ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.10.2020 року м. Дніпро Справа № 904/1641/20

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Кощеєва І.М. ( доповідач ),

суддів: Кузнецової І.Л., Чус О.В.

секретар судового засідання Пінчук Є.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Товариства з обмеженою відповідальністю "АТБ-Інвест"

на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 15.07.2020 р.

( суддя Ніколенко М.О., м. Дніпро, повний текст рішення складено 27.07.2020 р. )

у справі

за позовом Дніпровської міської ради,

м. Дніпро

до Відповідача-1: Державного реєстратора

Приватного нотаріуса Зінкової Юлії Євгенівни,

м. Дніпро

Відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю "АТБ-Інвест",

м. Дніпро

за участю третьої особи-1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору,

на стороні Позивача: Департаменту адміністративних послуг

та дозвільних процедур Дніпровської міської ради,

м. Дніпро

за участю третьої особи-2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні Позивача: Товариства з обмеженою відповідальністю

з іноземними інвестиціями "НЗ - Інвест",

смт. Слобожанське, Дніпропетровська область

про визнання протиправним та скасування рішення № 49225515 від 18.10.2019 р. про внесення змін до запису про право власності № 28475016 розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відкритого на об`єкт нерухомого майна реєстраційний № 101

ВСТАНОВИВ:

Дніпровська міська рада звернулась до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Державного реєстратора Приватного нотаріуса Зінкової Юлії Євгенівни та Товариства з обмеженою відповідальністю "АТБ-Інвест" про визнання протиправним та скасування рішення № 49225515 від 18.10.2019 р. про внесення змін до запису про право власності № 28475016 розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відкритого на об`єкт нерухомого майна реєстраційний № 101.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що державна реєстрація зазначених у позові споруд здійснена без документів, визначених ст. 27 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Крім того, зазначені у позові споруди - є тимчасовою спорудою, яка в силу ст. 5 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", не підлягає державній реєстрації. Також Позивач зазначив, що земельна ділянка, на якій розміщені спірні огорожі та мостіння, використовуються ТОВ "АТБ-Інвест" без правовстановлюючих документів та договору оренди землі, який ним поновлений не був.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 15.07.2020 р. позов задоволено - скасовано рішення Державного реєстратора Приватного нотаріуса Зінкової Юлії Євгенівни № 49225515 від 18.10.2019 р. про внесення змін до запису про право власності № 28475016 розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відкритого на об`єкт нерухомого майна реєстраційний № 101 ( адреса: Дніпропетровська область, м. Дніпро, пр. Петра Калнишевського, буд. 1А ).

Указане рішення мотивоване тим, що у державного реєстратора були відсутні законні підстави для прийняття рішення № 49225515 про внесення змін до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про право власності за номером 28475016, відкритого на об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 101, щодо державної реєстрації права власності на огорожі № 28 та мостіння ІІ, ІІІ за ТОВ "АТБ-Інвест".

При цьому суд зазначив, що наявність чи відсутність у ТОВ "АТБ-Інвест" права оренди земельної ділянки, на якій розміщені спірні огорожі та мостіння, не є вирішальною для вирішення саме цього спору. Тому, результати розгляду справи № 904/2003/20 не впливають на розгляд цієї справи.

Не погодившись з вказаним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "АТБ-Інвест" звернулось до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду повністю, та прийняти нове рішення, яким в позові відмовити.

В обгрунтування своїх доводів та заперечень, Скаржник посилається на те, що суд першої інстанції безпідставно погодився з Дніпровською міською радою, застосувавши до спірних правовідносин ч. 4 ст. 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», оскільки в даному випадку, рішенням державного реєстратора про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно від 18.10.2019 р. № 49225515, прийнятим приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Зінковою Юлією Євгенівною, не здійснювалася державна реєстрація права власності на тимчасові споруди ( огорожу та мостіння ), а виключно вносились зміни щодо технічних характеристик вже зареєстрованого об`єкту нерухомого майна ( реєстраційний номер: 101 ) - магазин продовольчих та непродовольчих товарів за адресою: м. Дніпро, проспект Калнишевського Петра, буд. 1-А, власником якого є ТОВ "АТБ-Інвест".

