суми 3% річних у розмірі 1577,92 грн. та суми пені у розмірі 6311,66 грн. та суми втрат від інфляції у розмірі 175278,76 грн. - відмовлено.

Приймаючи вказане рішення суд першої інстанції виходив із того, що позивачем доведено не оплату основного боргу та правомірно нараховано штрафні санкції.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, відповідач звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 09.07.20 у справі №910/13048/19 та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. Крім цього, скаржником заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги скаржник посилається на те, позивачем не вірно здійснено нарахування штрафних санкцій.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.08.2020, справу №910/13048/19 передано на розгляд колегії суддів у складі: Яковлєв М.Л. - головуючий суддя; судді: Шаптала Є.Ю., Поляк О.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.08.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення Господарського суду міста Києва від 09.07.20 у справі №910/13048/19, а також розгляд апеляційної скарги Акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення Господарського суду міста Києва від 09.07.20 у справі №910/13048/19 призначено на 06.10.2020 о 14:00 год.

У зв`язку з перебуванням судді Поляк О.І., яка входить до складу колегії суддів і не є суддею-доповідачем, на лікарняному з 06.10.2020, розпорядженням керівника апарату суду №09.1-08/3635/20 від 06.10.2020 призначено повторний автоматизований розподіл справи №910/13048/19.

Так, за наслідками проведення перерозподілу справи №910/13048/19, відповідно до витягу з протоколу автоматизованого визначення складу колегії суддів від 06.10.2020 визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя - Яковлєв М.Л.; судді: Куксов В.В., Шаптала Є.Ю.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.10.2020 апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення Господарського суду міста Києва від 09.07.20 у справі №910/13048/19 прийнято до свого провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя - Яковлєв М.Л., судді: Куксов В.В., Шаптала Є.Ю. Розгляд апеляційної скарги Акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення Господарського суду міста Києва від 09.07.20 у справі №910/13048/19 призначено здійснити у раніше призначеному судовому засіданні 06.10.2020 об 14:00 год.

Позивач не скористався своїм правом згідно ч.1 ст.263 ГПК України та не надав суду відзив на апеляційну скаргу, що згідно ч.3 ст.263 ГПК не перешкоджає перегляду оскаржуваного судового рішення.

В судовому засіданні, яке відбулося 06.10.2020, представник скаржника підтримав вимоги апеляційної скарги, просив її задовольнити, а оскаржуване судове рішення скасувати.

Представник позивача в даному судовому засіданні заперечив проти задоволення апеляційної скарги.

Згідно із ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву, заслухавши представників учасників справи, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового рішення, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване судове рішення не підлягає скасуванню чи зміні, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 12.10.2018 між Публічним акціонерним товариством "Українська залізниця" (у подальшому мала місце зміна повного найменування юридичної особи на Акціонерне товариство "Українська залізниця") (замовник, відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Галактика-Тест" (виконавець, позивач) за результатами проведення переговорної процедури, відповідно до вимог Закону України "Про публічні закупівлі" укладено договір № ЦДЗІ-18/27 (код закупівель №UA-2018-09-20-002653-с)

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Згідно з ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 Цивільного кодексу України).

Згідно із ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За приписами ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Стаття 901 Цивільного кодексу України визначає, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно до п. 1.1, 1.2. договору виконавець зобов`язується надати послуги з капітального ремонту дефектоскопного обладнання вагонів - дефектоскопів ВД-1МТ5К Код ДК 021:20-3 Послуги з ремонту, технічного обслуговування залізничного транспорту і пов`язаного обладнання та супутні послуги (вагон - дефектоскоп №045) на умовах цього Договору та згідно Специфікації (Додаток 1). Замовник бере на себе зобов`язання прийняти та оплатити надані послуги на умовах цього договору та відповідно до Специфікації (додаток 1).

Відповідно до п. 3.1. договору вартість послуг згідно Специфікації (Додаток 1) та Калькуляції (Додаток 2) становить 15999301,81 грн., крім того ПДВ 20% - 3199860,36 грн. Загальна вартість послуг становить 19199162,17 грн.

Згідно п. 4.2, 4.6. договору розрахунки проводяться по факту 100% наданих послуг протягом 30 банківських днів з дати підписання акту здачі-приймання наданих послуг, але не раніше дати реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування з операцій по наданим послугам, які підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлені чинним законодавством строки. У разі реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в ЄРПН з порушенням граничних строків їх реєстрації, встановлених чинним законодавством, оплата здійснюється протягом 10 банківських днів після реєстрації податкових накладних в ЄРПН. Днем завершення надання послуг вважається день підписання обома сторонами акту здачі-приймання наданих послуг.

Відповідно до п. 5.4. - 5.7. договору по завершенню надання послуг виконавець надає замовнику акт здачі-приймання наданих послуг. Замовник не пізніше 5 (п`яти) робочих днів від дати одержання акту здачі-приймання наданих послуг направляє виконавцю підписаний акт. При наявності зауважень, виникненні недоліків, складається двосторонній акт, в якому перераховуються недоліки і вказуються терміни їх усунення. Усунення недоліків проводиться за рахунок виконавця. Після усунення недоліків за актом сторони протягом 3 робочих днів підписують акт здачі-приймання наданих послуг.

За прострочення оплати за надані послуги замовник сплачує виконавцю пеню в розмірі облікової ставки НБУ від суми прострочення платежу за кожен день прострочення, включаючи день оплати (п. 7.2 договору).

Строк дії цього договору встановлюється сторонами з моменту його підписання до 31.12.2018, а в частині розрахунків по договору - до повного виконання (п. 11.1 договору).

До матеріалів справи долучено специфікацію та калькуляцію на суму 19199162,17 грн.

