РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

16.10.2020Справа № 910/6299/20

за позовом доПриватного підприємства "Світова музика" Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська Дистрибуційна компанія"
про стягнення компенсації в розмірі 2 196 750, 00 грн
Суддя Підченко Ю.О. Секретар судового засідання Лемішко Д.А.

Представники сторін:
від позивача:Миколюк Р.А. - представник за довіреністю;
від відповідача:не з`явився.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне підприємство "Світова музика" (надалі також - позивач, Підприємство) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська Дистрибуційна компанія" (надалі також - відповідач) про стягнення компенсації в розмірі 2 196 750, 00 грн, нарахованої позивачем у зв`язку із незаконним використанням твору трьома способами без отримання права користування у позивача.

Відповідно до ухвали Господарського суду міста Києва від 29.05.2020 відкрито провадження у справі № 910/6299/20, вирішено проводити розгляд за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 10.07.2020.

Згідно ухвали Господарського суду міста Києва від 10.07.2020 було вирішено відкласти підготовче судового засідання на 14.08.2020 та продовжити строк підготовчого провадження на тридцять днів.

Розглядаючи дану справу судом прийнято до уваги, що відповідно до п. п. 3 п. 11 розділу І Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 30.03.2020 розділ X Господарського процесуального кодексу України "Прикінцеві положення" доповнено п. 4 такого змісту: "Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 46, 157, 195, 229, 256, 260, 288, 295, 306, 321, 341, 346, 349, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, апеляційного оскарження, залишення апеляційної скарги без руху, повернення апеляційної скарги, подання заяви про скасування судового наказу, розгляду справи по суті, строки, на які зупиняється провадження, подання заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами, звернення зі скаргою, оскарження рішення третейського суду, судового розгляду справи, касаційного оскарження, подання відзиву продовжуються на строк дії такого карантину.

Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)".

Так, згідно постанови Кабінету Міністрів України "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID - 19" від 11.03.2020 за №211 з 12.03.2020 до 03.04.2020 на усій території України установлено карантин.

Відповідно до постанов Кабінету Міністрів України від 25.03.2020 за № 239, від 22.04.2020 за № 291 та від 04.05.2020 за № 343 вносилися відповідні зміни до означеної постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 за №211 та продовжувався термін карантину.

Згодом, постановою Кабінету Міністрів України №392 від 20.05.2020 "Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів установлено з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі COVID-19)", з 22.05.2020 до 22.06.2020 на території Автономної Республіки Крим, Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Кіровоградської, Київської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, м. Києва, м. Севастополя (далі - регіони) із урахуванням епідемічної ситуації в регіоні карантин, продовживши на всій території України дію карантину, встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (Офіційний вісник України, 2020 р., № 23, ст. 896, № 30, ст. 1061). Установлено, що: у регіонах, в яких встановлено карантин, застосовуються протиепідемічні заходи, що визначаються цією постановою, а також заходи, що додатково встановлені органами державної влади та органами місцевого самоврядування в межах компетенції; заходи, запроваджені актами законодавства в процесі реалізації карантину на період, визначений постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211, продовжують діяти на період, встановлений цією постановою; Головним державним санітарним лікарем України розробляються та затверджуються протиепідемічні заходи, які визначають особливості провадження діяльності суб`єктами господарювання на період карантину.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17.06.2020 за №500 були внесені зміни до означеної постанови Кабінету Міністрів України від 20.05.2020 за № 392 та продовжено дію карантину до 31.07.2020.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 за № 641 вирішено установити з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з 1 серпня до 31 серпня 2020 року на території Автономної Республіки Крим, Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Кіровоградської, Київської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, м. Києва, м. Севастополя (далі - регіони) карантин, продовживши на всій території України дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (Офіційний вісник України, 2020 р., № 23, ст. 896, № 30, ст. 1061) та від 20 травня 2020 р. № 392 "Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (Офіційний вісник України, 2020 р., № 43, ст. 1394, № 52, ст. 1626).

26.08.2020 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 760 "Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України", пунктом 2 якої було внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 за № 641 відповідно до яких продовжено до 31.10.2020 на всій території України дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 за № 211 та від 20.05.2020 за № 392.

Поряд із тим, приймаючи до уваги те, що з моменту відкриття провадження у справі сплив достатній строк (з урахуванням введених обмежень, пов`язаних із запровадженням в Україні карантину), для подання всіма учасниками справи своїх доводів, заперечень, відзивів, доказів тощо, у зв`язку з чим судом було прийнято рішення здійснити розгляд даної справи по суті заявлених вимог до закінчення запровадженого карантину.