При цьому Скаржник зазначає, що Міністерство юстиції України, як уповноважений законом органом, вже розглядав питання щодо правомірності прийняття оскаржуваного Позивачем рішення державного реєстратора - приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Зінковою Юлією Євгенівною № 49225515 від 18.10.2019 р. і прийшов до висновку, що вказане рішення було прийнято відповідно до законодавства. Вказане рішення Міністерства юстиції України, оформлене наказом Міністерства юстиції України № 440/7 від 19.02.2020 p., є чинним та ніким не оскаржувалось, але суд першої інстанції на вказані доводи ТОВ "АТБ-Інвест" уваги не звернув та в своєму рішення взагалі не надав оцінки наданим ТОВ "АТБ-Інвест" доказам, що призвело до ухвалення незаконного рішення у цій справі.

Скаржник наголошує на тому, що приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Зінковою Ю.Є. як державним реєстратором прав на нерухоме майно не було порушено ані вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ані вимог Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, оскільки ТОВ "АТБ-Інвест" було надано державному реєстратору відповідний акт, складений уповноваженою особою, який підтверджує, що виконані роботи з будівництва і мостіння та огорожі не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після їх закінчення документи про прийняття в експлуатацію не оформлюються.

Відтак, на думку Скаржника, у державного реєстратора були відсутні законні підстави для відмови ТОВ "АТБ-Інвест" у внесенні відповідних змін до Єдиного державного реєстру речових прав, але суд першої інстанції помилково на вищезазначені ТОВ "АТБ-Інвест" обставини і доводи уваги не звернув, що призвело до ухвалення необгрунтованого та незаконного рішення, яке не відповідає вимогам ст. 236 ГПК України.

Від Державного реєстратора Приватного нотаріуса Зінкової Ю. Є. надійшла заява про розгляд апеляційної скарги за відсутністю представника Відповідача-1, в якій Приватний нотаріус підтримує апеляційну скаргу ТОВ "АТБ-Інвест" та просить апеляційну скаргу ТОВ "АТБ-Інвест" задовольнити, рішення суду скасувати повністю, та прийняти нове рішення, яким в позові відмовити.

У відзиві на апеляційну скаргу, Дніпровська міська рада вважає, що суд першої інстанції з`ясував усі обставини, що мають значення для справи, не порушуючи норми процесуального та матеріального права, тому просить Центральний апеляційний господарський суд залишити апеляційну скаргу ТОВ «АТБ-ІНВЕСТ» без задоволення, рішення суду від 15.07.2020 р. по справі № 904/1641/20 залишити без змін.

В обгрунтування своїх заперечень, Позивач посилається на те, що з аналізу змісту ст. 181 ЦК України, ч. 1 ст. 1, ст. 21 Закону України "Про благоустрій населених пунктів вбачається, що мостіння є дорожнім покриттям, а огорожа - малою архітектурною формою. Спірні мостіння та огорожа є не капітальними, а інженерними спорудами, що спростовує твердження Апелянта про те, що спірні мостіння та огорожа є невід`ємною частиною вже зареєстрованого нерухомого майна.

За таких обставин, міська рада зазначає, що спірні огорожа та мостіння не підлягають державній реєстрації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна.

У відзиві на апеляційну скаргу, Товариство з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "НЗ - Інвест" просить залишити без задоволення апеляційну скаргу, а рішення залишити без змін.

