ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" жовтня 2020 р.м. ХарківСправа № 922/2802/20

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Хотенця П.В.

при секретарі судового засідання Гаврильєву О.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Авер-ТЕХ", м. Київ
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний будинок "Браво", м. Мерефа
про стягнення 71937,15 грн.
за участю представників сторін:

позивача - не з`явився

відповідача - не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Товариства з обмеженою відповідальністю "Авер-ТЕХ", м. Київ звернулося до господарського суду Харківської області з позовною заявою до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний будинок "Браво", м. Мерефа, в якій просить суд стягнути з відповідача 34618,00 грн. заборгованості за поставлений товар, 2701,15 грн. пені, 3461,80 грн. 10% штрафа, 31156,20 грн. 15% штрафа за кожні 30 календарних днів прострочення оплати за договором поставки № П/ОП17 від 21 березня 2019 року.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 07 вересня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження у справі №922/2802/20; призначено розгляд справи в судовому засіданні на 24 вересня 2020 року на 11:30 та про розгляд справи повідомлено сторін.

Згідно частини 2 статті 252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засіданні.

Враховуючи пункт 2 статті 252 Господарського процесуального кодексу України 24 вересня 2020 року суд починає розгляд справи по суті.

Протокольною ухвалою суду від 24 вересня 2020 року на підставі частини 2 статті 216, статті 232 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні оголошено перерву до 20 жовтня 2020 року до 11:30 годин.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, про причини неприбуття не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання, про що свідчить долучене до матеріалів справи зворотнє поштове повідомлення.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, на адресу суду повернулись ухвала про відкриття провадження у справі від 07 вересня 2020 року з відміткою пошти "адресат відсутній за вказаною адресою".

Частинами 2, 3 статті 120 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Відповідно до пункту 4 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за місцезнаходженням.

Враховуючи вищевикладене суд вважає, що відповідач був належним чином повідомлений судом про розгляд спору за його участю. При цьому, неотримання адресатом кореспонденції від судового органу є суб`єктивною поведінкою здійснення стороною своїх процесуальних прав, що не може вважатися поважною причиною, яка перешкоджала відповідачу подати відзив на позовну заяву у встановлений судом строк.

В той же час, відповідач не був позбавлений можливості скористатися вільним доступом до електронного реєстру судових рішень в Україні, в силу статті 4 Закону України "Про доступ до судових рішень" та ознайомитися з ухвалою Господарського суду Харківської області та визначеними у ній датами та часом розгляду даної справи та забезпечити представництво його інтересів в судових засіданнях.

Враховуючи, що судом було здійснено всі заходи, щодо належного повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи, суд дійшов висновку про те, що неявка в судове засідання представника відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

21 березня 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Авер-ТЕХ" (позивачем, постачальником) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгівельний будинок "Браво" (відповідачем, покупцем) було укладено договір поставки П/ОП 17.

Згідно пункту 1.1. договору постачальник зобов`язується здійснити поставку і передачу у власність покупцю товар, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити вартість такого товару в порядку та на умовах, визначених даним договором.

У період з квітня 2019 року по жовтень 2019 покупцеві було відвантажено товар на загальну суму 416014, 27грн. згідно видаткових накладних: АТ-04040018 від 04 квітня 2019 року на суму 40593,85 грн., АТ-04250017 від 25 квітня 2019 року на суму 27075,83 грн., АТ-05130029 від 13 травня 2019 року на суму 26292,96 грн., АТ-05150311 від 15 травня 2019 року на суму 26292,96 грн., АТ-05300172 від 30 травня 2019 року на суму 39681,42 грн., АТ-06250051 від 25 червня 2019 року на суму 8123,26 грн., АТ-06250052 від 25 червня 2019 року на суму 10731,00 грн., АТ-06270082 від 27 червня 2019 року на суму 91548.19 грн., АТ-08130191 від 13 серпня 2019 року на суму 10803,74 грн., АТ-08230071 від 23 серпня 2019 року на суму 63022,45 грн., АТ-09020063 від 02 вересня 2019 року на суму 2486,09 грн., АТ-10080120 від 08 жовтня 2019 року на суму 9931,66 грн., АТ-10240026 від 24 жовтня 2019 року на суму 34618,00 грн., АТ-10300227 від 30 жовтня 2019 року на суму 24812,86 грн.

Відповідно до пункту 5.3 договору протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дати передачі товару, покупець зобов`язаний перерахувати на поточний рахунок постачальника повну вартість поставленого товару з урахуванням пунктів 4.2, 4.3 договору, на підставі рахунку- фактури постачальника.