Поряд із тим суд приймає до уваги припис ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України), який встановлює, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відтак, оскільки відповідач не скористався своїми правами на подання відзиву, справа розглядається за наявними матеріалами у відповідності до приписів ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Так, ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.08.2020 вирішено закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті на 16.10.2020

У судові засіданні, що відбулись 14.08.2020 та 16.10.2020, представник відповідача не з`явився, про причини неявок суд не повідомив.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 202 ГПК України визначено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Частиною 1 ст. 202 ГПК України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Так, ухвали суду були надіслані за адресою відповідача, яка містяться у позовній заяві та у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Окрім того, процесуальні документи щодо розгляду спору у даній справі офіційно оприлюднені у Єдиному державному реєстрі судових рішень - www.reyestr.court.gov.ua, та знаходяться у вільному доступі.

Таким чином, оскільки відповідача було належним чином повідомлено про судові засідання та відповідачем, у свою чергу, не повідомлено про причини неявки в судові засідання, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача.

У судовому засіданні 16.10.2020 відповідно до приписів ч. 1 ст. 240 ГПК України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "Світова музика" є ексклюзивним субвидавцем на території України Компанії EMI Music Publishing Europe Limited (далі - Компанія), яка належить до групи Sony/ATV Music Publishing відповідно до субліцензійної угоди від 01.01.2017 (далі - Угода) та додаткової угоди від 16.04.2018.

Згідно умов Угоди, Компанія призначила позивача керувати її правами на музичні композиції у межах контролю на ліцензійній території та збирати грошові кошти, що сплачуються за використання таких композицій на ліцензійній території; власник та Підприємство погодилися, що позивач управлятиме та адмініструватиме композиції від імені Компанії протягом строку дії на ліцензійній території та на умовах, викладених в Угоді (ліцензійна територія - територія України; строк дії Угоди до 31.12.2020), за умовами якої:

- "композиції" означають і включають у себе ту частину всіх музичних композицій, які наразі перебувають у володінні або контролюються прямо або побічно на ліцензійній території власником відповідно до Угоди з правовласниками, що надають права, і написаних (будь то окремо, спільно або частково, особисто або із наміром бути частиною драматичного/музичного твору) до початку або час від часу протягом строку дії Угоди разом з усіма назвами, аранжуваннями, адоптаціями, версіями, виданнями і перекладами таких музичних композицій, а також нові слова пісень до таких музичних композицій; незважаючи на будь-які протиріччя, що містяться в Угоді, бібліотечні композиції прямо виключені з Угоди (пункт 1.4 Угоди);

- "правовласник" означає особи, що є сторонами угоди з передачі прав (пункт 1.7 Угоди);

- "бібліотечні композиції" означає слова і музику музичних композицій, створених для використання як виробнича бібліотечна музика, якою володіє і/або контролює власник в тій мірі, поки вони використовуються як виробнича бібліотечна музика (пункт 1.9 Угоди);

- "ліцензійна територія" означає територію України (пункт 1.10 Угоди);

- "Строк дії Угоди" означає період, що починається з 01.01.2017 і закінчується 31.12.2020 (пункт 1.15 Угоди в редакції додаткової угоди від 16.04.2018);

- з урахуванням зобов`язань видавника, що містяться в Угоді, роялті і зборів, що будуть враховані і сплачені видавцем власнику, власник за Угодою надає через ліцензію лише виконавцю і за умовами дотримання строків, умов і обмежень (включаючи, але без обмеження, застереження, викладені у пункті 3 Угоди, і умови будь-якої відповідної угоди з правовласником, що надає права), викладених в Угоді, наступні права у та по відношенню до композицій (але за винятком будь-якого он-лайн використання) і кожного із них у тій мірі, що власник володіє або контролює композиціями, для ліцензійної території на строк дії Угоди:

- за умови дотримання прав, наданих або наділених організації (-ям), членами яких є автор (-и), видавцю надається невиключне право ліцензувати використання композицій на ліцензійній території шляхом публічного виконання, сповіщення, доведення до загального відома та/або оприлюднення, радіо- і телемовлення та передачу (будь то за допомогою звичайних засобів або по кабелю або через супутник або он-лайн використання і таких інших засобів, що можуть бути розробленими) для прийому на ліцензійній території (підпункт 2.1.3 пункту 2.1 Угоди);

