Господарський суд
Житомирської області
_______________________________________
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" жовтня 2020 р. м. Житомир Справа № 906/640/20

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Кудряшової Ю.В.

секретар судового засідання: Сенькіна Л.А.

за участю представників сторін:

від позивача: Рум`янцев О.В. - адвокат, довіреність від 01.07.2020;

від відповідача: не прибув.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Баядера Логістик"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Промінь"

про стягнення 96743,13 грн. (згідно заяви за вх. № 02-44/1463/20 від 17.09.2020)

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 58184,94 грн. основного боргу, 7151,57 грн. 24% річних, 33525,21 грн. штраф 50% за порушення строків оплати товару, 7124,27 грн. пені за порушення строків оплати товару, 757,32 грн. інфляційних.

17.09.2020 через загальний відділ суду надійшла заява позивача за вх. № 02-44/1463/20 про зменшення позовних вимог в якій повідомлено, що з дати подання позову до суду відповідачем було частково здійснено оплату основного боргу в сумі 10000,00 грн., тому позовні вимоги підлягають зменшенню на таку суму. Таким чином позивач підтримує свої позовні вимоги щодо стягнення 48184,94 грн. основного боргу, 7151,57 грн. 24% річних, 33525,21 грн. штраф 50% за порушення строків оплати товару, 7124,27 грн. пені за порушення строків оплати товару, 757,32 грн. інфляційних.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 17.09.2020 суд приймає до розгляду заяву позивача про зменшення розміру позовних вимог за вх. № 02-44/1463/20 від 17.09.2020, розгляд справи здійснює в межах визначеної даною заявою ціни позову в сумі 96743,13 грн.

16.10.2020 до суду подана заява позивача (вх. №02-44/1628/20 від 16.10.2020) про зменшення розміру позовних вимог, відповідно до якої ТОВ "Баядера Логістик" зазначено, що відповідач додатково сплатив в добровільному порядку 5000,00 грн. За таких обставин позивач підтримує свої позовні вимоги щодо стягнення 43184,94 грн. основного боргу, 7151,57 грн. 24% річних, 33525,21 грн. штраф 50% за порушення строків оплати товару, 7124,27 грн. пені за порушення строків оплати товару, 757,32 грн. інфляційних.

Вирішуючи питання про прийняття до розгляду заяви позивача про зменшення розміру позовних вимог суд враховує наступне.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.46 ГПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог, тому суд дійшов висновку, що зменшення розміру позовних вимог не суперечить чинному законодавству та не порушує чиї-небудь права і охоронювані законом інтереси, суд приймає до розгляду заяву позивача про зменшення розміру позовних вимог за вх. №02-44/1628/20 від 16.10.2020, розгляд справи здійснює в межах визначеної даною заявою ціни позову в сумі 91743,13 грн.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги з урахуванням заяви (вх. №02-44/1628/20 від 16.10.2020) про зменшення розміру позовних вимог.

Відповідач не скористався своїм правом надання письмового відзиву на позовну заяву та правом на участь в судовому засіданні: повноважного представника в судові засідання не направляв.

Ухвала господарського суду від 17.09.2020 повернулася до суду в відміткою працівника пошти "адресат відсутній за вказаною адресою".

Відповідно до п. 11 листа №01-8/123 від 15.03.2007 Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2006 році" до повноважень господарських судів не віднесено встановлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

Пунктом 3.9.1 Постанови №18 від 26.12.2011 Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" визначено, якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв`язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходженням Товариства з обмеженою відповідальністю "Промінь" є 11700, Житомирська область, м. Новоград-Волинський, вул. Житомирська, буд. 112.

На зазначену вище адресу судом направлялась кореспонденція.

Враховуючи викладене, суд вважає, що вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача своєчасно та належним чином про час і місце розгляду справи і забезпечення явки останнього в судове засідання для реалізації ним права на судовий захист своїх прав та інтересів.

Разом з тим, судом взято до уваги, що явка представника відповідача в судове засідання не визнана обов`язковою, а надання письмового відзиву є правом відповідача, а не його обов`язком, суд вважає, що неявка представника відповідача та неподання відзиву не перешкоджатиме розгляду справи за наявними в ній матеріалами, відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, 21.03.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Баядера Логістик" (постачальник/позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Промінь" (покупець/відповідач) укладено договір поставки №308, відповідно до якого Постачальник зобов`язується передати у власність Покупця алкогольні напої (надалі - Товар), а Покупець зобов`язується прийняти і оплатити алкогольну продукцію та інші товари на умовах, визначених в цьому договорі (п.п. 1.1. договору).

Згідно п.п. 2.3. договору загальна сума договору складається із сум всіх видаткових накладних, складених відповідно до цього договору.