Матеріали справи свдчать про те, що за отриманий за вказаними видатковими накладними товар Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгівельний будинок "Браво" платило наступним чином: платіжне доручення № 1269 від 03 квітня 2019 року на суму 40593,85 грн., призначення платежу: сплата за композит за рахунком №26361 від 03 квітня 2019 року в сумі 33828,21 грн., ПДВ - 20% 6765,64 грн.; платіжне доручення № 1328 від 24 квітня 2019 року на суму 27075,83 грн., призначення платежу: сплата за композитну панель, рахунок №АТ-00033718 від 24 квітня 2019 року в сумі 22563,19 грн., ПДВ - 20% 4512,64 грн.; платіжне доручення № 1371 від 13 травня 2019 року на суму 26292,96 грн., призначення платежу: сплата за композитну панель зг. рахунку №АТ-00037996 від 13 травня 2019 року в сумі 21910,80 грн., ПДВ - 20% 4382,16 грн.; платіжне доручення № 1378 від 16 травня 2019 року на суму 26292,96 грн., призначення платежу: сплата за композитні панелі зг. рахунку №АТ-00039325 від 15 травня 2019 року в сумі 21910,80 грн., ПДВ - 20% 4382,16 грн.; платіжне доручення № 1418 від 01 червня 2019 року на суму 39681,42 грн., призначення платежу: сплата за рахунком №АТ-00044645 від 30 травня 2019 року в сумі 33067,85 грн., ПДВ - 20% 6613,57 грн.; платіжне доручення № 1476 від 24 червня 2019 року на суму 41548,19 грн., призначення платежу: передплата за композит панель ECOBOND зг. рахунку №АТ-00052419 від 24 червня 2019 року в сумі 34623,49 грн., ПДВ - 20% 6924,70 грн.; платіжне доручення № 1470 від 24 червня 2019 року на суму 18854,26 грн., призначення платежу: сплата за композит панель ECOBOND зг. рахунку №АТ-00052463 від 24 червня 2019 року в сумі 15711,88 грн., ПДВ - 20% 3142,38 грн.; платіжне доручення № 1483 від 25 червня 2019 року на суму 50000,00 грн., призначення платежу: доплата за композит панель ECOBOND зг. рахунку №АТ-00052419 від 24 червня 2019 року в сумі 41666,67 грн., ПДВ - 20% 8333,33 грн.; платіжне доручення № 1543 від 06 серпня 2019 року на суму 2486,09 грн., призначення платежу: сплата за композитну панель зг. рахунку №АТ-65871 від 06 серпня 2019 року в сумі 2071,74 грн., ПДВ - 20% 414,35 грн.; платіжне доручення № 1510 від 13 серпня 2019 року на суму 10803,74 грн., призначення платежу: сплата за композитні панелі зг. рахунку №АТ-00068132 від 13 серпня 2019 року в сумі 9003,12 грн., ПДВ - 20% 1800,62 грн.; платіжне доручення № 1547 від 15 серпня 2019 року на суму 23022,45 грн., призначення платежу: передплата за композитні панелі ECOBOND зг. рахунку №АТ-00066439 від 13 серпня 2019 року в сумі 19185,38 грн., ПДВ - 20% 3837,07 грн.; платіжне доручення № 1559 від 23 вересня 2019 року на суму 10000,00 грн., призначення платежу: сплата за композитну панель ECOBOND зг. рахунку №АТ-00066439 від 13 серпня 2019 року в сумі 8333,33 грн., ПДВ - 20% 1666,67 грн.; платіжне доручення № 1514 від 02 жовтня 2019 року на суму 10000,00 грн., призначення платежу: сплата за композитну панель ECOBOND зг. рахунку №АТ-00066439 від 13 серпня 2019 року в сумі 8333,33 грн., ПДВ - 20% 1666,67 грн.; платіжне доручення № 1558 від 05 жовтня 2019 року на суму 20000,00 грн., призначення платежу: сплата за композитну панель ECOBOND зг. рахунку №АТ-00066439 від 13 серпня 2019 року в сумі 16666,67 грн., ПДВ - 20% 3333,33 грн.; платіжне доручення № 1488 від 24 жовтня 2019 року на суму 9931,66 грн., призначення платежу: сплата за композит за рахунком №АТ-10080120 від 08 жовтня 2019 року в сумі 8276,38 грн., ПДВ - 20% 1655,28 грн.; платіжне доручення № 1476 від 25 листопада 2019 року на суму 24812,86 грн., призначення платежу: сплата за композитні панелі зг рахунку №АТ-00093533 від 30 жовтня 2019 року в сумі 20677,38 грн., ПДВ - 20% 4135,48 грн. А всього було сплачено 381396,27 грн.