- за умови попередньої письмової згоди, як це зазначено у пункті 21 Угоди, з боку власника у кожному випадку виключне право на ліцензійній території дозволяти адаптації та аранжування, зміни і доповнення до композицій (і видавець повинен щоразу за обґрунтованим запитом власника бути зобов`язаний робити це), включаючи право додавати слова пісень або нові слова пісень до них, надавати переклади композицій або нових пісень на інших мовах або додавати музику і дозволяти іншим робити це; авторське право в усіх таких адоптаціях, аранжуваннях, змінах, доповненнях, перекладах, словах пісень, нових словах пісень і музиці повинне, за умови дотримання вимог чинного законодавства і правил організацій з прав на використання і механічне відтворення музичних творів у кожній країні ліцензійної території, належати власнику, але за умови дотримання умов Угоди (підпункт 2.1.4 пункт 2.1 Угоди);

- за умови попередньої письмової згоди, як це зазначено у пункті 21 Угоди, з боку власника у кожному конкретному випадку виключне право (відповідно до підпункту 2.1.3 пункту 2.1 Угоди) надавати невиключні ліцензії по всьому світу на синхронізацію для запису та/або синхронізацію композицій з фільмами, телевізійними постановками (включаючи кабельне та супутникове телебачення) стрічок, рекламних роликів, та інших постійних візуальних образів, вироблених на ліцензійній території для використання шляхом телебачення, інтернету, або іншими засобами он-лайн і/або мобільної цифрової доставки композицій з або без будь-яких пов`язаних з ними даних, таких як такс і/або нерухомими або рухомими візуальними образами (підпункт 2.1.5 пункту 2.1 Угоди).

На підставі вказаної Угоди Підприємство набуло повноваження здійснювати управління майновими правами на музичний твір "CAN'T TAKE MY EYES OFF YOU", який належить до каталогу Компанії, що підтверджується витягом з каталогу, наявним в матеріалах справи.

Листом Компанії від 21.06.2019 підтверджено право Підприємства на видачу ліцензій і збирання всіх доходів, що генеруються внаслідок використання музичного твору "CAN'T TAKE MY EYES OFF YOU".

Отже позивачем належним чином підтверджено належність Компанії виключних майнових авторських прав на спірний музичний твір і отримання Підприємством таких прав на території України.

Частиною першою статті 432 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права інтелектуальної власності відповідно до статті 16 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 418 ЦК України право інтелектуальної власності - це право особи на результат інтелектуальної, творчої діяльності або на інший об`єкт права інтелектуальної власності, визначений цим Кодексом та іншим законом.

Право інтелектуальної власності є непорушним. Ніхто не може бути позбавлений права інтелектуальної власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, передбачених законом (частина третя статті 418 ЦК України).

Згідно із статтею 421 ЦК України суб`єктами права інтелектуальної власності є: творець (творці) об`єкта права інтелектуальної власності (автор, виконавець, винахідник тощо) та інші особи, яким належать особисті немайнові та (або) майнові права інтелектуальної власності відповідно до цього Кодексу, іншого закону чи договору.

Статтею 7 Закону України "Про авторське право і суміжні права" (далі - Закон) передбачено, що суб`єктами авторського права є автори творів, зазначених у частині першій статті 8 цього Закону, їх спадкоємці та особи, яким автори чи їх спадкоємці передали свої авторські майнові права.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 433 ЦК України об`єктами авторського права є музичні твори (з текстом або без тексту).

Згідно із статтею 1108 ЦК України особа, яка має виключне право дозволяти використання об`єкта права інтелектуальної власності (ліцензіар), може надати іншій особі (ліцензіату) письмове повноваження, яке надає їй право на використання цього об`єкта в певній обмеженій сфері (ліцензія на використання об`єкта права інтелектуальної власності). Ліцензія на використання об`єкта права інтелектуальної власності може бути оформлена як окремий документ або бути складовою частиною ліцензійного договору. Ліцензія на використання об`єкта права інтелектуальної власності може бути виключною, одиничною, невиключною, а також іншого виду, що не суперечить закону. Невиключна ліцензія не виключає можливості використання ліцензіаром об`єкта права інтелектуальної власності у сфері, що обмежена цією ліцензією, та видачі ним іншим особам ліцензій на використання цього об`єкта у зазначеній сфері.

