РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.10.2020 м. КиївСправа № 910/10914/20

За позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЕМТРАНС";

до: акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ";

про: стягнення 50.267,17 грн.

Суддя Балац С.В.

Представники: без виклику сторін.

С У Т Ь С П О Р У:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЛЕМТРАНС" (далі - позивач) звернулося до господарського суду міста Києва із позовом до акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" (далі - відповідач) про стягнення 50.267,17 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що внаслідок здійснення відповідачем перевезення вантажних вагонів власності (оренди) позивача було виявлено розукомплектування останніх, що в подальшому призвело до заподіяння позивачу збитків в сумі 50.267,17 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 29.07.2020 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/10914/20 та вирішено розгляд справи здійснювати в порядку (за правилами) спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, оскільки вказана справа є справою незначної складності та визнана судом малозначною.

Ухвала про відкриття провадження у даній справі надсилалася судом відповідачеві на адресу його місцезнаходження, яка відповідає відомостям, внесеним до єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, відтак, у розумінні ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, відповідач повідомлений про дату, час та місце розгляду справи належним чином. Більш того, в матеріалах даної справи міститься повідомлення поштового зв`язку про вручення уповноваженій особі відповідача поштового відправлення суду.

Відповідач відзиву на позов, в порядку передбаченого ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, суду не надав, а тому відповідно до положень частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши наявні у матеріалах даної справи докази, господарський суд міста Києва,

В С Т А Н О В И В :

Так у січні - лютому 2020 відповідачем було здійснено перевезення вантажних вагонів власності (оренди) позивача. На станціях Ароматна та Богуславський було виявлено пошкодження (розукомплектування) вагонів власності (оренди) позивача, а саме №№ 62091178, 56289812, 63524748, 61880274, 62293774, 56046402, 61014635 та 63254106.

Вказані вагони були направлені на технічне обслуговування внаслідок відсутності деталей, на підставі чого були оформлені повідомлення форми ВУ-23М, а саме: від 31.01.2020 № 2713, від 02.02.2020 № 2741, від 03.02.2020 № 2781, від 04.02.2020 № 2803, від 06.02.2020 № 2815, від 01.02.2020 № 0200, від 02.02.2020 № 0223 та від 03.02.2020 № 0245.

Відповідно до п. 20 Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 року № 334, акт про пошкодження вагона (контейнера) складається у разі Ушкодження вагона (контейнера) під час перевезення, навантаження, вивантаження вантажу, виконання маневрових робіт, а також в інших випадках для засвідчення обставин і розмірів пошкодження і є підставою для матеріальної відповідальності винних у пошкодженні.

З метою складання актів форми ГУ-22 та актів пошкодження вагонів форми ВУ-25М позивач звернувся із заявою від 11.02.20120№ 897/ДВ до начальника станції Богуславський структурного підрозділу "Дніпровська дирекція залізничних перевезень" регіональної філії "Придніпровська залізниця" ПАТ "Укрзалізниця" та із заявою від 11.02.2020 № 901/ДВ до начальника станції Ароматна структурного підрозділу "Дніпровська дирекція залізничних перевезень" регіональної філії "Придніпровська залізниця" ПАТ "Укрзалізниця".

Також позивач звернувся зі скаргами від 27.02.2020 № 1275/ДВ та від 27.02.2020 № 1277/ДВ до начальника структурного підрозділу "Дніпровська дирекція залізничних перевезень" регіональної філії "Придніпровська залізниця" ПАТ "Укрзалізниця".

Структурним підрозділом "Експлуатаційне вагонне депо Нижньодніпровськ-вузол" регіональної філії "Придніпровська залізниця" ПАТ "Укрзалізниця" складено акти про пошкодження вагона, а саме: від 31.01.2020 вагон 62091178, від 01.02.2020 вагон 56289812, від 03.02.2020 вагон 63524748, від 04.02.2020 вагон 61880274, від 06.02.2020 вагон 62293774, від 01.02.2020 вагон 56046402, від 02.02.2020 вагон 61014635 та від 03.02.2020 вагон 63254106.