Отже, постачальник належним чином виконав свої зобов`язання за договором, поставивши купцеві товар, але покупець свої зобов`язання по оплаті товару виконав неналежним чином - отриманий товар повністю не оплачений до цього часу.

Таким чином, заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний будинок "Браво" перед позивачем на день звернення до суду складає суму у розмірі 34618,00 грн.

Згідно частини 1 статті 174 Господарського кодексу України господарський договір є підставою виникнення господарських зобов`язань.

Відповідно до статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків; договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору.

Згідно статті 6 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 712 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно статті 655 Цивільного кодексу України, задоговором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до статті 691 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Згідно статті 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару; договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України та частини 1 статті 193 Господарського кодексу України, зобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно частини 2 статті 193 Господарського кодексу, України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до статтей 526 та 525 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено законом або договором.

За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 34618,00 грн. заборгованості слід задовольнити.

Згідно пункту 8.2 договору сторонами узгоджено, що за порушення строків і порядку сплати вартості поставленого товару покупець зобов`язаний сплатити постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми за кожен день прострочення, та штраф за порушения порядку розрахунків у розмірі 10% від розміру порушеного грошового зобов`язання.

Так як несплачена поставка відбулася 24 жовтня 2019 року, а строк оплати становить 30 календарних днів (пункт 5.3 договору), то оплата повинна була бути здійснена покупцем не пізніше 24 листопада 2019 року. Чинним законодавством передбачено, що неустойка може бути нарахована тільки за 6 місяців.

За договором поставки № П/ОП17 від 21 березня 2019 року сума пені складає 2701,15 грн, сума штрафа у розмірі 10% складає 3461,80 грн.

Крім того, пунктом 8.3 договору сторонами погоджено, що за кожні 30 календарних днів прострочення сплати вартості товару з моменту виникнення збов`язання по сплаті, покупець спланує постачальнику штраф у розмірі 15% від суми, належної до сплати.

Строк оплати 24 листопада 2019 року включно, відповідно, з моменту прострочення оплати 25 листопада 2019 року по 21 серпня 2020 року минуло 271 календарний день, але так як відповідно до законодавства неустойка може бути нарахована тільки за 6 місяців, тобто, 6 (шість) разів по 30 календарних днів. Таким чином, штраф на підставі пункту 8.3 договору складає 31156,20 грн.

За приписами частини 1 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина 2 статті 549 Цивільного кодексу України).

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина 3 статті 549 Цивільного кодексу України).

Статтею 216 Господарського кодексу України передбачено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Частиною 6 статті 231 Господарського кодексу України встановлено, що штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Частиною 6 статті 232 Господарського кодексу України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Відповідно до частини 1 статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Отже, відповідно до статті 230 Господарського кодексу України, пеня та штраф є видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності.

Згідно статті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача з відповідача 2701,15 грн. пені, 3461,80 грн. 10% штрафа, 31156,20 грн. 15% штрафа за кожні 30 календарних днів прострочення оплати слід задовольнити.

Відповідно до статей 55 Конституції України, статей 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно статті 73 Господарського процесуального кодексу України: доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, законними, підтвердженими матеріалами справи і такими, що підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується статтею 129 Господарського процесуального кодексу України. У спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином на відповідача покладається судовий збір у розмірі 2102,00 грн.

На підставі викладеного та керуючись статтями 1-5, 10, 11, 12, 41-46, 73-80, 86, 123, 129, 165, 196, 201, 208-210, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 247, 248, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний будинок "Браво" (62472, Харківська область, Харківський район, м. Мерефа, вул. Конституції, буд. 149, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Авер-ТЕХ" (04050, м. Київ, вул. Пимоненка, буд. 13ж, ) 34618,00 грн. заборгованості за поставлений товар, 2701,15 грн. пені, 3461,80 грн. 10% штрафа, 31156,20 грн. 15% штрафа за кожні 30 календарних днів прострочення оплати за договором поставки № П/ОП17 від 21 березня 2019 року та 2102,00 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення, відповідно до статей 256, 257 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням пункту 17 5 Перехідних положень Кодексу.

Повне рішення складено "22" жовтня 2020 р.

Суддя П.В. Хотенець