Зокрема, Товариство посилається на те, що Законодавцем передбачено декілька різних можливості оскарження дій державних реє страторів, й розгляд питання одним з них, не виключає можливості звернення до суду. В даному випадку Законодавець навпаки падає «перевагу» суду у вирішенні питань оскарження дій державних реєстраторів, адже при розгляді судом спору - органи юстиції від мовляють у прийнятті до розгляду скарги. Одночасно із цим після проходження адміністративної процедури оскарження дій державного реєстратора ( звернення до Мін`юсту ), Законодавець не забороняє звертатись до суду, а нормо діючого законодавства не передбача ють обов`язковості для суду рішень Мін`юсту втаких правовідносинах.

Товариство зауважує на тому, що власником земельної ділянки - виступає Дніпровська міська рада, а Апелянт - є лише користувачем ( Орендарем ) вказаної ділянки.

Крім того, Товариство зазначає про те, що основними аргументами на користь чинності рішення суду, є те, що зведення ТОВ «АТБ-ІНВЕСТ» малої архітектурної форми (огорожа № 28 ) та елементу благоустрою ( мостіння II, ІІІ ) відбувалось всупереч закону, та умовам договору - без отримання на це відповідних погоджень і дозволів; зведення малої архітектурної форми ( огорожа № 28 ) та елементу благоустрою ( мостін ня II, ІІІ ) - фактично відбувалось без наявності права користування/власності на земельну ділянку ( після закінчення/припинення договору ); внесення змін до розділу Державного реєстру речових прав, щодо технічних характе ристик нерухомого майна - проводилось без належних правових підстав, та виклю чно з метою надання об`єктам, зведеним в порушення вимог нормативно-правових актів в цій сфері, вигляду законності задля подальшого використання цих відомостей для переоформлення документації на землю ( пролонгації договору ) та безпере шкодного користування земельною ділянкою не лише під основною забудовою, а й прилеглої території.

Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради не скористався своїм правом згідно ч.1 ст. 263 ГПК України та не надав суду відзив на апеляційну скаргу, що згідно ч. 3 ст. 263 ГПК України не перешкоджає перегляду оскаржуваного рішення суду першої інстанції.

Автоматичною системою документообігу для розгляду справи визначено суддю-доповідача Кощеєва І. М. у складі колегії суддів: Кузнецової І. Л., Чус О. В.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 17.08.2020 р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "АТБ-Інвест", розгляд апеляційної скарги призначено в судове засідання на 29.09.2020 р.

По розгляду апеляційної скарги була оголошена перерва з 29.09.2020 р. по 20.10.2020 р.

У судовому засіданні 20.10.2020 р. була оголошена вступна та резолютивна частини постанови Центрального апеляційного господарського суду.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін та третьої особи, дослідивши наведені в апеляційній скарзі доводи та заперечення проти неї, перевіривши матеріали справи, колегія суддів Центрального апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення господарського суду скасуванню виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 29.12.2003 р. між Дніпропетровською міською радою ( Орендодавець ) та ТОВ"АТБ-Інвест" ( Орендар ) укладено Договір оренди земельної ділянки, згідно з п. 1 якого Орендодавець зобов`язався передати, а Орендар прийняти у строкове платне володіння і користування на умовах оренди земельну ділянку площею 0.7010 га, що знаходиться за адресою : м. Дніпропетровськ, Індустріальний район, вул. Косіора, 1 А і зареєстрована в Державному земельному кадастрі за кадастровим номером :04:021:028.

Відповідно до п. п. 1.2, 1.3 договору підставою для передачі земельної ділянки в оренду є рішення міської ради від 19.11.2003 №155/13, передбачене використання земельної ділянки за цим договором: фактичне розміщення будівель та споруд ринку.

В п.2.1 договору сторонами узгоджено, що земельна ділянка передається в оренду до 19.11.2018 р..

Згідно з п. п. 2.3, 2.4 договору підписаний сторонами та посвідчений в установленому порядку цей договір набуває чинності після його державної реєстрації. По закінченню терміну дії договору орендар має право на поновлення договору на новий термін з урахуванням умов, визначених чинним законодавством.

Вказаний договір зареєстровано 09.01.2004 р., про що у Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис за номером 4652.