Так, порожні приватні власні вагони, які перевозяться залізницею за повними перевізними документами зі сплатою провізної плати, мають статус "вантажу", які залізниця зобов`язана доставити на станцію призначення у цілості та збереженості і видати їх одержувачу, зазначеному в накладній, а одержувач має щодо залізниці права та обов`язки, передбачені Статутом залізниць України.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Вищого господарського суду України від 23.03.2017 у справі № 904/4195/16, від 17.01.2017 у справі № 904/3013/16.

Отже, порожні приватні власні вагони, які перевозяться залізницею за повними перевізними документами зі сплатою провізної плати, мають статус "вантажу" і якими залізниця не має права розпоряджатись на свій розсуд, як вона розпоряджається вагонами загального парку залізниць, а зобов`язана доставити ці власні порожні вагони на станцію призначення у цілості та збереженості і видати їх одержувачу, зазначеному в накладній, а одержувач має відносно залізниці права та обов`язки, передбачені Статутом залізниць України, зокрема, право у разі пошкодження або розукомплектування, або втрати частини вагонів із групи - витребувати у залізниці складання комерційного та інших актів та заявити вимоги про відшкодування збитків у встановлених Статутом залізниць розмірах. Однак за фактом розукомплектування вагонів жодного акту представниками ПАТ "Укрзалізниця" не було складено.

Відповідно до абз. 1 п. 110 Статуту залізниць України, залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі згідно з Правилами перевезення вантажів іншому підприємству.

Відповідно до п. 114 Статуту залізниць України, залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини підчас перевезення вантажу, а саме за псування і пошкодження - у розмірах тієї суми, на яку було знижено його вартість.

Відповідно до абз. 2 п. 126 Статуту залізниць України, за пошкодження залізницею вагонів або контейнерів, що належать підприємствам, залізниця несе матеріальну відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди.

Відповідно до п. 20 Правил користування вагонами і контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 р. №113, пошкодження вантажного вагона - це порушення справного стану вагона або його складових частин внаслідок зовнішніх впливів, що перевищують рівні, установлені ГОСТ 22235-76, а також унесення змін у конструкції вагонів, заварювання дверей, люків, знімання бортів платформ, дверей напіввагонів, знімного устаткування вагонів тощо, свердління (пробивання, пропалювання) отворів для кріплення вантажів у деталях вагонів, а також кріплення до них вантажів за допомогою зварювання без дозволу залізниці.

Також у даному стандарті зазначено, що пошкодження можуть бути істотними і бути причиною вилучення вагона із експлуатації. А відтак, складання відповідачем актів форми ВУ-23М є підтвердженням того, що вагони були пошкоджені і саме цей акт є підставою для перерахування вагонів із робочого парку до неробочого.

Відповідно до п. 6.2.7. Інструкції з експлуатації гальм рухомого складу на залізницях України, затвердженої наказом Укрзалізниці № 264-Ц від 28 жовтня 1997 року (зі змінами та доповненнями згідно з наказом № 312-Ц від 07.06.2001) забороняється ставити в состав поїзда вагони, гальмівне обладнання яких має хоча б одну з наступних несправностей: несправні повітророзподільники, електроповітророзподільники, електричний ланцюг ЕПТ (у пасажирському поїзді), авторежим, кінцевий або роз`єднувальний кран, випускний клапан, гальмівний циліндр, резервуар, робоча камера.

Згідно п. 6.2.1. зазначеної Інструкції, при технічному обслуговуванні вагонів слід перевіряти: дію автогальм на чутливість до гальмування і відпускання. Повітророзподільники й електроповітророзподільники, що працюють незадовільно, замінити справними.

Таким чином, відсутність головної та/або магістральної частини повітророзподільника є саме пошкодженням вагону, а їх несправність є забороною для постановки такого вагону в состав поїзду.