На виконання умов договору позивач надав послуги на загальну суму 19198113,40 грн., а відповідач прийняв надані послуги без зауважень, що підтверджується складеним, підписаним та скріпленим печатками обох сторін Актом № 03/19 ПЗЗ здачі - приймання наданих послуг з капітального ремонту дефектоскопного обладнання вагона - дефектоскопа ВД-1МТ5К №045 від 06.02.2019.

Виконання умов договору позивачем також підтверджено податковою накладною № 2 від 06.02.2019 на загальну суму 19198113,40 грн. за капітальний ремонт дефектноскопного обладнання вагона дефектоскопа ВД-1МТ5К (вагон-дефектоскоп № 045). На податковій накладній міститься штамп "документ доставлено контрагенту" та "зареєстровано в ЄРПН".

16.04.2019 року позивачем було надіслано відповідачу лист претензію №926/04, з вимогою щодо оплати послуги з капітального ремонту дефектоскопного обладнання вагона - дефектоскопа ВД-1МТ5К №045 відповідно до Акту №03/19 ПЗЗ здачі - приймання наданих послуг з капітального ремонту дефектоскопного обладнання вагона - дефектоскопа ВД-1МТ5К №045 від 06.02.2019 за договором №ЦДЗІ-18/27 від 12.10.2019.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України вставлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до п. 6.4.1. умов договору виконавець має право своєчасно та в повному обсязі отримати плату за надані послуги.

Однак, як вбачається з банківської виписки, картки рахунку 361 та оборотно-сальдової відомості по рахунку 361 відповідачем в свою чергу було частково сплачено кошти на виконання своїх договірних зобов`язань у розмірі 9599056,70 грн. 24.06.2019.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Пунктом 4.2 договору встановлено, що розрахунки проводяться по факту 100% наданих послуг протягом 30 банківських днів з дати підписання акту здачі-приймання наданих послуг, але не раніше дати реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування з операцій по наданим послугам, які підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлені чинним законодавством строки. У разі реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в ЄРПН з порушенням граничних строків їх реєстрації, встановлених чинним законодавством, оплата здійснюється протягом 10 банківських днів після реєстрації податкових накладних в ЄРПН.

Оскільки іншу частину зобов`язань за договором на суму 9599056,70 грн. відповідач не виконав, то не погашена сума заборгованості відповідача перед позивачем за договором №ЦДЗІ-18/27 від 12.10.2019 підлягає стягненню.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача пеню у розмірі 1275885,53 грн.

У разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (ст. 611 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 216 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно зі ст. 218 ГК України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинення ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведено, що ним вжито усіх належних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Штрафними санкціями згідно з ч. 1 ст. 230 ГК України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

За приписами ст. 551 ЦК України предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до п. 7.2. за прострочення оплати за надані послуги замовник сплачує виконавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожний день прострочення включаючи день оплати.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів перевіривши розрахунок пені здійснений судом першої інстанції, визнає його обґрунтованим та арифметично вірним, а тому погоджується з висновком суду першої інстанції щодо того, що вимога позивача про стягнення пені в розмірі 1269573,87 грн. підлягає задоволенню.

Також позивач просить стягнути з відповідача за період з 22.03.2019 по 18.09.2019 - 3% річних у розмірі 218542,90 грн. та втрати від інфляції у розмірі 502990,56 за період з березня по травень 2019.

Відповідно до вимог частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Нарахування інфляційних витрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Тобто, базою для нарахування розміру боргу з урахуванням індексу інфляції є сума основного боргу не обтяжена додатковими нарахуваннями, яка існує на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, а у випадку її часткового погашення - лише залишкова сума основного боргу на останній день місяця, у якому здійснено платіж. Періодом, на який розраховуються інфляційні втрати, є період прострочення, починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція (дефляція).

При цьому, індекс інфляції нараховується не на кожну дату місяця, а в середньому за місяць.

Невиконання грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається за прострочення, що триває повний місяць, поки існує борг, та може бути визначено з урахуванням положень Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" у наступному місяці.

Якщо прострочення відповідачем виконання зобов`язання з оплати становить менше місяця, то в такому випадку виключається застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України, у вигляді стягнення інфляційних втрат за такий місяць. Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 24.04.2019 у справі № 910/5625/18, від 13.02.2019 у справі № 924/312/18.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо того, що позов в цій частині підлягає частковому задоволення та стягненню з відповідача 327711,70 грн. втрат від інфляції та 216964,98 грн. 3% річних.

Щодо доводів апеляційної скарги, то вони колегією суддів не беруться до уваги та спростовуються матеріалами справи.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Серявін та інші проти України» вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободзобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Також, Європейський суд з прав людини зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).

Підсумовуючи все вищезазначене, колегія суддів дійшла висновку, що доводи заявника апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи судом апеляційної інстанції, а тому скарга задоволенню не підлягає.

Наведені в апеляційній скарзі аргументи вичерпно спростовуються матеріалами справи.

Згідно статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судові витрати (судовий збір) на підставі ст.129 ГПК України покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 252, 269, 270, 273, 275, 276, 281-285 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1.Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення Господарського суду міста Києва від 09.07.2020 у справі №910/13048/19 залишити без задоволення.

2.Рішення Господарського суду міста Києва від 09.07.2020 у справі №910/13048/19 залишити без змін.

3. Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на скаржника.

4. Матеріали справи №910/13048/19 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст судового рішення складено 26.10.2020, у зв`язку з перебуванням судді Шаптали Є.Ю. з 07.10.2020 по 24.10.2020 у відпустці.

Головуючий суддя М.Л. Яковлєв

Судді В.В. Куксов

Є.Ю. Шаптала