ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню

22.10.2020м. Дніпро№ 904/404/20

Суддя Бондарєв Е.М., розглянувши заяву Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню

у справі

заявник: Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, буд. 5) в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (49602, м. Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, буд. 108)

боржник: Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" (51400, Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Соборна, буд. 76)

про стягнення 18 865,00 грн. штрафу за невірно зазначену в залізничній накладній масу вантажу

Представники:

Від позивача: не з`явився

Від відповідача (заявника): не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 10.03.2020 позовні вимоги задоволені у повному обсязі, стягнуто з Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" штраф у сумі 18 865,00 грн. та витрати зі сплати судового збору у сумі 2 102,00 грн.

На виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 10.03.2020 видано 31.03.2020 наказ про примусове виконання.

До суду 12.10.2020 надійшла заява Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" про визнання наказу у справі №904/404/20 таким, що не підлягає виконанню. Заява обґрунтована тим, що Приватне акціонерне товариство "ДТЕК Павлоградвугілля" обов`язок щодо виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області по справі №904/404/20 виконало у повному обсязі на суму 20 967,00 грн. шляхом зарахуванням зустрічних однорідних вимог між Приватним акціонерним товариством "ДТЕК Павлоградвугілля" та Акціонерним товариством "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця".

Ухвалою суду від 12.10.2020 прийнято заяву Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" №.№8/5476 від 08.10.2020 про визнання наказу таким що, не підлягає виконанню у справі №904/404/20 до розгляду в судовому засіданні на 22.10.2020 о 16:00 год.

В судове засідання, призначене на 22.10.2020, представники позивача та відповідача (заявника) не з`явились.

Відповідно до частини 3 ст.328 Господарського процесуального кодексу України, неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню.

Розглянувши заяву Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" про визнання наказу таким що, не підлягає виконанню у справі №904/404/20, суд вважає відмовити в її задоволенні з таких підстав.

Згідно зі ст. ст. 326, 327 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ст.160 Господарського процесуального кодексу України, суд може внести виправлення до судового наказу, визнати його таким, що не підлягає виконанню або відстрочити чи розстрочити або змінити спосіб чи порядок його виконання в порядку, встановленому статтями 328, 331 цього Кодексу.

Суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Згідно з ч. 1 ст. 328 Господарського процесуального кодексу України України передбачено право суду який видав виконавчий документ, за заявою стягувача або боржника, зокрема, визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Так, ч. 2 ст. 328 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Приватне акціонерне товариство "ДТЕК Павлоградвугілля" має до Акціонерного товариства "Українська залізниця" грошову вимогу строк якої настав відповідно до рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 04.02.2020 у справі №904/6290/19 на суму 79 068,72 грн. та з іншого боку Акціонерне товариство "Українська залізниця" має до Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" грошові вимоги строк виконання яких настав на суму 83 868,00 грн. згідно з рішеннями Господарського суду Дніпропетровської області у справах №904/407/20, №904/404/20, №904/571/20, №904/582/20.

Судом встановлено, що 07.04.2020 Акціонерне товариство "ДТЕК Павлоградвугілля" направило на адресу Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства "Українська залізниця" заяву від 07.04.2020 за №1/747 адресовану Акціонерному товариству "Українська залізниця" про припинення зобов`язання зарахуванням зустрічних однорідних вимог на суму 79 068,72 грн. за рішенням Господарського суду Дніпропетровської області у справах №904/407/19, №904/404/20, №904/571/20, №904/582/20, що підтверджується фіскальним чеком та описом владання у цінний лист від 07.04.2020.

Згідно з ч. 1 ст. 202 Господарського кодексу України (надалі - ГК України) господарське зобов`язання припиняється: виконанням, проведеним належним чином; зарахуванням зустрічної однорідної вимоги або страхового зобов`язання; у разі поєднання управненої та зобов`язаної сторін в одній особі; за згодою сторін; через неможливість виконання та в інших випадках, передбачених цим Кодексом або іншими законами.

До відносин щодо припинення господарських зобов`язань застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (ч. 3 ст. 202 ГК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Статтею 601 Цивільного кодексу України, яка кореспондується з положеннями ст. 203 Господарського кодексу України, визначено, що зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

Відповідно до ст. 602 Цивільного кодексу України передбачені випадки недопустимості зарахування зустрічних однорідних вимог, до яких обмеження щодо такого зарахування на стадії виконання судових рішень не належать.