Відповідно до акту від 29.12.2003 р. Орендодавець передав, а Орендар прийняв в оренду земельну ділянку, яка є предметом договору.

З метою реалізації права на укладення договору на новий строк 16.08.2018 р. ТОВ"АТБ-Інвест" до Дніпровської міської ради подано клопотання про поновлення договору оренди земельної ділянки від 29.12.2003 р. площею 0,7010, яка знаходиться за адресою: м. Дніпро, пр. П. Калнишевського, 1А, кадастровий номер :04:021:0028, цільове призначення: код згідно з УКЦВЗ 1.11.4 ( ринкова інфраструктура ), код згідно КВЦПЗ 03.07 ( для будівництва та обслуговування будівель торгівлі ).

Наведені обставини встановлені рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 30.06.2020 р. у справі № 904/2003/20 залишеним без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 06.10.2020 р.

Вказаним рішенням господарського суду задоволено позов Товариства з обмеженою відповідальністю "АТБ-Інвест" до Дніпровської міської ради, визнано укладеною додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки від 29.12.2003 р., укладеного між ТОВ "АТБ-Інвест" та Дніпропетровською міською радою - поновлено договір оренди земельної ділянки, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Сусловою Н.Б. 29.12.2003 р., зареєстрований в реєстрі за № 9790 ( державна реєстрація від 09.01.2004 р., номер державної реєстрації 4652 ), укладений між Дніпропетровською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "АТБ-Інвест", , на підставі рішення Дніпропетровської міської ради від 19.11.2003 р. № 155/13, на 15 ( п`ятнадцять ) років, починаючи з 19.11.2018 р., тобто до 19.11.2033 р.

Відповідно до свідоцтва про право власності від 31.07.2008 р., виданого виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради, за ТОВ АТБ-Інвест зареєстровано на підставі рішення виконавчого комітету Дніпровської міської ради від 28.07.2008 р. № 2418 право власності на будівлю магазину продовольчих товарів літ.А-1, А1-1, А2-1 по вул. Петра Калнишевського ( Косіора ), 1а у м. Дніпропетровську.

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, 24.10.2018 р. приватним нотаріусом Зінковою Юлією Євгенівною було прийнято рішення № 43605574 про проведення державної реєстрації права власності на магазин продовольчих та непродовольчих товарів по просп. Петра Калнишевського, 1А за реєстраційним номером 30653301.

Актом від 06.08.2019 р. інженером з інвентаризації нерухомого майна визначено, що ганок літ.а, вхід у підвал літ.а2, ґанок з навісом літ.а6, навіс літ. М входять в загальну площу магазину продовольчих та непродовольчих товарів.

19.08.2019 р. Приватним нотаріусом Зінковою Ю.Є. прийнято рішення № 48302846 про внесення змін до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено зміни до запису про право власності за номером 28475016 розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відкритого на об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 101 на підставі п. 38 Порядку ведення державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 р. № 1141.

Актом від 10.10.2019 р. інженером з інвентаризації нерухомого майна визначено, що огорожі № 28 та мостіння ІІ, ІІІ не потребують документів, що мають право на їх виконання та не підлягають прийняттю в експлуатацію.

18.10.2019 р. Приватним нотаріусом Зінковою Ю.Є. прийнято рішення № 49225515 про внесення змін до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено зміни до запису про право власності за номером 28475016 розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відкритого на об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 101 на підставі п. 38 Порядку ведення державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 р. № 1141 та зареєстровано огорожі № 28 та мостіння ІІ, ІІІ за ТОВ "АТБ-Інвест".

У цій справі, Дніпровська міська рада звертаючись до господарського суду з позовом про визнання протиправним та скасування рішення № 49225515 від 18.10.2019 р., послалась на те, що державна реєстрація здійснена без документів, визначених ст. 27 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а зазначені у споруди - є тимчасовими і в силу ст. 5 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", не підлягають державній реєстрації.

