ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"20" жовтня 2020 р. м. Рівне Справа № 918/989/20

Господарський суд Рівненської області у складі судді Романюк Ю.Г., розглянувши заяву про забезпечення позову у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Терра Крафт" (22064, Вінницька обл., Хмільницький р-н, с. Голодьки, вул. Миру, буд. 105В) до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Поліський стандарт" (34731, Рівненська область, Корецький район, с. Іванівка, вул. Центральна, 10-А) про стягнення 365 823,23 грн.

ВСТАНОВИВ:

19 жовтня 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Терра Крафт" звернулося до Господарського суду Рівненської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Поліський стандарт" про стягнення 365 823,23 грн. заборгованості у зв`язку з неналежним виконанням умов договору поставки № РВ-29 від 11.02.2019 року в частині оплати поставленого товару.

Одночасно із поданням позову позивач звернувся із заявою про забезпечення позову, у якій просить суд прийняти заяву до розгляду та вжити заходи забезпечення позову ТОВ "Терра Крафт" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Поліський стандарт" (, місцезнаходження: 34731, Рівненська обл., Корецький район, с. Іванівка, вул. Центральна, буд. 10А) про стягнення боргу в розмірі 365 823 грн. 23 коп. шляхом:

- накладення арешту, в межах ціни позову, на грошові кошти, що належать Товариству з обмеженою відповідальністю "Поліський стандарт" () і знаходяться на будь-яких рахунках ТОВ "Поліський стандарт" відкритих в банківських та інших фінансових установах, які можуть бути виявлені в процесі виконання ухвали суду;

- накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно, що належать Товариству з обмеженою відповідальністю "Поліський стандарт" () та забороною його відчуження;

- заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю "Поліський стандарт" (), а також будь-яким іншим третім особам без виключення, вчиняти будь-які дії спрямовані на припинення речових прав на нерухоме майно, яке перебуває у власності та/або користуванні ТОВ "Поліський стандарт".

Тобто, суд вбачає, що одночасно із позовною заявою надійшла заява про забезпечення позову згідно з ст.ст. 136-140 ГПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 140 ГПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Як встановлено судом, заява позивача про забезпечення позову мотивована тим, що незважаючи на настання строку виконання своїх зобов`язань - 10.12.2019 року, ТОВ "Поліський стандарт" не тільки не виконує своїх зобов в`язань, а взагалі ухиляється від їх виконання та вчиняє дії спрямовані на зменшення доходів і майна, на яке може бути звернено стягнення у разі задоволенні позову. Вказане підтверджується тим, що діяльності ТОВ "Поліський стандарт" згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань - є вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур, для чого відповідачем використовуються орендовані земельні ділянки. При цьому, земельний банк Відповідача на кінець 2019 року складав близько 2 000 гектарів і є основним активом, що забезпечує діяльність підприємства. Права на користування землею були зареєстровані в установленому законом порядку, про що свідчать відомості з Реєстру речових прав на нерухоме майно.

Позивач зазначає, що з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань вбачається, що австрійській фірмі Terrased Kurbishandel GmbH належить 50% в статутному капіталі ТОВ "Поліський Стандарт, виконавчий директор якого ОСОБА_1 , а інші 50% частки в статутному капіталі ТОВ "Поліський Стандарт" зареєстровані за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Однак, відповідно до Наказу Міністерства юстиції України №2299/5 від 03.07.2020 року, який опубліковано на сайті Колегії з розгляду скарг у сфері державної реєстрації Міністерства юстиції України, 03 липня 2020 року було задоволено скаргу фірми Terrased Kurbishandel GmbH від 18.02.2020 року на рішення державного реєстратора виконавчого комітету Корнинської сільської ради Рівненського району Рівненської області Левандовської Анастасії Віталіївни.

