ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2020 року м. Черкаси справа № 925/1009/20

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Грачова В.М., при секретарі судового засідання Нестеренко А.М., без участі представників сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду в м. Черкаси справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Кастум до Піщанської сільської ради про стягнення 10867 грн. 46 коп.,

ВСТАНОВИВ:

Позивач товариство з обмеженою відповідальністю Кастум звернувся в господарський суд Черкаської області з позовом до Піщанської сільської ради (далі відповідач) про стягнення, на підставі договору на постачання природного газу № 1 від 14.01.2019 року, 10074 грн. 70 коп. боргу, 792 грн. 76 коп. пені, що разом становить 10867 грн. 46 коп., та відшкодування судових витрат.

Позов мотивований порушенням відповідачем порядку і строку оплати поставленого йому позивачем природного газу за договором на постачання природного газу № 1 від 14.01.2019 року.

Ухвалою суду від 17.08.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, по ній відкрито провадження у справі № 925/1009/20 за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, розгляд справи по суті призначено на 30.09.2020 року.

Відповідач в особі свого представника подав суду 04.09.2020 року заяву (вх. № 13592/20, а.с. 78), в якій визнав позовні вимоги повністю, просив судове засідання проводить без участі їх представника.

У судове засідання 30.09.2020 року сторони явку своїх представників не забезпечили. Позивач в особі свого представника подав суду 28.09.2020 року заяву (вх. № 14942/20, а.с. 80), в якій підтримав позовні вимоги, просив розгляд справи провести без участі їх представника за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до ч. 1 ст. 252 ГПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Враховуючи, що явка представників сторін судом обов`язковою не визнавалась, наявні матеріали справи є достатніми для всебічного, повного і об`єктивного розгляду справи, суд, відповідно до ст. 202 ГПК України, визнав за можливе розглянути справу у відсутності представників сторін за наявними в ній матеріалами.

Згідно з ч.ч. 4, 5 ст. 240 ГПК України, судом підписано рішення без його проголошення, датою ухвалення рішення є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши наявні у справі письмові докази та оцінивши їх у сукупності, суд позов задовольняє повністю з таких підстав.

14.01.2019 року позивач - товариство з обмеженою відповідальністю Кастум, як постачальник, та відповідач - Піщанська сільська рада, як споживач, уклали договір № 1 на постачання природного газу (далі Договір, а.с. 15-23), за умовами п. 1.1. якого постачальник зобов`язується забезпечувати поставку у 2019 році природного газу (Код згідно ДК 021:2015 «Єдиний закупівельний словник»- 09120000-6 Газове паливо; (природний газ)) споживачу для його власних потреб (споживання), а споживач зобов`язується приймати природний газ та своєчасно оплачувати його вартість.

Сторони погодили усі істотні умови Договору, і зокрема, домовилися про наступне:

п. 1. 2. поставка природного газу здійснюється протягом періоду споживання у 2019 році в обсязі 61900 куб. м.;

п. 1.3. обсяг закупівлі може бути зменшений в залежності від реального фінансування видатків та згодою сторін. Зобов`язання за цим договором виникають у 2019 році, в межах асигнувань, встановленим кошторисом, платіжні зобов`язання виникають в залежності від реального фінансування;

п. 2.7. передача обсягів газу від постачальника споживачеві у відповідному місяці оформлюється актом приймання-передачі газу;

п. 2.8.3. споживач протягом 2 днів з дати одержання акта приймання-передачі газу зобов`язується повернути постачальнику один примірник оригіналу акта приймання-передачі газу, підписаний уповноваженим представником споживача, або надати в письмовій формі мотивовану та обґрунтовану відмову від підписання акта приймання-передачі газу;

п. 2.8.4. у випадку відмови від підписання акта приймання-передачі газу споживачем, обсяг постачання (споживання) газу встановлюється постачальником в односторонньому порядку, на підставі даних оператора ГРМ/ГТС. Споживач в такому разі не позбавлений права звернутись до суду за вирішенням спору з приводу обсягів спожитого газу;

п. 2.8.5. у випаду не повернення споживачем підписаного оригіналу акта приймання-передачі газу, або ненадання письмової обґрунтованої відмови від його підписання до 10 числа місяця, наступного за звітним, такий акт вважається підписаним споживачем, а обсяг спожитого газу встановлюється відповідно до даних оператора ГРМ/ГТС;