Відповідно до пунктів 1, 8, 9 частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Реєстраційна справа - сукупність документів, на підставі яких проведено реєстраційні дії, а також документів, сформованих у процесі проведення таких реєстраційних дій, що зберігаються у паперовій та електронній формі. Реєстраційна дія -державна реєстрація прав, внесення змін до записів Державного реєстру прав, скасування державної реєстрації прав, а також інші дії, що здійснюються в Державному реєстрі прав, крім надання інформації з Державного реєстру прав.

Частиною першою статті 10 цього Закону передбачено, що державним реєстратором є: 1) громадянин України, який має вищу освіту за спеціальністю правознавство, відповідає кваліфікаційним вимогам, встановленим Міністерством юстиції України, та перебуває у трудових відносинах з суб`єктом державної реєстрації прав; 2) нотаріус; 3) державний виконавець, приватний виконавець - у разі державної реєстрації обтяжень, накладених під час примусового виконання рішень відповідно до закону, а також у разі державної реєстрації припинення іпотеки у зв`язку з придбанням (передачею) за результатом прилюдних торгів (аукціонів) нерухомого майна, що є предметом іпотеки.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає реєстрації. Державний реєстратор перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення.

Державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (частина перша статті 11 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Частиною першою статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено вичерпний перелік підстав для відмови у державній реєстрації прав.

У силу приписів статті 37 цього Закону рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду.

Наказом Міністерства юстиції України № 440/7 від 19.02.2020 р., відповідно до п. 1 ч. 6 п.10 ч. 8 ст. 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» відмовлено в задоволенні скарг товариства з обмеженою відповідальністю і іноземними інвестиціями «Н3-ІНВЕСТ» ( третя особа ) від 22.11.2019 р., від 28.12.2019 р. № 235 на рішення про внесення змін до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме манію від 18.10.2019 р. № 49225515 ( далі рішення від 18.10.2019 р. № 49225515), прийняте приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Зінковоіо Ю.Є. ( далі приватний нотаріус Зінкова Ю.Є. ), оскільки оскаржуване рішення від 18.10.2019 р. № 49225515 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Зінковою Юлією Євгенівною прийнято відповідно до законодавства.

Так, Колегія з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції ( далі Колегія з розгляду скарг ) у своєму висновку від 24.01.2020 р. рекомендуючи відмовити в задоволенні вказаних скарг товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Н3-ІНВЕСТ» послалась на те, що Законодавством передбачено, що у разі зміни відомостей про об`єкт нерухомого майна, у тому числі зміни його технічних характеристик, за заявою власника вносяться зміни до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме манно ( далі - Державний реестр прав ). При цьому, такі зміни вносяться до Державного реєстру прав поза процедурою державної реєстрації прав. За бажанням у разі зміни технічних характеристик об`єкта нерухомою майна для державної реєстрації права власності на такий об`єкт може бути подано технічний паспорт, що містить актуальні відомості про технічні характеристики об`єкта. Приватним нотаріусом Зінковою Ю.Є. прийнято оскаржуване рішення за заявою власника об`єкта нерухомого майна, на підставі якого внесені зміни до запису Державного реєстру прав в частині опису відомостей про об`єкт нерухомості у зв`язку зі зміною його технічних характеристик, без збільшення площі об`єкта нерухомості, поза процедурою державної реєстрації прав, що відповідає вимогам законодавства у сфері державної реєстрації.