Виходячи з вищевказаного Наказу Міністерства юстиції України та висновку Колегії Міністерства юстиції від 19.06.2020 року за результатами розгляду скарги, ТОВ "Поліський стандарт" в особі виконавчого директора Власюка В.В., укладено додаткові угоди до діючих довгострокових договорів оренди землі (до 2030-го року), скоротивши термін їх дії до лютого 2020 року, таким чином здійснивши фактично дострокове припинення дії таких договорів оренди та зменшення активів Відповідача. Цим же наказом встановлено, що у відповідності до установчих документів Товариства з обмеженою відповідальністю "Поліський стандарт", рішень органів управління цього товариства, виконавчий директор товариства ОСОБА_1 не наділений правом на підписання документів про розірвання договорів оренди землі чи укладання додаткових угод до таких договорів, а вищим органом Товариства з обмеженою відповідальністю "Поліський стандарт" є загальні збори учасників, які не приймали жодного рішення щодо розірвання (припинення) договорів оренди землі або скорочення строку оренди по таким договорам чи терміну їх дії.

На переконання зявника, зазначені вище обставини свідчать про вчинення керівництвом відповідача дій, спрямованих на зменшення активів ТОВ "Поліський стандарт" - речових прав на земельні ділянки, наслідком чого є зменшення доходів за рахунок яких можливе задоволення вимог Позивача, що може істотно ускладнити або взагалі унеможливити виконання майбутнього рішення.

Позивач вважає, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача з огляду на таке: рішенням Господарського суду Рівненської області від 05.06.2020 року у справі №918/351/20 задоволено позов ТОВ "Агро ТМ" до ТОВ "Поліський стандарт" про стягнення 24 140,10 грн. боргу, на виконання якого 10.08.2020 видано судовий наказ, що свідчить про неспроможність відповідача виконувати свої зобов`язання, в той час як ціна позову у даній справі 365 823 грн. 23 коп., що в 15 разів більше ніж борг перед ТОВ "Агро ТМ"; згідно відомостей з Єдиного реєстру боржників щодо ТОВ "Поліський стандарт" відкрито 33 виконавчих провадження, в тому числі у зв`язку з невиплатою заробітної плати, що є першочерговим обов`язком, та стягнення коштів до державного бюджету в особі ДПС України; наявність спорів щодо часток у статутному капіталі ТОВ "Поліський стандарт", зокрема: у справі №569/4519/20 про визнання недійсним договору дарування частки в статутному капіталі Відповідача від 24.01.2020 року ухвалою від 19.03.2020 вжито заходів забезпечення позову, ухвалою від 09.04.2020 у справі №569/5274/20 об`єднано в одне провадження цивільні справи про визнання договорів дарування частки в статутному капіталі ТОВ "Поліський стандарт" недійсними, ухвалою від 06.04.2020 року у справі №569/5275/20 накладено арешт на частку в статутному капіталі ТОВ "Поліський стандарт"; в провадженні Господарського суду Рівненської області знаходиться справа №918/686/20 за позовом ТОВ "Цефей-Еко" до ТОВ "Поліський стандарт" про звернення стягнення на предмет застави вартістю 9 607 879,88 грн., що також свідчить про ухилення Відповідача від виконання своїх зобов`язань.

Отже, на думку позивача невжиття заходів забезпечення позову може істотно утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог, чим буде позбавлено ТОВ "Терра Крафт" ефективного способу поновлення порушених прав, за захистом якого він звернувся.

Розгляднувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Терра Крафт" про забезпечення позову, суд дійшов висновку, що дана заява підлягає до задоволення частково, виходячи з наступного.

Відповідно до положень статті 140 ГПК України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу, в якій зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Згідно з положеннями статті 136 ГПК України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до статті 137 ГПК України позов забезпечується зокрема накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову та необхідність вжиття відповідного заходу забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Правова позиція Верховного Суду в питаннях забезпечення позову зводиться до того, що господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності заявлених вимог щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя та задоволених вимог позивача. Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення. Такий висновок щодо розуміння сутності інституту забезпечення позову зробив Верховний Суд у своїй постанові від 22.08.2018 (справа №924/150/17).

Європейський суд з прав людини у справі "Горнсбі проти Греції" наголошує, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як складова частина судового розгляду. Водночас судовий захист, як і діяльність суду, не може вважатися дієвим, якщо судові рішення не виконуються або виконуються неналежним чином і без контролю суду за їх виконанням.

Крім того, у пункті 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 02.11.2004 №15-рп/2004 у справі №1-33/2004, зазначено, що верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, яка здійснюється, зокрема і судом як основним засобом захисту прав, свобод та інтересів у державі.