п. 2.9. споживач самостійно контролює власне газоспоживання та для недопущення підтвердженого обсягу природного газу в розрахунковому періоді має самостійно і завчасно обмежити (припинити) власне газоспоживання;

п. 3.1. ціна за 1000 куб.м. природного газу на момент укладання договору, без урахування тарифіф на його транспортування по території України становить 8880 грн. з урахуванням ПДВ, у тому числі ціна природного газу 7400 грн., податок на додану вартість у розмірі 20 % до ціни газу - 1480 грн. Загальна вартість всього обсягу поставки складає 549672 грн. з урахуванням ПДВ 91612 грн.;

п. 3.2. ціна договору може змінюватись протягом строку його дії. Зміна ціни узгоджується шляхом підписання додаткової угоди до цього договору;

п. 4.1. оплата газу здійснюється споживачем шляхом перерахування грошових коштів у національній валюті на розрахунковий рахунок постачальника у вигляді 100% оплати до 15 числа місяця, наступного за розрахунковим;

п.п. 5.4.3-5.4.4. споживач зобов`язався не допускати несанкціонованого споживання природного газу. Здійснювати повні та своєчасні розрахунки за поставлений і спожитий природний газ згідно умов, визначених договором;

п. 6.2. у разі несплати або несвоєчасної сплати за спожитий газ у строки, зазначені в п.4.1. договору, споживач сплачує на користь постачальника пеню у розмірі 0,1 % від суми заборгованості , за кожен день прострочення платежу, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період , за який стягується пеня;

п. 11.1. - договір вступає в силу з моменту підписання і діє в частині постачання природного газу до 31.12.2019 року, а в частині розрахунків до повного їх закінчення.

Договір підписаний представниками обох сторін та скріплений печатками юридичних осіб.

До зазначеного Договору сторонами укладені додаткові угоди: № 1 від 23.01.2019 року, № 2 від 23.01.2019 року, № 3 від 23.01.2019 року, № 4 від 24.12.2019 року, № 5 від 14.01.2020 року (а.с. 24-28).

Додатковими угодами: № 1 від 23.01.2019 року, № 2 від 23.01.2019 року, № 3 від 23.01.2019 року сторони погодили зміну п.п. 1.2., 3.1. Договору щодо обсягів поставки природного газу та ціни поставленого природного газу, а саме, з 23.01.2019 року ціна за 1000 куб м. природного газу становить 9768 грн., (ціна природного газу 8140 грн., ПДВ 1628 грн.), загальна вартість всього обсягу поставки складає 549672 грн.;

з 23.01.2019 року ціна за 1000 куб м. природного газу становить 10744 грн. 80 коп., (ціна природного газу 8954 грн., ПДВ 1790 грн.), загальна вартість всього обсягу поставки складає 549672 грн.;

з 23.01.2019 року ціна за 1000 куб м. природного газу становить 11819 грн. 28 коп., (ціна природного газу 9849 грн. 17 коп., ПДВ 1969 грн. 83 коп.), загальна вартість всього обсягу поставки складає 549672 грн.

Додатковою угодою № 4 від 24.12.2019 року сторони в п. 1. дійшли згоди зменшити суму договору на 162619 грн. 42 коп. та виклали п.3.1. Договору в наступній редакції: загальна вартість всього обсягу поставки складає 387052 грн. 58 коп. з урахуванням ПДВ 64508 грн. 76 коп.

Додатковою угодою № 5 від 14.01.2020 року сторони в п. 1. домовились продовжити дію Договору на строк, достатній для проведення процедури закупівлі на початку наступного року, а саме до 01.03.2020 року в обсязі, що не перевищує 20 % від загальної суми Договору. Пунктами 2, 3 визначили, що загальна сума додаткової угоди складає 77410 грн. 51 коп. з урахуванням ПДВ 64508 грн. 76 коп. додаткова угода вважається укладеною і набирає чинності з 01.01.2020 року.

Із акта здачі-прийняття № РН-0000148 (а.с. 35) вбачається, що за договором № 1 постачання природного газу від 14.01.2018 року позивач передав, а відповідач прийняв природний газ в січні 2019 року обсягом 9,37714 куб. м. на суму 92359 грн. 20 коп.

Також на підтвердження факту поставки природного газу відповідачу позивач зазначає, що за даними офіційної платформи оператора ГТС, за постачальником товариством з обмеженою відповідальністю Кастум ЕІС код: 56Х30Q, у період з 01.01.2020 по 31.01.2020 закріплено та заведено номінацію споживачу - Піщанській сільській раді Золотоніського району Черкаської області у кількості 9377,14 куб. м. природного газу (а.с. 31).