Частиною першою статті 424 ЦК України передбачено, що майновими правами інтелектуальної власності є: 1) право на використання об`єкта права інтелектуальної власності; 2) виключне право дозволяти використання об`єкта права інтелектуальної власності; 3) виключне право перешкоджати неправомірному використанню об`єкта права інтелектуальної власності, в тому числі забороняти таке використання; 4) інші майнові права інтелектуальної власності, встановлені законом.

Відповідно до частини першої статті 15 Закону до майнових прав автора (чи іншої особи, яка має авторське право) належать: а) виключне право на використання твору; б) виключне право на дозвіл або заборону використання твору іншими особами. Майнові права автора (чи іншої особи, яка має авторське право) можуть бути передані (відчужені) іншій особі згідно з положеннями статті 31 цього Закону, після чого ця особа стає суб`єктом авторського права.

Згідно з пунктами 2, 6 і 7 частини третьої статті 15 Закону виключне право автора (чи іншої особи, яка має авторське право) на дозвіл чи заборону використання твору іншими особами дає йому право дозволяти або забороняти: публічне сповіщення творів; переробки, адаптації, аранжування та інші подібні зміни творів; включення творів як складових частин до збірників, антологій, енциклопедій тощо.

Пунктом 41 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 №12 "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов`язаних із захистом прав інтелектуальної власності" передбачено, що використанням твору в силу статті 441 ЦК України вважається, серед іншого, його публічне використання різними способами, як-от публічний показ, публічне виконання, в тому числі з допомогою технічних засобів, публічне сповіщення (радіо, телебачення) у місці, відкритому для публічного відвідування. Відповідальність за публічне виконання твору несе, зокрема, юридична особа, яка бере на себе ініціативу і відповідальність за проведення відповідного заходу.

Відповідно до статті 1 Закону похідний твір - це твір, що є творчою переробкою іншого існуючого твору без завдавання шкоди його охороні (анотація, адаптація, аранжування, обробка фольклору, інша переробка твору) чи його творчим перекладом на іншу мову (до похідних творів не належать аудіовізуальні твори, одержані шляхом дублювання, озвучення, субтитрування українською чи іншими мовами інших аудіовізуальних творів).

Публічне сповіщення (доведення до загального відома) - це передача в ефір за допомогою радіохвиль (а також лазерних променів, гамма-променів тощо), у тому числі з використанням супутників, чи передача на віддаль за допомогою проводів або будь-якого виду наземного чи підземного (підводного) кабелю (провідникового, оптоволоконного та інших видів) творів, виконань, будь-яких звуків і (або) зображень, їх записів у фонограмах і відеограмах, програм організацій мовлення тощо, коли зазначена передача може бути сприйнята необмеженою кількістю осіб у різних місцях, віддаленість яких від місця передачі є такою, що без зазначеної передачі зображення чи звуки не можуть бути сприйняті.

Згідно з частиною третьою статті 426 ЦК України використання об`єкта права інтелектуальної власності іншою особою здійснюється з дозволу особи, яка має виключне право дозволяти використання об`єкта права інтелектуальної власності, крім випадків правомірного використання без такого дозволу, передбачених цим Кодексом та іншим законом.

Пунктами "г" і "и" частини першої статті 52 Закону передбачено, що за захистом свого авторського права і (або) суміжних прав суб`єкти авторського права та суміжних прав мають право звертатися в установленому порядку до суду та інших органів відповідно до їх компетенції.

При порушеннях будь-якою особою авторського права і (або) суміжних прав, передбачених статтею 50 цього Закону, недотриманні передбачених договором умов використання творів і (або) об`єктів суміжних прав, використанні творів і об`єктів суміжних прав з обходом технічних засобів захисту чи з підробленням інформації і (або) документів про управління правами чи створенні загрози неправомірного використання об`єктів авторського права і (або) суміжних прав та інших порушеннях особистих немайнових прав і майнових прав суб`єктів авторського права і (або) суміжних прав суб`єкти авторського права і (або) суміжних прав мають право: подавати позови до суду про відшкодування збитків (матеріальної шкоди), включаючи упущену вигоду, або стягнення доходу, отриманого порушником внаслідок порушення ним авторського права і (або) суміжних прав, або виплату компенсацій; здійснювати захист авторського права і (або) суміжних прав у порядку, визначеному статтею 52-1 цього Закону.