В пункті 9 мотивувальної частини рішення від 30.01.2003 №3-рп/2003 у справі № 1-12/2003 Конституційний Суд України також наголошує, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

З матеріалів справи вбачається, що діяльністю ТОВ "Поліський стандарт" згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань є вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур, для чого відповідачем використовуються орендовані земельні ділянки.

Як встановлено під час розгляду заяви, відповідно до Наказу Міністерства юстиції України №2299/5 від 03.07.2020 року, який опубліковано на сайті Колегії з розгляду скарг у сфері державної реєстрації Міністерства юстиції України, 03 липня 2020 було задоволено скаргу фірми Terrased Kurbishandel GmbH від 18.02.2020 року на рішення державного реєстратора виконавчого комітету Корнинської сільської ради Рівненського району Рівненської області Левандовської Анастасії Віталіївни.

Виходячи з вищевказаного Наказу Міністерства юстиції України та висновку Колегії Міністерства юстиції від 19.06.2020 року за результатами розгляду скарги, ТОВ "Поліський стандарт" в особі виконавчого директора Власюка В.В., укладено додаткові угоди до діючих довгострокових договорів оренди землі (до 2030-го року), скоротивши термін їх дії до лютого 2020 року, таким чином здійснивши фактично дострокове припинення дії таких договорів оренди та зменшення активів Відповідача. Цим же наказом встановлено, що у відповідності до установчих документів Товариства з обмеженою відповідальністю "Поліський стандарт", рішень органів управління цього товариства, виконавчий директор товариства Власюк Валерій Васильович не наділений правом на підписання документів про розірвання договорів оренди землі чи укладання додаткових угод до таких договорів, а вищим органом Товариства з обмеженою відповідальністю "Поліський стандарт" є загальні збори учасників, які не приймали жодного рішення щодо розірвання (припинення) договорів оренди землі або скорочення строку оренди по таким договорам чи терміну їх дії.

Зазначені вище обставини свідчать про вчинення керівництвом відповідача дій, спрямованих на зменшення активів ТОВ "Поліський стандарт" - речових прав на земельні ділянки, наслідком чого є зменшення доходів за рахунок яких можливе задоволення вимог Позивача, що може істотно ускладнити або взагалі унеможливити виконання майбутнього рішення.

Окрім цього, посилання позивача на наявність інших судових спорів, судових рішень майнового характеру та виконавчих проваджень, учасником яких є ТОВ "Поліський стандарт" є беззаперечним свідченням наявності підстав вважати, що виконання рішення у даній справі буде ускладнено або унеможливлено в майбутньому.

Суд констатує, що заявлений захід забезпечення позову у вигляді накладення арешту, в межах ціни позову, на грошові кошти, що належать Товариству з обмеженою відповідальністю "Поліський стандарт" () і знаходяться на будь-яких рахунках ТОВ "Поліський стандарт" відкритих в банківських та інших фінансових установах, які можуть бути виявлені в процесі виконання ухвали суду - у даному конкретному випадку є обґрунтованим та адекватним, а його невжиття може істотно ускладнити ефективний захист або поновлення порушених прав або охоронюваних законом інтересів заявника у разі задоволення його вимог.

Відтак, в сукупності зазначених вище обставин та наданих суду доказів, вбачаються обґрунтованими аргументи заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту, в межах ціни позову, на грошові кошти, що належать Товариству з обмеженою відповідальністю "Поліський стандарт" () і знаходяться на будь-яких рахунках ТОВ "Поліський стандарт" відкритих в банківських та інших фінансових установах, які можуть бути виявлені в процесі виконання ухвали суду.

Щодо вимоги про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно відповідача, то суд зазначає, що дана вимога безпосередньо не пов`язана з предметом позову, оскільки позивачем заявлена вимога про стягнення з відповідача грошових коштів, тобто грошова вимога, а доказів на підтвердження того, що у відповідача на рахунках у банках відсутні грошові кошти, не подано.