Відповідач оплату за спожитий у січні 2019 року природний газ здійснив частково, згідно з розрахунком позивача борг відповідача за природний газ, отриманий у січні 2019 року становить 10074 грн. 70 коп., який визнаний відповідачем у акті звірки взаєморозрахунків станом на 01.07.2020 року та відзиві на позовну заяву, вимога про його стягнення є предметом спору у справі, що розглядається.

Таким чином, спірні правовідносини сторін виникли із договору на постачання природного газу № 1 від 14.01.2019 року, вимоги позивача витікають із прав і обов`язків сторін за цим договором.

За правовою природою ці правовідносини віднесені до договірних зобов`язань постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу, загальні положення про купівлю-продаж визначені параграфом 1 глави 54, особливості постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу - параграфом 5 глави 54 ЦК України, загальні положення правочини визначені розділом IV книги 1 ЦК України, про зобов`язання і договір розділами І і ІІ книги 5 ЦК України. Параграфом 3 глави 30 ГК України визначені особливості правового регулювання договору енергопостачання, як окремого виду господарсько-торговельної діяльності.

З урахуванням виду послуг, які є предметом договору на постачання природного газу № 1 від 14.01.2019 року, спірні правовідносини також перебувають у сфері регулювання Закону України «Про ринок природного газу», Кодексу газотранспортної системи, затвердженого постановою НКРЕКП України № 2493 від 30.09.2015 (Кодекс ГТС), Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКП України № 2494 від 30.09.2015 (Кодекс ГРС), Правил постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП України № 2496 від 30.09.2015 (далі-Правила).

Статтею 3 ЦК України визначено загальні засади цивільного законодавства, якими, зокрема, є: свобода договору; свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність.

Статтями 13 і 14 ЦК України встановлено, відповідно, межі здійснення цивільних прав та загальні засади виконання цивільних обов`язків. Зокрема, і цивільні права і цивільні обов`язки здійснюються (виконуються) в межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

За змістом з ст.ст. 11, 15, 16 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини; кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, примусове виконання обов`язку в натурі.

Статтями 20, 144 ГК України також передбачено, що права та законні інтереси суб`єктів господарювання захищаються шляхом присудження до виконання обов`язку в натурі, відшкодування збитків, установлення, зміни і припинення господарських правовідносин; майнові права та майнові обов`язки суб`єкта господарювання можуть виникати, зокрема, з угод, передбачених законом, з інших обставин, з якими закон пов`язує виникнення майнових прав та обов`язків суб`єктів господарювання.

За змістом положень ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених ГК України, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку (ч. 1 ст. 173 ГК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 510 ЦК України, якщо кожна із сторін у зобов`язанні має одночасно і права, і обов`язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов`язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, ст.ст. 193, 202 ГК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Частина 1 ст. 626 ЦК України визначає договір як домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ч. 1 ст. 275 ГК України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

У відповідності до норм ч. 6 та ч. 7 ст. 276 ГК України розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється, як правило, у формі попередньої оплати. За погодженням сторін можуть застосовуватися планові платежі з наступним перерахунком або оплата, що провадиться за фактично відпущену енергію.

Відповідно до ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Пунктом 5 Правил визначено, що діючий постачальник постачальник природного газу, з яким укладено договір постачання природного газу і який постачає природний газ споживачу; ЕІС-код (Energy Identification Code) персональний код ідентифікації споживача як суб`єкта ринку природного газу або його вузла обліку (за необхідності), присвоєний в установленому порядку Оператором ГРМ (по споживачах, які підключені до газорозподільної системи) або Оператором ГТС (по споживачах, які підключені до газотранспортної системи); оператор газотранспортної системи (далі Оператор ГТС) суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із транспортування природного газу газотранспортною системою.

Відповідно до п. 10 Правил споживач самостійно контролює власне газоспоживання та для недопущення перевищення підтвердженого обсягу природного газу в розрахунковому періоді має самостійно і завчасно обмежити (припинити) власне газоспоживання.

Споживач зобов`язується дотримуватись вимог цих Правил; забезпечувати дотримання дисципліни відбору (споживання) природного газу в обсягах та на умовах, визначених договорами; самостійно обмежувати (припиняти) споживання природного газу у випадках: порушення строків оплати за договором на постачання природного газу; відсутності споживача у розрахунковому періоді в Реєстрі будь-якого постачальника на інформаційній платформі Оператора ГТС; перевищення підтвердженого обсягу природного газу без узгодження з постачальником; відсутності укладеного договору постачання природного газу (п. 20 Правил).