Так, відповідно до пункту "г" частини другої статті 52 Закону суд має право постановити рішення чи ухвалу про виплату компенсації, що визначається судом як паушальна сума на базі таких елементів, як подвоєна, а у разі умисного порушення - як потроєна сума винагороди або комісійні платежі, які були б сплачені, якби порушник звернувся із заявою про надання дозволу на використання оспорюваного авторського права або суміжних прав замість відшкодування збитків або стягнення доходу.

Згідно з пунктом 29 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 №12 "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов`язаних із захистом прав інтелектуальної власності" враховуючи обов`язок доказування і подання доказів господарському суду у вирішенні питання про те, якій стороні належить доводити обставини, що мають значення для справи про захист авторського права чи суміжних прав, слід враховувати таке:

1) позивач повинен довести належність йому авторського права та/або суміжних прав чи права на їх захист, а також факт використання об`єктів даних прав відповідачем, а в разі заявлення вимог про відшкодування шкоди - розмір шкоди і причинно-наслідковий зв`язок між завданою шкодою та діями відповідача. У випадках, коли права автора засвідчено свідоцтвом, виданим в установленому порядку уповноваженим органом, власник майнових прав інтелектуальної власності на твір, які було передано на зазначений у свідоцтві твір, звільняється від доведення належності йому відповідних прав; у таких випадках обов`язок доведення належності цих прав іншій особі, ніж та, що зазначена у свідоцтві, покладається на відповідача.

2) відповідач має довести додержання ним вимог ЦК України і Закону при використанні ним твору та/або об`єкту суміжних прав; в іншому разі фізична або юридична особа визнається порушником авторського права та/або суміжних прав, і для неї настають наслідки, передбачені цими законодавчими актами. Крім того, відповідач повинен спростувати визначену цивільним законодавством презумпцію винного заподіяння шкоди (статті 614, 1166 ЦК України).

Мотивуючи позовні вимоги, позивач вказує на те, що музичний твір з текстом " CANT ТАКЕ MY EYES OFF YOU " (автори - CREWE/GAUDIO), який входить у каталог ЕМІ (надалі - Твір) було використано в аудіовізуальному творі у форматі реклами вина " Ореанда Романтік "/ Оreanda Romantic , яка транслювалася на Телеканалі СТБ з період з жовтеня по листопад 2016 року, при тому що дозвіл на використання в означеній рекламі твору не надавався ані попереднім представником "Емі М`юзік Паблішінг Юроп Лімітед" (EMI MUSIC PUBLISHING EUROPE LIMITED), ані позивачем та роялті за використання Твору не було сплачене правовласнику, а відтак дана реклама порушує виключні майнові авторські права позивача на Твір, на підтвердження чого представницею позивача надано CD-диск, на якому представницею позивача було зафіксовано незаконну переробку та аранжування Твору та включення Твору до складу складного об`єкту інтелектуальної власності (синхронізація) аудіовізуального твору.

Так, в матеріалах справи міститься копія запиту представниці позивача від 09.04.2019 за №29/03/19, що був направлений на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Телеканал СТБ" щодо розміщення в ефірі телеканалу СТБ аудіовізуального твору у форматі реклами вина " Ореанда Романтік "/ Oreanda Romantic та у листі №00180119 від 12.04.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю "Телеканал СТБ" повідомило, що рекламні матеріали надаються на підставі відповідних договорів з Товариством з обмеженою відповідальністю "Доброго ранку".

У свою чергу, Товариство з обмеженою відповідальністю "Доброго ранку" в листі №13/09 від 13.09.2019 повідомило позивача, що розміщення реклами в ефірі телеканалу СТБ торгової марки Oreanda здійснювало 2016 році на підставі відповідного договору з Товариство з обмеженою відповідальністю "МЕДІЙНІ СИСТЕМИ СМАРТ".

Товариство з обмеженою відповідальністю "МЕДІЙНІ СИСТЕМИ СМАРТ" своїм листом №201910-1 від 02.10.2019 повідомило позивача, що розміщувало рекламні відеоролики з для продукції торгової марки Oreanda в період жовтень-листопад 2016 року з 23:00-6:00 на телеканалі СТБ на замовлення Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНСЬКА ДИСТРИБУЦІЙНА КОМПАНІЯ" в межах надання послуг за додатком №11 від 17.10.2016 до договору про надання послуг №20141124 від 24.11.2014 та при цьому у даному листі зазначено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "МЕДІЙНІ СИСТЕМИ СМАРТ" не володіє інформацією щодо документу, яким відповідач надав право на використання музичного твору з текстом "CAN'T ТАКЕ MY EYES OFF YOU", про який запитував позивач.