В мотивах свого рішення у розгорнутому викладі, Колегія з розгляду скарг зазначила, що за заявою від 18.10.2019 р. № 36484546 про внесення змін до Державного реєстру прав представника товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ - ІНВЕСТ» приватним нотаріусом Зінковою Ю.Є прийнято рішення від 18.10.2019 р. № 49225515, відповідно до матеріалів технічної інвентаризації, пов`язаних з будівництвом огорожі № 28 та мостіння ІІ, ІІІ, зокрема, акта від 10.10.2019 р. та технічного паспорту від 10.10.2019 р. № ДМР 06770, згідно якого: додано серія та номер: б/н, виданий 10.10.2010 р., видавник ФОП Сапьорова О.Л.; додано технічний паспорт, серія та номер: ДМР 06770, виданий 10.10.2019р., видавник: ФОП Сапьорова О.Л.; в описі об`єкта нерухомого майна зазначено: загальна площа 3 416,3 кв. м.: магазин продовольчих та непродовольчих товарів на І поверсі нежитлові приміщення поз.1-29 літ. А-1, А 2-1: підвал під літ. А-1, А2-1, ганок літ. А: вхід у підвал літ.а2: ганок літ. а6 з навісом, навіс літ. М, змінено на загальна площа 3416,3 кв.м.: магазин продовольчих та непродовольчих товарів на І поверсі нежитлові приміщення поз.1-29 літ. А-1, А 2-1: підвал під літ. А-1, А2-1, ганок літ. А: вхід у підвал літ.а2: ганок літ. а6 з навісом, навіс літ. М: огорожа № 28; мостіння ІІ; мостіння ІІІ. При цьому площа об`єкта нерухомого майна не змінилася, та складає 3 416,3 кв. м.. До заяви від 18.10.2019 р. № 36484546 в Державному реєстрі прав приватним нотаріусом Зінковою Ю.Є. було додано наступні скановані копії документів: акт від 10.10.2019 р., стосовно того, що роботи з будівництва огорожі № 28 та мостіння ІІ , мостіння ІІІ не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об`єкт не підлягає введенню в експлуатацію: технічний паспорт від 10.10.2019 р. №ДМР 06770.

Відповідно до вимог абзацу 2 частини першої статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» ( далі Закон ) в редакції чинній на час проведення реєстрації дії, у разі зміни ідентифікаційних даних суб`єкта права, визначення часток у праві спільної власності чи їх зміни, зміни суб`єкта управління об`єктами державної власності, відомостей про об`єкт нерухомого майна у тому числі зміни його технічних характеристик, виявлення технічної помилки в записах Державного реєстру прав та документах, виданих за допомогою програмних засобів ведення цього реєстру (описка, друкарська, граматична, арифметична чи інша помилка), видачі дубліката документа, який посвідчує прано власності на нерухоме майно, за заявою власника чи іншого правонабувача, обтяжувача, а також у випадку, передбаченому підпунктом «в» пункту 2 частини 6 ст. 37 цього Закону, вносяться зміни до записів Державного реєстру прав. Відповідно до абзацу сьомого пункту 45 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме манно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 р. № 1127 ( далі-Порядок ), для державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, у разі зміни відомостей про об`єкт нерухомого майна, визначення часток у праві спільної власності чи їх зміни такі відомості вносяться до Державного реєстру прав відповідно до законодавства поза процедурою державної реєстрації прав. Згідно і положеннями абзацу другого пункту 58 Порядку, за бажанням заявника у разі зміни технічних характеристик об`єкта нерухомого майна для державної реєстрації права власнос ті на такий об`єкт може бути подано технічний паспорт, що містить актуальні відомості про технічні характеристики об`єкта, незалежно від наявності таких відомостей в документах, що подаються для відповідної реєстрації.

Враховуючи наведене, Колегія з розгляду скарг дійшла висновку, що реєстраційні дії державного реєстратора приватного нотаріуса Зінкової Ю.Є. щодо внесення змін до Держаного реєстру прав на підставі рішення від 18.10.2019 р. № 49225515 в частині зазначення в описі об`єкта нерухомого майна додаткових відомостей щодо огорожі № 28 та мостіння ІІ та мостіння ІІІ, відповідають вимогам діючого законодавства, зокрема абзацу 2 частини 2 ст. 26 Закону, пунктам 45,58 Порядку.