Аналіз наведених норм чинного законодавства дає підстави для висновку, що зарахування зустрічних однорідних вимог є способом припинення одночасно двох зобов`язань, в одному із яких одна сторона є кредитором, а інша - боржником, а в другому - навпаки (боржник у першому зобов`язанні є кредитором у другому). Також можливе часткове зарахування, коли одне зобов`язання (менше за розміром) зараховується повністю, а інше (більше за розміром) - лише в частині, що дорівнює розміру першого (меншого) зобов`язання.

Як зобов`язання відповідача перед позивачем, так і зобов`язання позивача перед відповідачем, мова про які іде у вказаній вище заяві про зарахування зустрічних однорідних вимог, мають грошовий характер, тобто є однорідними. Крім того, вони є зустрічними, строк виконання за ними настав.

Наведене, на думку суду, свідчить про наявність визначених законодавством передумов для реалізації стороною свого права на проведення зарахування зустрічних вимог.

Поряд із цим, однією з важливих умов, за наявності якої можливе припинення зобов`язання зарахуванням зустрічних вимог, є факт вчинення такого правочину.

Слід зазначити, що спеціального порядку та форми здійснення відповідної заяви як одностороннього правочину законодавством не передбачено. За загальними правилами про правочини (наслідки недодержання його письмової форми), відповідну заяву про зарахування на адресу іншої сторони як односторонній правочин слід вважати зробленою та такою, що спричинила відповідні цивільно-правові наслідки, в момент усної заяви однієї з сторін на адресу іншої сторони чи в момент вручення однією стороною іншій стороні повідомлення, що містить письмове волевиявлення на припинення зустрічних вимог зарахуванням. Моментом припинення зобов`язань сторін у такому разі є момент вчинення заяви про зарахування у визначеному порядку.

Наявність заперечень іншої сторони на заяву про зарахування чи відсутність будь-якої з названих вище умов, виключає проведення зарахування у добровільному порядку.

До заяви про визнання наказом такими, що не підлягають виконанню долучено заяву про зарахування зустрічних однорідних вимог разом із доказами її надіслання на адресу Регіональної філії "Придніпровська залізниця": 49000, м. Дніпро, вул. Дмитра Яворницького, 108., (опис вкладення у цінний лист та фіскальний чек).

Відповідно до пункту 1.7. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції чинним законодавством, зокрема, Цивільним та Господарським кодексами України, Законами України "Про господарські товариства", "Про акціонерні товариства", "Про банки і банківську діяльність", юридичні особи для здійснення своїх функцій мають право створювати філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами.

Коло повноважень відокремленого підрозділу юридичної особи стосовно здійснення у господарському суді повноваження сторони у справі від імені цієї особи визначається установчими документами останньої, положенням про відокремлений підрозділ, яке затверджено юридичною особою, або довіреністю, виданою нею ж у встановленому порядку керівникові цього підрозділу. При цьому стороною у справі є юридична особа, від імені якої діє відокремлений підрозділ.

Виходячи із змісту наведених норм процесуального законодавства України та роз`яснень Пленуму Вищого господарського суду України юридична особа - Акціонерне товариство "Українська залізниця" є юридичною особою Регіональної філії «Придніпровська залізниця» та є стороною по справі.

За приписами ч. ч. 1-2 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Таким чином, заявником не надано належних доказів надсилання заяви про припинення зобов`язання зарахуванням на адресу юридичної особи позивача Акціонерного товариства "Українська залізниця" м. Київ.

Наведені вище обставини, на думку суду, свідчать про те, що станом на день проведення даного судового засідання Акціонерному товариству "Українська залізниця" не вручено заяву про зарахування зустрічних однорідних вимог, відповідно, останній не володіє інформацією про наведені у ній обставини, а отже правочин про зарахування зустрічних однорідних вимог не є вчиненим.

Таким чином, твердження заявника про припинення зобов`язань сторін шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог є помилковими.

За даних обставин, в задоволенні заяви Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоград вугілля" про визнання про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню суд відмовляє.

Керуючись ст. ст. 14, 73-74, 76-79, 86, 232-235, 328 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоград вугілля" про визнання про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складений 23.10.2020.

Суддя Е.М. Бондарєв