Позивач вказує, що внаслідок пошкодження (розукомплектування) вагонів, останній був змушений передати структурному підрозділу "Експлуатаційне вагонне депо Нижньодніпровськ-вузол" регіональної філії "Придніпровська залізниця" ПАТ "Укрзалізниця" аналогічні деталі, які були відсутні на вагонах, для подальшого їх встановлення на вагони, оскільки вагони використовуються у господарській діяльності позивача, зокрема позивачем було придбано деталі на загальну суму 43.970,40 грн., які були встановлені замість відсутніх деталей на розукомплектованих вагонах, а саме:

- на підставі контракту купівлі-продажу від 14.03.2018 № 495 у ЗАО ВТФ "Трансмашэкспорт" було придбано: головна частина 270.023-1 у кількості 6 шт. на загальну суму 24.561,54 грн., яка була сплачена згідно платіжного доручення № 87 від 10.10.2018;

- на підставі контракту купівлі-продажу від 14.03.2018 № 495 у ЗАО ВТФ "Трансмашэкспорт" було придбано: магістральна частина 483А.010-01 у кількості 3 шт. на загальну суму 13.359,66 грн., яка була сплачена згідно платіжного доручення № 93 від 20.11.2018;

- на підставі договору поставки № 59/14 від 10.02.2014 у TOB "Укртранспневматика" було придбано авторежим 265 А-1 у кількості 1 шт. на загальну суму 3.596,40 грн., сплачено згідно платіжного доручення № 8697 від 07.11.2018;

- на підставі договору поставки № 710/16 від 01.11.2016 у TДB "Попаснянський ВРЗ" було придбано пружина візка зовнішня у кількості 2 шт. на загальну суму 1.718,40 грн., сплачено згідно платіжного доручення № 6764 від 19.08.2019;

- на підставі договору поставки № 710/16 від 01.11.2016 у TДB "Попаснянський ВРЗ" було придбано пружина візка внутрішня у кількості 2 шт. на загальну суму 734,40 грн., сплачено згідно платіжного доручення № 6764 від 19.08.2019.

Відповідно до пункту 21 Правил користування вагонами і контейнерами, ремонт пошкодженого вагона здійснюється на підприємстві, що має право на виконання таких робіт, або на найближчому до місця пошкодження вагоноремонтному підприємстві. Перелік таких підприємств оприлюднюється у товарних конторах станцій обслуговування.

Між позивачем, як замовником та відповідачем, як підрядником, укладено договір на технічне обслуговування власних вантажних вагонів з відчепленням від 19.02.2020 № ПР/В-20130/НЮдч, відповідно до умов якого відповідач зобов`язується виконувати технічне обслуговування з відчепленням вагонів позивача.

У зв`язку із розукомплектуванням вказаних вагонів, їх було відправлено до структурного підрозділу "Експлуатаційне вагонне депо Нижньодніпровськ-вузол" регіональної філії "Придніпровська залізниця" ПАТ "Укрзалізниця" було виконано ремонтні роботи по встановленню деталей на розукомплектовані вагони, що підтверджується: актом від 25.02.2020 № 119/255 та актом від 19.02.2020 № 101/255.

Загальна вартість витрат по встановленню (технічному обслуговуванню вагонів) деталей на вагони становить 3.523,81 грн.

Крім того, як вбачається із залізничної накладної № 53541462, за якими здійснювались перевезення по вказаних вище вагонах, загальна вартість витрат по транспортуванню розукомплектованих вагонів до структурного підрозділу "Експлуатаційне вагонне депо Нижньодніпровськ-вузол" регіональної філії "Придніпровська залізниця" ПАТ "Укрзалізниця" становить 2.772,96 грн.

Відтак, прямі збитки, які виникли у позивача у зв`язку із розукомплектуванням вагонів становить 43.970,40 (придбані деталі) + 3.523,81 грн. (технічне обслуговування) + 2.772,96 грн. (витрати на транспортування розукомплектованих вагонів до місця ремонту) = 50.267,17 грн.