В основу оскаржуваного рішення про задоволення позовних вимог Дніпровської міської ради покладено висновок місцевого господарського суду про те, що у державного реєстратора були відсутні законні підстави для прийняття рішення № 49225515 про внесення змін до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про право власності за номером 28475016, відкритого на об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 101, щодо державної реєстрації права власності на огорожі № 28 та мостіння ІІ, ІІІ за ТОВ "АТБ-Інвест".

Не погоджуючись з рішенням господарського суду, Відповідач 2 ( ТОВ "АТБ-Інвест" ) подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржуване рішення місцевого суду скасувати та прийняти в цій частині нове рішення про відмову в задоволені позову.

Ст. 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, погоджується з доводами викладеними в апеляційній скарзі про наявність підстав для скасування рішення суду та відмови в задоволені позову з огляду на таке.

За змістом статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову.

Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою позову - факти, які обґрунтовують вимогу про захист права чи законного інтересу. При цьому особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. У свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, у тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах, і в разі встановлення порушеного права з`ясувати, чи буде воно відновлено у заявлений спосіб. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

У Рішенні Конституційного Суду України від 01.12.2004 р. № 18-рп/2004 ( справа про охоронюваний законом інтерес ) надано офіційне тлумачення поняття "охоронюваний законом інтерес" як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовленого загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкованого у суб`єктивному праві простого легітимного дозволу, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

У ст. 4 ГПК України передбачено, що право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин і забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною. Спосіб захисту може бути визначено як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату.

Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинено порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Установивши наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і, відповідно, ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачеві у захисті.

Аналогічний висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 11.02.2020 р. у справі № 923/364/19, від 16.06.2020 р. у справі № 904/1221/19.

Оцінюючи належність обраного Позивачем способу захисту та обґрунтовуючи відповідний висновок, судам необхідно виходити із його ефективності, а це означає, що вимога на захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права та характеру правопорушення, забезпечувати поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 22.08.2018 р. у справі № 925/1265/16, від 12.12.2018 р. у справі № 570/3439/16-ц, від 27.11.2018 р. у справі № 905/2260/17.

За змістом частини 1 ст. 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Отже, правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Тому суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Проте, у цій справі суд попередньої інстанції зазначив лише про відсутність підстави для прийняття рішення № 49225515 про внесення змін до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про право власності за номером 28475016, відкритого на об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 101, щодо державної реєстрації права власності на огорожі № 28 та мостіння ІІ, ІІІ за ТОВ "АТБ-Інвест", при цьому не встановив чи були порушені, невизнані або оспорені права чи інтереси Позивача, чи мав місце факт порушення прав Позивача щодо користування спірною земельною ділянкою з боку відповідачів.

Разом з цим, оцінюючи належність обраного Позивачем способу захисту та обґрунтовуючи відповідний висновок, суд попередньої інстанції лише зазначив ч. 1 ст. 12 ЗК України щодо повноважень міських рад у галузі земельних відносин та ч. ч. 2, 3 ст. 152 ЗК України, відповідно до яких власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою.

При цьому, Дніпровська міська рада не надала доказів на підтвердження порушення своїх прав оскаржуваним рішенням державного реєстратора, зокрема, як саме рішення державного реєстратора перешкоджає розпорядженню земельною ділянкою.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19.05.2020 р. у справі № 916/1608/18 звернула увагу на те, що правомірне розміщення на земельній ділянці одного власника об`єкта рухомого майна (зокрема, малої архітектурної форми) іншого власника, наприклад, на умовах оренди, не обмежує прав власника після того, як строк користування землею власника рухомого майна закінчиться (зокрема, після закінчення строку договору оренди). Натомість знаходження на земельній ділянці одного власника об`єкта нерухомості (будівлі, споруди) іншого власника істотно обмежує права власника землі, при цьому таке обмеження є безстроковим. Так, власник землі у цьому разі не може використовувати її ані для власної забудови, ані іншим чином, і не може здати цю землю в оренду будь-кому, окрім власника будівлі чи споруди. Тому державна реєстрація будівлі, споруди на чужій земельній ділянці є фактично і реєстрацією обмеження права власника землі.