Датою поставки партії Товару с дата підписання уповноваженим представником Покупця видаткової накладної або іншого товаросупроводжувального документу, який був пред`явлений до підпису під час приймання-передачі Товару (п.п. 3.6. договору).

Пунктом 4.1. договору передбачено, що розрахунки за Товар здійснюються за кожною поставленою партією Товару шляхом оплати Покупцем вартості партії Товару протягом 14 календарних днів з дати поставки такої партії.

Сторони погодили, що оформлення приймання-передачі Товару здійснюється шляхом підписання представниками Сторін видаткових накладних і/або інших товаросупроводжувальних документів. Вартість товару, строки оплати якого настали, до цього часу залишається не погашеною (п.п. 6.3. договору).

Відповідно до п.п. 10.2. договору останній набирає чинності з моменту підписання і діє на протязі двох років з моменту укладання, а відносно грошових зобов`язань - до повного їх виконання.

На виконання вимог договору позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 67050,42 грн., копії яких знаходяться в матеріалах справи (а.с. 17-29).

Проте, відповідач свої зобов`язання по оплаті поставленої йому продукції в повному обсязі не виконав, внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх договірних зобов`язань утворилась заборгованість перед позивачем, яка станом на день розгляду справи становить 43184,94 грн.

Оцінивши в сукупності матеріали справи, проаналізувавши вимоги чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, врахувавши пояснення учасників процесу, господарський суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, враховуючи наступне.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ст. 509 ЦК України).

Господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку (ст. 173 ГК України).

Відповідно до ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

Так, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 ЦК України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Враховуючи вищевикладене, господарський суд приходить до висновку про задоволення позову в частині стягнення основного боргу в сумі 43184,94 грн.

Також позивач просить суд стягнути з відповідача 7151,57 грн. 24% річних, 33525,21 грн. штраф 50% за порушення строків оплати товару, 7124,27 грн. пені за порушення строків оплати товару, 757,32 грн. інфляційних.

Згідно п.п. 7.2. договору на Покупця покладаються наступні штрафні санкції:

- за несвоєчасну оплату Товару Покупець додатково сплачує Постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення, включаючи день погашення боргу за весь час, а також 24 % річних від суми заборгованості (7.1.1. договору);

- у разі, якщо заборгованість не буде погашено протягом 10 днів з дати її виникнення, Покупець зобов`язаний сплатити на користь Постачальника штраф у розмірі 50 % від суми поставки, строк розрахунків по якій було порушено (7.1.2. договору).

Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно приписів ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).

Зазначені норми Цивільного кодексу України кореспондуються із приписами, встановленими Господарським кодексом України.

За змістом ч. 1 ст. 230 ГК України штраф та пеня є одними з видів штрафних санкцій, які визнаються як господарські санкції у вигляді грошової суми, котру учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Перевіривши розрахунки пені та штрафу, подані позивачем, суд дійшов висновку що останні вірні, а вимоги в цій частині обґрунтовані.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

У відповідності до ч. 2 вказаної статті боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно розрахунку позивача, наведеного в тексті позовної заяви, та перевіреного судом, розмір 24% річних та інфляційних складають 7151,57 грн. та 757,32 грн. відповідно (а.с.3).

Перевіривши подані позивачем розрахунки, суд дійшов висновку, що вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідач не подав до суду достатніх доказів на спростування позовних вимог, в тому числі доказів проведення розрахунків (платіжні доручення, виписки банківських установ щодо руху коштів, квитанції до прибуткових касових ордерів, тощо).

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення 43184,94 грн. основного боргу, 7151,57 грн. 24% річних, 33525,21 грн. штраф 50% за порушення строків оплати товару, 7124,27 грн. пені за порушення строків оплати товару, 757,32 грн. інфляційних обґрунтовані, заявлені у відповідності до вимог чинного законодавства, підтверджуються належними доказами, які є в матеріалах справи, та підлягають задоволенню.

Судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Промінь" (11700, Житомирська область, м. Новоград-Волинський, вул. Житомирська, буд. 112, ід. код 13553769)

- на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Баядера Логістик" (02088, м. Київ, вул. Харченка Євгенія, 42, ід. код 35871504) 43184,94 грн. основного боргу, 7151,57 грн. 24% річних, 33525,21 грн. штраф 50% за порушення строків оплати товару, 7124,27 грн. пені за порушення строків оплати товару, 757,32 грн. інфляційних, а також 2102,00 грн. сплаченого судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 26.10.20

Суддя Кудряшова Ю.В.

Віддрукувати:

1 - в справу;

2 - позивачу на ел. адресу:

3 - відповідача проінформувати за тел. № (04141)52058 або (04141)52166.