Згідно п. 22 Правил користування вагонами і контейнерами, сума збитків за пошкодження вагона складається з витрат на транспортування пошкодження вагона від місця пошкодження до місця його ремонту в розмірі провізної плати, визначеної відповідно до Збірника тарифів на перевезення вантажів, залізничним транспортом України, затвердженого наказом Міністерства транспорту України від 15.11.99 № 551. зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.12.99 за № 828/4121, з урахуванням коригувальних коефіцієнтів, що діють на момент транспортування; вартості ремонту пошкодженого вагона з урахуванням вартості втрачених та (або) пошкоджених частин; витрати на перевезення вантажу з пошкодженого вагона, якщо його неможливо від ремонту вати в навантаженому стані, які визначаються за калькуляцією вартості робіт, що надаються разом з розрахунком збитків; плати за користування вагоном за нормативний час перебування пошкодженого вагона в деповському, капітальному ремонті або технічному обслуговуванні з відчепленням, визначеної за ставками плати за користування вагонами згідно з пунктом 14 цих Правил.

Так, відповідно до ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом. Шкода, завдана правомірними діями, відшкодовується у випадках, встановлених цим Кодексом та іншим законом.

Встановлені в статті 1166 Цивільного кодексу України умови відшкодування шкоди поширюється на всі норми, які входять до глави 82 Цивільного кодексу України у тій мірі в якій їх не відміняють спеціальні правила передбачені окремими статтями зазначеної глави.

В передбачених законом випадках на відповідача може бути покладено обов`язок відшкодування шкоди і при відсутності в його діях вини.

Так, відповідно до статті 1187 Цивільного кодексу України (відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки) джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням транспортного засобу (залізничний вагон є транспортним засобом). Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди були завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Статтею 1192 Цивільного кодексу України зазначено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відшкодування шкоди шляхом покладення на відповідальну за неї особу обов`язку надати річ того ж роду і якості, виправити пошкоджену річ, іншим шляхом відновити попереднє становище в натурі, застосовується, якщо за обставинами справи цей спосіб відшкодування шкоди можливий. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на момент розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб виправити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди.

При цьому, згідно ч. 1 ст. 12 Закону України "Про залізничний транспорт", підприємства залізничного транспорту загального користування забезпечують збереження вантажів, багажу та вантажобагажу "в шляху слідування та на залізничних станціях згідно з чинним законодавством України.

За приписами п. 110 Статуту залізниць України, залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі згідно з Правилами іншому підприємству.

Згідно з п. 2 ст. 126 Статуту залізниць України, за пошкодження залізницею вагонів або контейнерів, що належать підприємствам, залізниця несе матеріальну відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди.

Таким чином, відповідач повинен відшкодувати позивачеві суму грошових коштів, сплачену позивачем з метою ремонту вагонів на загальну суму 50.267,17 грн., з яких: 43.970,40 грн. (придбані деталі) + 3.523,81 грн., (вартість технічного обслуговування) та 2.772,96 грн. (вартість витрат на транспортування розукомплектованих вагонів до місця ремонту).

Приписами частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Враховуючи приписи пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, суд покладає витрати по сплаті судового збору на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 74, 76, 77, 78, 79, 86, 123, 129, 233, 236, 238, 250, 252, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з публічного акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" (Україна, 03150, місто Київ, ВУЛИЦЯ ЄЖИ ҐЕДРОЙЦЯ, будинок 5, ідентифікаційний код: 40075815) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЕМТРАНС" (03150, м.Київ, ВУЛИЦЯ АНТОНОВИЧА, будинок 46-46А, ідентифікаційний код: 30600592) збитки в сумі 50.267 (п`ятдесят тисяч двісті шістдесят сім) грн. 17 коп. витрати по сплаті судового збору в сумі 2.102 (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст.ст. 254, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя С.В. Балац