ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

26 жовтня 2020 року Справа № 903/573/20

Суддя Господарського суду Волинської області Костюк С. В., розглянувши матеріали по заяві ТзОВ Юг-Транссервісгруп про стягнення судових витрат

по справі №903/573/20

за позовом Акціонерного товариства Страхова компанія ІНГО

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Юг-Транссервісгруп

про стягнення 88463,50 грн,

в с т а н о в и в:

позивач Акціонерне товариство Страхова компанія ІНГО звернувся до суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю Юг-Транссервісгруп про стягнення 88463,50 грн страхового відшкодування.

Ухвалою суду від 14.08.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 08.09.2020, запропоновано відповідачу надати відзив на позов, позивачу відповідь на відзив.

Ухвалою суду від 08.09.2020 продовжено строк підготовчого провадження та відкладено підготовче засідання на 13.10.2020.

24.09.2020 позивач, до початку розгляду справи по суті, подав клопотання про залишення позову без розгляду на підставі п.5 ч.1 ст. 226 ГПК України.

Ухвалою суду від 13.10.2020 заяву АТ Страхова компанія ІНГО про залишення позовної заяви без розгляду задоволено; позовну заяву АТ Страхова компанія ІНГО до ТзОВ Юг-Транссервісгруп про стягнення 88463,50 грн страхового відшкодування залишено без розгляду.

20.10.2020 представник відповідача подав заяву про стягнення з позивача витрат за надання професійної правничої допомоги адвокатом в розмірі 10000,00 грн, при обґрунтуванні заяви посилалася на норми ст. 44 (Процесуальна правоздатність та процесуальна дієздатність), ст. 48 (Залучення до участі у справі співвідповідача. Заміна неналежного відповідача), ст. 49 (Треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору), 81 (Витребування доказів) та ч.8 ст. 129 (Розподіл судових витрат) ГПК.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч. 2 ст. 126 ГПК України).

За приписами ч. 5 ст. 130 ГПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Тобто, стягнення з позивача компенсації понесених відповідачем витрат, зокрема, витрат на правничу допомогу на підставі ч.5 ст. 130 ГПК України, можливе лише у випадку встановлення необґрунтованості дій позивача.

Обов`язком сторін у господарському процесі є доведення суду тих обставин, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Отже, відповідачу слід було довести, які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійснені в ході розгляду справи та в чому вони полягали, зокрема, але не виключно: чи діяв позивач недобросовісно та пред`явив необґрунтований позов; чи систематично протидіяв правильному та швидкому вирішенню спору; чи недобросовісний позивач мав на меті протиправну мету - ущемлення прав та інтересів відповідача; чи були дії позивача умисні та який ступінь його вини й чим це підтверджується тощо.

Сам по собі факт звернення з позовом до суду, який залишений судом без розгляду, не свідчить про необґрунтованість дій позивача. Для задоволення вимоги про стягнення компенсації судових витрат відповідачу необхідно довести, а суду - встановити, які саме дії позивача при зверненні до суду є необґрунтованими та у чому вони полягають.

Представник відповідача в заяві про стягнення судових витрат не довів необґрунтованість дій позивача, а тому дану заяву слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 129, 130, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

у х в а л и в :

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Юг-Транссервісгруп про стягнення судових витрат залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала підписана 26.10.2020.

Суддя С. В. Костюк