Позивач у цій справі прагне скасування рішення Приватного нотаріуса яким внесено зміни до запису про право власності Відповідача-2 з підстав на його думку порушення порядку державної реєстрації визначеного Законом України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень на земельній ділянці, яка знаходиться в користуванні ТОВ "АТБ-Інвест" на підставі договору оренди, дія якого продовжена рішенням господарського суду.

Отже, місцевий господарський суд не оцінив належність обраного Позивачем способу захисту і дійшов передчасного висновку про задоволення позову, оскільки внесення змін в опис об`єкта нерухомості ТОВ «АТБ-інвест» не порушує права Дніпровської міської ради як власника земельної ділянки, а земельна ділянка та належний на праві власності ТОВ «АТБ-інвест» об`єкт нерухомості є різними об`єктами права власності. До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у вищезазначених справах № 903/685/18 та № 903/684/18.

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції також зазначає, що позовні вимоги міської ради про визнання неправомірними дій державного реєстратора та визнання недійсним його рішення не відповідають ефективним способам захисту прав та інтересів Позивача.

Подібну правову позицію викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.05.2020 р. у справі № 916/1608/18.

Згідно з частиною 1 статті 36 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України, який забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.

За приписами частин 5, 6 статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Відповідно до ч. 4 ст. 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Окремо слід зазначити, що в даному випадку, рішенням державного реєстратора про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно від 18.10.2019 р. № 49225515, прийнятим приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Зінковою Юлією Євгенівною, не здійснювалася державна реєстрація права власності на тимчасові споруди ( огорожу та мостіння ), а вносились зміни щодо технічних характеристик вже зареєстрованого об`єкту нерухомого майна ( реєстраційний номер: 101 ), власником якого є ТОВ "АТБ-Інвест", тому приписи ч. 4 ст. 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

При цьому, Міністерством юстиції України вже було розглянуто питання щодо правомірності прийняття оскаржуваного рішення державного реєстратора і уповноважений законом органом дійшов до висновку, що вказане рішення було прийнято відповідно до законодавства.

Відтак, у державного реєстратора були відсутні законні підстави для відмови ТОВ "АТБ-Інвест" у внесенні відповідних змін до Єдиного державного реєстру речових прав

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 5 ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За наведених обставин, висновок суду попередньої інстанції не можна вважати такими, що відповідає приписам ст. ст. 74, 76, 86, 236, 269 ГПК України щодо всебічного, повного, об`єктивного і безпосереднього розгляду всіх обставин справи в їх сукупності.

Надаючи правову кваліфікацію доказам, поданих сторонами з урахуванням фактичних і правових підстав позовних вимог і заперечень на них, місцевий господарський суд дійшов неправильного висновку щодо задоволення позовних вимог, як наслідок, оскаржуване рішення ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому відповідно до ст. 277 ГПК України підлягає скасуванню та ухваленню нове рішення про відмову в задоволені позовних вимог.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга підлягає задоволенню.

У зв`язку із задоволенням апеляційної скарги, згідно вимог ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на Позивача.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 269, 270, 273, 275 - 285, 287 ГПК України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "АТБ-Інвест" задовольнити.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 15.07.2020 р. у справі № 904/1641/20 скасувати.

Прийняти нове рішення.

В позові відмовити.

Стягнути з Дніпровської міської ради на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АТБ-Інвест" суму судового збору за подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду в розмірі 3 153,00 грн., про що видати наказ.

Видачу наказу доручити Господарському суду Дніпропетровської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у двадцятиденний строк до Верховного Суду.

Постанова складена у повному обсязі 26.10.2020 року

Головуючий суддя І. М. Кощеєв

Суддя І. Л. Кузнецова

Суддя О. В. Чус