Поряд із тим, судом досліджено зміст договору про надання послуг №20141124 від 24.11.2014 (надалі - Договір), що був укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "МЕДІЙНІ СИСТЕМИ СМАРТ" (за договором - Виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНСЬКА ДИСТРИБУЦІЙНА КОМПАНІЯ" (за договором - Клієнт) та примірник якого був наданий Товариством з обмеженою відповідальністю "МЕДІЙНІ СИСТЕМИ СМАРТ" на запит позивача та встановлено наступне.

Згідно з п. 1.1. Договору, Виконавець у порядку та на умовах, визначених даним Договором та чинним законодавством України, у відповідності до замовлення Клієнта, надає Клієнтові послуги з комплексного рекламного обслуговування Клієнта (надалі за текстом - "Послуги"), а Клієнт зобов`язаний прийняти та оплатити обговорені Послуги.

За умовами п. п. 3.1.4. Договору, Клієнт прийняв на себе обов`язок протягом 2 (двох) робочих днів з моменту підписання Сторонами відповідного Додатку до Договору надати Виконавцю Рекламні матеріали, а також всю і будь-яку інформацію та матеріали, необхідні Виконавцеві для надання Послуг за даним Договором, включаючи копії ліцензій, сертифікатів якості, сертифікатів відповідності, свідоцтв на знаки для товарів і послуг, інших документів, необхідних для того, щоб Послуги були надані відповідно до діючого законодавства України.

При цьому, відповідно до п. 5.5. Договору, Клієнт гарантує Виконавцеві правомірність володіння рекламною інформацією та несе перед ним відповідальність за достовірність та законність змісту та форми наданих рекламних та інформаційних матеріалів, а також всіх та будь-яких підтверджуючих матеріалів, що були надані Клієнтом на виконання умов п. 3.1.4. даного Договору. У випадку і нанесення Виконавцеві збитків, у зв`язку з невиконанням умов даного пункту, Клієнт відшкодовує Виконавцеві їх у повному обсязі, а також зобов`язується самостійно врегулювати будь-які претензії третіх осіб.

Водночас, згідно з п. 5.6. Договору, Клієнт несе відповідальність за додержання при виробництві рекламних матеріалів прав та охоронюваних законом інтересів третіх осіб (в тому числі передбачених Законом України "Про авторське право і суміжні права"). Клієнт гарантує, що він має усі необхідні авторські та суміжні права на використання при створенні та розповсюдженні реклами об`єктів таких прав. Всі та будь-які майнові претензії третіх осіб з приводу порушення їх прав та охоронюваних законом інтересів при створенні та/або розповсюдженні реклами (в тому числі такі, що будуть пред`явлені Виконавцю) будуть врегульовані Клієнтом від власного імені та за власний рахунок. У разі якщо внаслідок задоволення зазначених претензій Виконавцю будуть завдані збитки, Клієнт зобов`язаний відшкодувати документально підтверджені збитки у повному обсязі за умови, якщо Клієнт був належним чином повідомлений про у такі претензії третіх осіб та залучений як належний відповідач де розгляду справи.

Як вбачається з додатку до Договору про надання послуг № 20141124 від 24.11.2014 за № 11 від 17.10.2016, копія якого міститься в матеріалах справи, сторони погодили наступне: (п. 1 додатку) Виконавець за завданням Клієнта зобов`язується надати послуги по розміщенню рекламних відеороликів для продукції ТМ "Мороша Водка" та ТМ "Ореанда", у період жовтень - листопад 2016 року, з 23:00 - 06:00 на телевізійних каналах (далі по тексту -"Послуги"), а саме: NEW CHANNEL, ICTV, STB, INTER, MEGA, NTN, UKRAINE, NLO-TV, 5 CHANNEL, K1, K2, 24 CHANNECWTER FILM, M1, М2, UBR, ZOOM. INDIGO TV, SOLNTSE, 5 CHANNEL.

Таким чином, виходячи зі змісту означеного договору про надання послуг №20141124 від 24.11.2014 вбачається, що відповідач прийняв на себе відповідальність щодо можливого порушення прав інтелектуальної власності внаслідок розміщення матеріалів у вигляді реклами, які він надає для розміщення Товариству з обмеженою відповідальністю "МЕДІЙНІ СИСТЕМИ СМАРТ", зокрема й рекламних відеороликів для продукції ТМ "Ореанда", у період жовтень - листопад 2016 року, з 23:00 - 06:00 в ефірі телеканалу СТБ.