З огляду на викладені обставини справи, умови договору і наведені норми законодавства суд вбачає, що позивач виконав свій обов`язок за Договором в повному обсязі, факт поставки позивачем природного газу у січні 2019 року та його несплати відповідачем на суму 10074 грн. 70 коп. матеріалами справи підтверджено, відповідачем визнано в повному обсязі, а тому підлягає до стягнення в судовому порядку.

У зв`язку з простроченням сплати основного грошового зобов`язання позивачем також заявлено до стягнення з відповідача на підставі п. 6.2. Договору пені за період з 16.02.2020 року по 12.06.2020 року у розмірі 792 грн. 76 коп.

Сторони погодили в п. 6.2. Договору, що у разі несплати або несвоєчасної сплати за спожитий газ у строки, зазначені в п.4.1. договору, споживач сплачує на користь постачальника пеню у розмірі 0,1 % від суми заборгованості, за кожен день прострочення платежу, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період , за який стягується пеня.

Відповідно до ст. 610, ч. 1 ст. 611, ч. 1 ст. 612 ЦК України: порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання; у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки; боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Нормами ч. 1 ст. 546, ч.ч. 1, 2 ст. 547 ЦК України встановлено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності. Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

За приписами ст. 551 ч. 2 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно ст. 231 ч. 4 ГК України, у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, що передбачено ст. 3 зазначеного Закону.

При вирішенні спору в частині стягнення спірної суми пені суд керується приписами статей 549 - 552, 610-612, 614 ЦК України, статтями 216-218, 229 - 232, 234 ГК України, нормам ст. 1, ст. 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань», ч. 6 ст. 232 ГК України.

Розрахунки позивача, покладені в основу вимог про стягнення пені відповідають умовам відповідальності сторін за порушення своїх зобов`язань, передбаченим п. 6.1. Договору, нормам ст. 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань», ч. 6 ст. 232 ГК України, спірну суму пені нараховано відповідно до умов договору на постачання природного газу № 1 від 14.01.2019 року, на фактичні суми боргу. Відтак вимогу позивача і в цій частині суд визнає обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню у обрахованих позивачем розмірах.

Нормами Господарського процесуального кодексу України, зокрема, встановлено, що:

учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (ч. 1 ст. 43);

кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч.ч. 1, 3 ст. 74);

належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч. 1 ст. 76);

обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 77);

достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ч. 1 ст. 78);

наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч.ч. 1, 2 ст. 79);

учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду (ч. 1 ст. 80);

суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили (ч.ч. 1, 2 ст. 86).

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 13, ч. 1 ст. 14 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. ч. 4, 5 ст. 191 ГПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Відтак, з огляду на встановлені обставини справи та викладені норми законодавства, суд приймає визнання позову відповідачем, у зв`язку з чим, позовні вимоги щодо стягнення 10074 грн. 70 коп. основного боргу, 792 грн. 76 коп. пені задовольняє у повному обсязі.

Згідно ч. 1 ст. 130 ГПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Відповідна норма міститься в ч. 3 ст. 7 Закону України Про судовий збір.

У зв`язку з визнанням відповідачем позову, позивачу підлягає поверненню з Державного бюджету України 50% сплаченого ним судового збору в розмірі 1051 грн.

На підставі статті 129 ГПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню решта сплаченого судового збору у розмірі 1051 грн.

Керуючись ст.ст. 129, 233-240, 255, 256 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Піщанської сільської ради, , місцезнаходження: 19723, Черкаська обл., Золотоніський район, с. Піщане, вул. Леніна на користь товариства з обмеженою відповідальністю Кастум, , місцезнаходження: 79019, м. Львів, проспект Чорновола, буд. 63 10074 грн. 70 коп. боргу, 792 грн. 76 коп. пені, 1051 грн. судових витрат.

Повернути товариству з обмеженою відповідальністю Кастум, , місцезнаходження: 79019, м. Львів, проспект Чорновола, буд. 63 з Державного бюджету України 50% судового збору у сумі 1051 (одна тисяча п`ятдесят одна) грн., сплаченого за платіжним дорученням № 1740 від 06.08.2020 року.

Рішення може бути оскаржене до Північного апеляційного господарського суду через господарський суд Черкаської області протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.М. Грачов