Щодо вимоги про заборону ТОВ "Поліський стандарт", а також будь-яким іншим третім особам без виключення, вчиняти будь-які дії спрямовані на припинення речових прав на нерухоме майно, яке перебуває у власності та/або користуванні ТОВ "Поліський стандарт", то слід зазначити наступне.

Завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Основними засадами (принципами) господарського судочинства є, зокрема: верховенство права; рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; пропорційність (ч.ч.1, 2, п.п.1, 2, 6 ч.3 ст.2 ГПК України).

Суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ч.ч.1, 2, 3, 4 ст.11 ГПК України).

Так, положення ст.1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачають, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна (ч.1 ст.316, ч.ч.1, 2 ст.317 ЦК України).

В контексті викладених положень, суд дійшов висновку про те, що вжиття такого заходу забезпечення, як заборона ТОВ "Поліський стандарт", а також будь-яким іншим третім особам без виключення, вчиняти будь-які дії спрямовані на припинення речових прав на нерухоме майно, яке перебуває у власності та/або користуванні ТОВ "Поліський стандарт", - є втручанням у мирне володіння власником своїм майном, є порушенням прав власника, наслідком чого є відмова судом у застосуванні означеного забезпечувального заходу.

Слід також зазначити, що за наявності речових прав на нерухоме майно, яке перебуває у власності та/або користуванні ТОВ "Поліський стандарт", відсутні підстави вважати імовірним вжиття іншими особами дій щодо припинення речових прав на нерухоме майно, яке перебуває у власності та/або користуванні ТОВ "Поліський стандарт".

Крім того, така вимога заявника не є співмірною із предметом заявленого позову стосовно стягнення заборгованості в сумі 365 823,23 грн.

Згідно з ч.ч. 1, 2, 5 ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку про часткове задоволення заяви про забезпечення позову та накладення арешту, в межах ціни позову, на грошові кошти, що належать Товариству з обмеженою відповідальністю "Поліський стандарт" (34731, Рівненська обл., Корецький район, с. Іванівка, вул. Центральна, буд. 10А , ) і знаходяться на будь-яких рахунках ТОВ "Поліський стандарт" відкритих в банківських та інших фінансових установах, які можуть бути виявлені в процесі виконання ухвали суду.

В частині накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно, що належать Товариству з обмеженою відповідальністю "Поліський стандарт" () та заборонни його відчуження Товариству з обмеженою відповідальністю "Поліський стандарт" (), а також будь-яким іншим третім особам без виключення, вчиняти будь-які дії спрямовані на припинення речових прав на нерухоме майно, яке перебуває у власності та/або користуванні ТОВ "Поліський стандарт" - слід відмовити.

Відповідно до статті 144 ГПК України, ухвала господарського суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановляння незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження. Примірник ухвали про забезпечення позову негайно надсилається заявнику, всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також, залежно від виду вжитих заходів, направляється судом для негайного виконання державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів. Особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Керуючись ст.ст. 136, 137, 139, 140, 144, 234, 235 ГПК України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Терра Крафт" про забезпечення позову - задовольнити частково.

2. Забезпечити позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Терра Крафт" до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Поліський стандарт" про стягнення 365 823,23 грн.

3. Накласти арешт, в межах ціни позову, на грошові кошти, що належать Товариству з обмеженою відповідальністю "Поліський стандарт" (34731, Рівненська обл., Корецький район, с. Іванівка, вул. Центральна, буд. 10А , ) і знаходяться на будь-яких рахунках ТОВ "Поліський стандарт" відкритих в банківських та інших фінансових установах, які можуть бути виявлені в процесі виконання ухвали суду.

4. В решті заяви відмовити.

5. Стягувачем за даною ухвалою є: заяви Товариство з обмеженою відповідальністю "Терра Крафт" (22064, Вінницька обл., Хмільницький р-н, с. Голодьки, вул. Миру, буд. 105В, ).

6. Боржником за даною ухвалою є: Товариство з обмеженою відповідальністю "Поліський стандарт" (34731, Рівненська обл., Корецький район, с. Іванівка, вул. Центральна, буд. 10А , ).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 21.10.2020 року та може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її проголошення (підписання) до Північно-західного апеляційного господарського суду України в порядку ст.ст. 254-259 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Романюк Ю.Г.