Позивач, натомість вказує на те, що Товариство з обмеженою відповідальністю "МЕДІЙНІ СИСТЕМИ СМАРТ" своїм листом №201910-1 від 02.10.2019, про який йшлося вище, повідомило, що розміщувало рекламні відеоролики з музичним твором "CAN'T ТАКЕ MY EYES OFF YOU" (автори - CREWE/GAUDIO).

Разом із тим, дослідивши зміст наданого представницею позивача СD-диску, доданого на підтвердження факту використання відповідачем музичного твору " CANT ТАКЕ MY EYES OFF YOU " (автори - CREWE/GAUDIO), суд вважає за необхідне зазначити наступне:

- на даному диску присутній файл "Реклама Ореанда.MOV", при відкритті якого з`являється екран ноутбуку, на якому у відкритому вікні веб-браузеру зображене посилання на веб-сайт " http://time.in.ua" із зазначенням точного часу починаючи з "12:02:52" та при цьому у правому-нижньому куті панелі загального керування операційною системою ноутбуку представницею позивача відкрито вкладку, яка відображає встановлені в операційній системі даного ноутбуку дату та час, а саме: "12:02:52, 9 вересня 2019 р.";

- на диску засвідчується голос представниці позивача, яка вказує на те, що здійснює фіксацію порушення авторського права позивача компанією "ГВАРДІЯ ПРОДАКШН ХАУС"та при цьому у відкритому вікні веб-браузеру представницею позивача відкрито веб-сайт http://gvardiya.com, який (за твердженням представниці позивача) належить означеному товариству та який містить переліку робіт (відеозаписів);

- при відкритті одного із посилань на відеозаписи з даного сайту http://gvardiya.com з`являється онлайн-програвач з відео сюжетом, який містить у собі ознаки рекламного ролику ігристого вина "Ореанда (Oreanda) із використанням музичного супроводу, який (виходячи з доводів представниці позивача) містить ознаки переробки та аранжування музичного твору " CANT ТАКЕ MY EYES OFF YOU " (автори - CREWE/GAUDIO).

Надаючи оцінку означеним доказам суд, окрім іншого, приймає до уваги наступні роз`яснення, викладені у п. 38 постанови Пленуму Вищого господарського суду від 17.10.2012 за № 12 "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов`язаних із захистом прав інтелектуальної власності".

Законом передбачено право на переробку, адаптацію, аранжування та інші подібні зміни твору в порядку його використання. Відповідні зміни твору передбачають створення нового (похідного) твору на основі такого, що вже існує. При цьому право на переробку твору як один із способів використання результату інтелектуальної діяльності може бути передано в числі інших правомочностей в межах передачі виключного майнового права за договором про передання (відчуження) виключного майнового права або надано за ліцензійним (авторським) договором. Окремим випадком переробки твору є модифікація комп`ютерної програми чи бази даних, тобто будь-які їх зміни, в тому числі переклад з однієї мови програмування на іншу, - за винятком адаптації, яка являє собою внесення змін, здійснюваних виключно в цілях функціонування комп`ютерної програми чи бази даних на конкретних технічних засобах користувача чи під управлінням конкретних програм користувача.

Іншими змінами (крім переробки, адаптації і аранжування) можуть бути, зокрема, скорочення обсягу твору, створення "дописаних" творів (з продовженням сюжетної лінії оригінального твору з використанням його персонажів) тощо.

Вирішення питання про те, чи відбулося використання спірного твору шляхом його відтворення (повністю або частково) та чи мало місце створення похідного твору як самостійного об`єкта авторського права може потребувати спеціальних знань, а отже призначення судової експертизи.

Натомість, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того факту, що відеоролик, який містить у собі ознаки рекламного ролику ігристого вина "Ореанда Романтік"/Oreanda Romantic та який зафіксований на наданому позивачем СD-диску, містить у своєму складі музичний супровід, що здійснений за допомоги переробки та аранжуванням твору "CAN'T ТАКЕ MY EYES OFF YOU" (автори - CREWE/GAUDIO).

Відповідних клопотань про призначення судової експертизи на підставі ст. 99 ГПК України під час розгляду даної справи заявлено не було. Висновку експертизи за замовленням учасників справі на підставі ст. 101 ГПК України матеріали справи також не містять.

