УХВАЛА

22 жовтня 2020 року

м. Київ

Справа № 904/1417/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Міщенка І. С. - головуючого, Волковицької Н. О., Случа О. В.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Серединецьке»,

на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 08 вересня 2020 року (головуючий - Вечірко І. О., судді - Білецька Л. М., Верхогляд Т. А.) і ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 15 червня 2020 року (суддя Ліпинський О. В.) у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агротек»

до: 1. Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Армада ЛТД», 2. Товариства з обмеженою відповідальністю «Сварог-Буковина», 3. Товариства з обмеженою відповідальністю «Лотівка Еліт»,

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів: Товариства з обмеженою відповідальністю «Серединецьке», Товариства з обмеженою відповідальністю «Лотівка Еліт-2019»,

про стягнення 21 364 443,86 грн,

ВСТАНОВИВ:

19 жовтня 2020 року до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Серединецьке» (далі - ТОВ «Серединецьке») на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 08 вересня 2020 року і ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 15 червня 2020 року у справі № 904/1417/19.

Перевіривши матеріали касаційної скарги на відповідність вимогам параграфу 1 глави 2 Розділу IV Господарського процесуального кодексу України, Суд зазначає таке.

Відповідно частини 2 статті 293 Господарського процесуального кодексу України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Так, Судом встановлено, що оскаржуваною постановою Центрального апеляційного господарського суду від 08 вересня 2020 року залишено без змін ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 15 червня 2020 року про повернення без розгляду позовної заяви третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, ТОВ «Серединецьке» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Армада ЛТД», Товариства з обмеженою відповідальністю «Сварог-Буковина», Товариства з обмеженою відповідальністю «Лотівка Еліт», третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю "Агротек", про зобов`язання поручителів виконати свої зобов`язання за договором фінансового лізингу та погасити заборгованість.

Правовою підставою для повернення позову третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, без розгляду стала частина 6 статті 180 Господарського процесуального кодексу України.

Так, відповідно до частин 1 і 5 статті 49 цього Кодексу треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, можуть вступити у справу до закінчення підготовчого провадження або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, подавши позов до однієї або декількох сторін.

До позовів третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору у справі, в якій відкрито провадження, застосовуються положення статті 180 цього Кодексу.

Згідно з частиною 2 статті 180 Господарського процесуального кодексу України зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Ознаками зустрічного позову є його взаємопов`язаність із первісним позовом і доцільність його спільного розгляду із первісним позовом, зокрема, коли позови виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом можуть різнитися з вимогами первісного позову, але вони об`єднуються в одне провадження із первісним позовом ухвалою суду.

Взаємна пов`язаність зустрічного та первісного позовів може виражатись у підставах цих позовів або поданих доказах, вимоги за зустрічним і первісним позовами можуть зараховуватися. Водночас подання зустрічного позову, задоволення якого виключатиме повністю або частково задоволення первісного позову, має на меті довести відсутність у позивача матеріально-правової підстави на задоволення первісного позову через відсутність матеріальних правовідносин, з яких випливає суб`єктивне право позивача за первісним позовом.

Таким чином, у процесі розгляду господарським судом спору між позивачем і відповідачем третя особа з метою захисту свого права може заявити самостійні вимоги саме щодо предмета спору, якщо вважає, що саме їй належить право на предмет спору чи його частину.

При цьому, на відміну від зустрічного позову, який повинен бути лише взаємопов`язаним із первісним, позовна заява третьої особи відповідно до положень частини 1 статті 49 Господарського процесуального кодексу України має містити самостійні вимоги саме щодо предмета спору у справі, а вимога спрямована на будь-що поза цим предметом, не може бути розглянута як вимога третьої особи, а може бути реалізована через подання самостійного позову.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Великої Палати Верховного Суду від 12 червня 2019 року у справі № 916/542/18, від 13 березня 2019 року у справі № 916/3245/17, від 19 червня 2019 року у справі № 904/9129/17.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що предметом первісного позову у справі є стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Армада ЛТД», Товариства з обмеженою відповідальністю «Сварог-Буковина», Товариства з обмеженою відповідальністю «Лотівка Еліт» заборгованості по лізинговим платежам та 365 % річних.

З огляду на те, що самостійна вимога повинна бути спрямована на предмет спору між позивачем і відповідачем, господарські суди дійшли висновку, що позовні вимоги ТОВ "Серединецьке" про зобов`язання поручителів виконати свої зобов`язання за договором фінансового лізингу та погасити заборгованість перед позивачем за первісним позовом знаходяться поза межами спору у справі № 904/1417/19.

Врахувавши те, що позовні вимоги ТОВ "Серединецьке" не містять самостійних вимог щодо предмета спору, направлених на захист прав третьої особи у даній справі, а заявлені вимоги про зобов`язання відповідачів вчинити певні дії безпосередньо не спрямовані на предмет за первісним позовом, суди дійшли висновку про неможливість їх спільного розгляду у справі.

Відповідно до частини 6 статті 180 Господарського процесуального кодексу України зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин 1, 2 цієї статті, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи.

Оскільки позовна заяви ТОВ "Серединецьке" як третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору у справі № 904/1417/19, не відповідає приписам частини 1 статті 49 і частини 2 статті 180 Господарського процесуального кодексу України, її було повернуто на підставі частини 6 статті 180 цього Кодексу. Положення наведених правових норм є чіткими і однозначними, а тому немає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

Касаційна скарга ТОВ "Серединецьке" на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 08 вересня 2020 року і ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 15 червня 2020 року зводиться до непогодження із висновками судів про те, що вимоги, заявлені у позові третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору у справі № 904/1417/19, не можуть бути розглянуті в межах цієї справи разом з первісним позовом.

Однак доводи скаржника повністю спростовуються наведеними вище процесуальними нормами, а позиція місцевого і апеляційного судів повністю відповідає сформованій Верховним Судом практиці застосування цих норм.

З огляду на зазначене правильне застосування Центральним апеляційним господарським судом і Господарським судом Дніпропетровської області частини 6 статті 180 Господарського процесуального кодексу України при прийнятті оскаржених судових рішень є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Враховуючи наведене, а також спростування доводів скаржника, Суд визнає касаційну скаргу необґрунтованою та відмовляє у відкритті касаційного провадження за цією скаргою на підставі частини 2 статті 293 Господарського процесуального кодексу України.

За таких обставин, керуючись статтями 2, 234, 287, частиною 2 статті 293, 314 Господарського процесуального кодексу України, Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Серединецьке», на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 08 вересня 2020 року і ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 15 червня 2020 року у справі № 904/1417/19.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий І. С. Міщенко

Судді Н. О. Волковицька

О. В. Случ