При цьому суд зауважує, що під час розгляду справи, в розумінні приписів ст. ст. 76, 77, 78, 79 та 86 ГПК України, суд здійснює всебічне, повне, об`єктивне та безпосереднє дослідженні наявних у справі доказів на предмет їх належності, допустимості, достовірності та вірогідності за своїм внутрішнім переконанням та при цьому суд не може перебирати на себе повноваження, які не встановленні нормами процесуального та матеріального права, зокрема самостійно встановлювати факти використання творів - об`єктів прав інтелектуальної власності, шляхом їх переробки та аранжування, оскільки встановлення таких фактів може потребувати відповідних спеціальних знань.

Поряд із тим, суд звертає увагу позивача, що зі змісту наданого СD-диску неможливо достовірно встановити той факт, що наявний на ньому відеоролик, який містить саме той рекламний відеоролик для продукції ТМ "Ореанда", про який йдеться у додатку № 11 від 17.10.2016 до Договору про надання послуг № 20141124 від 24.11.2014 та який згідно його умов мав транслюватися у ефірі телевізійного каналу СТБ у період з жовтня по листопад 2016 року з 23:00 - 06:00.

Також, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того факту, що відеоролик для продукції ТМ "Ореанда", про який зазначено у додатку № 11 від 17.10.2016 до Договору про надання послуг № 20141124 від 24.11.2014, був створений із використанням музичного твору "CAN'T ТАКЕ MY EYES OFF YOU" (автори - CREWE/GAUDIO), зокрема - шляхом його переробки та аранжування.

Окрім того, позивачем не доведено належними та допустимий доказами той факт, що особа, сайт якої досліджується на записі з СD-диску ("ГВАРДІЯ ПРОДАКШН ХАУС") має будь-які правовідносини з відповідачем в контексті спірних правовідносин сторін у справі.

За приписами ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

При цьому, суд, на виконання ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини як джерело права, а зокрема - рішення у справі "Хаджинастасиу проти Греції" національні суди повинні зазначати з достатньою ясністю підстави, на яких ґрунтується їхнє рішення, що, серед іншого, дає стороні можливість ефективно скористатися наявним у неї правом на апеляцію; у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Кузнєцов та інші проти Російської Федерації" зазначено, що ще одним завданням вмотивованого рішення є продемонструвати сторонам, що вони були почуті, вмотивоване рішення дає можливість стороні апелювати проти нього, нарівні з можливістю перегляду рішення судом апеляційної інстанції.

Така позиція є усталеною практикою Європейського суду з прав людини (справи "Серявін та інші проти України", "Проніна проти України") і з неї випливає, що ігнорування судом доречних аргументів сторони є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. (Вказаної позиції дотримується також Верховний Суд України у своїй постанові від 20.05.2014 № 64/366-10.

З урахуванням вищевикладеного суд зазначає, що позивачем не доведено належними, допустимими, достовірними та вірогідними доказами факту незаконного використання саме відповідачем твору "CAN'T ТАКЕ MY EYES OFF YOU" (автори - CREWE/GAUDIO) шляхом переробки та аранжування даного твору та його включення до складу складного об`єкту інтелектуальної власності аудіовізуального твору (синхронізація).

Зокрема в суду відсутні достовірні докази на підтвердження факту здійснення такої переробки та аранжування, позаяк суд не володіє спеціальними знаннями для встановлення фактів переробки та аранжування музичних творів, при тому що надані позивачем докази в сукупності не дозволяють вірогідно та достовірно встановити, що наданий позивачем відеоролик, що міститься на СD-диску, містить у своєму складі саме той рекламний ролик, що був замовлений відповідачем для транслювання у ефірі телеканалу СТБ у 2016 році.

Таким чином, позивачем не доведено порушення його прав саме з боку відповідача, у зв`язку із чим у суду відсутні підстави для присудження до стягнення з відповідача на користь позивача компенсації в розмірі 2 196 750, 00 грн, а відтак в задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 ГПК України у разі задоволення позову судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 73, 74, 76, 77, 86, 129, 232, 233, 237, п. 2 ч. 5 ст. 238, ст. ст. 240. 241, ч. 1 ст. 256, 288 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позовних вимог Приватного підприємства "Світова музика" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська Дистрибуційна компанія" відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, то строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата складання та підписання повного тексту рішення: 26.10.2020 року.

Суддя Ю.О. Підченко