ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" жовтня 2020 р. м. Київ Справа № 911/1222/20

Господарський суд Київської області у складі судді Бабкіної В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України (01601, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, буд. 6)

до Комунального підприємства Калитянський (07420, Київська обл., Броварський р-н, смт. Калита, вул. Ювілейна, буд. 4)

про стягнення 1119709,95 грн. заборгованості за договором постачання природного газу № 2116/1718-БО-17 від 15.09.2017 р., у тому числі 901712,40 грн. основного боргу, 69212,24 грн. пені, 51705,49 грн. 3% річних, 97079,82 грн. інфляційних втрат,

секретар судового засідання: Павлюк В.Г.

від позивача: не з`явився;

від відповідача: Шульц В.С. (довіреність № 729 від 13.03.2020 р.; договір № 21/09/20 від 21.09.2020 р.).

Обставини справи:

Публічне акціонерне товариство Національна акціонерна компанія Нафтогаз України (далі НАК Нафтогаз України, позивач) звернулось до господарського суду Київської області з позовом до Комунального підприємства Калитянський (далі КП Калитянський, відповідач) про стягнення 1119709,95 грн. заборгованості за договором постачання природного газу № 2116/1718-БО-17 від 15.09.2017 р., у тому числі 901712,40 грн. основного боргу, 69212,24 грн. пені, 51705,49 грн. 3% річних, 97079,82 грн. інфляційних втрат.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на неналежне виконання КП Калитянський зобов`язань за договором № 2116/1718-БО-17 від 15.09.2017 р. в частині своєчасного проведення розрахунку за переданий у власність відповідача природний газ, у зв`язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача 901712,40 грн. основного боргу, 69212,24 грн. пені, 51705,49 грн. 3% річних, 97079,82 грн. інфляційних втрат, а також витрати зі сплати судового збору.

Ухвалою господарського суду Київської області від 12.05.2020 р. було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 11.06.2020 р.

11.06.2020 р. засобами електронного зв`язку до господарського суду Київської області від представника позивача надійшло клопотання № 14/4-3825-20 від 10.06.2020 р. (вх. № 11527/20 від 11.06.2020 р.) про проведення підготовчого засідання у даній справі за відсутності представника АТ Національна акціонерна компанія Нафтогаз України. Обґрунтовуючи вказане клопотання, позивач посилається на те, що постановою Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 р. Про запобігання поширенню на території України коронавірусу СОVID-19 було запроваджено карантинні заходи, а також на велику завантаженість працівників юридичного департаменту товариства, які здійснюють представництво останнього в судових установах.

Поряд з цим, АТ Національна акціонерна компанія Нафтогаз України повідомляє, що відзиву на позовну заяву від КП Білоцерківської міської ради Білоцерківтепломережа не отримувало, та зазначає, що позовні вимоги позивач підтримує у повному обсязі та не заперечує проти закриття підготовчого провадження і призначення даної справи до судового розгляду по суті.

У судове засідання 11.06.2020 р. представники та відповідача не з`явились. Водночас, про дату, час і місце судового засідання всі учасники процесу були повідомлені в порядку, передбаченому ГПК України.

Ухвалою господарського суду Київської області від 11.06.2020 р. підготовче засідання було відкладено на 06.07.2020 р.

У судовому засіданні 06.07.2020 р. представник позивача підтримувала позовні вимоги у повному обсязі; представник відповідача у судове засідання не з`явився. Водночас, про дату, час і місце судового засідання всі учасники процесу були повідомлені в порядку, передбаченому ГПК України.

Ухвалою господарського суду Київської області від 06.07.2020 р. підготовче засідання було відкладено на 03.08.2020 р.

03.08.2020 р. засобами електронного зв`язку до господарського суду Київської області від відповідача надійшло клопотання № 785 від 03.08.2020 р. (вх. № 16108/20 від 16.06.2020 р.), за змістом якого останній просить суд відкласти розгляд даної справи з огляду на введення в Україні та безпосередньо у КП Калитянський карантинних обмежень, у зв`язку з чим підприємство позбавлене можливості направити свого представника до суду.

У судовому засіданні 03.08.2020 р. представник позивача підтримував позовні вимоги, а вирішення клопотання відповідача про відкладення судового засідання у даній справі залишив на розсуд суду; представник відповідача у судове засідання не з`явився. Водночас, про дату, час і місце судового засідання всі учасники процесу були повідомлені в порядку, передбаченому ГПК України.

Ухвалою господарського суду Київської області від 03.08.2020 р. підготовче засідання було відкладено на 31.08.2020 р.

У судовому засіданні 31.08.2020 р. представник позивача підтримувала позовні вимоги у повному обсязі, а також заявила про надання суду всіх наявних у Акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України доказів, що мають значення для вирішення спору; представник відповідача у судове засідання 31.08.2020 р. не з`явився. Водночас, про дату, час і місце судового засідання всі учасники процесу були повідомлені належно в порядку, передбаченому ГПК України.

Ухвалою господарського суду Київської області від 31.08.2020 р. було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 24.09.2020 р.

У судовому засіданні 24.09.2020 р. представник відповідача просив суд відкласти розгляд справи для надання можливості КП Калитянський підготувати відзив на позовну заяву, зазначаючи про наявність поважних причин його ненадання, а саме відсутність протягом тривалого часу у штаті підприємства юриста, та те, що під час карантину підприємство, що має фактичне місцезнаходження в дитячому садку, не працювало; представник позивача позовні вимоги підтримував, проти клопотання відповідача про відкладення розгляду справи заперечував.

Ухвалою господарського суду Київської області від 24.09.2020 р. було оголошено перерву в судовому засіданні з розгляду справи № 911/1222/20 по суті до 15.10.2020 р.

15.10.2020 р. до господарського суду Київської області засобами електронного зв`язку від представника АТ НАК Нафтогаз України надійшло клопотання б/н від 15.10.2020 р. (вх. № 22361/20 від 15.10.2020 р.) про розгляд справи без участі представника позивача, відповідно до якого НАК Нафтогаз України зазначає, що від відповідача відзив на позовну заяву, або будь-які інші клопотання не надходили. Відтак, НАК «Нафтогаз України» вважає за можливе розглядати справу за наявними матеріалами справи. Також, у НАК «Нафтогаз України» відсутня можливість забезпечити явку свого уповноваженого представника в судове засідання у справі № 911/1222/20, яке призначено на 15.10.2020 р., з огляду на те, що з 12 березня 2020 р. на усій території України встановлено карантин (постанова Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу СОVID-19» від 11.03.2020 р. № 211), який наразі продовжено до 01 листопада 2020 року. З огляду на викладене, позивач просить суд визнати поважною причину неявки представника Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» в судове засідання у справі № 911/1222/20, призначене на 15.10.2020 р., та здійснювати розгляд справи за відсутності представника позивача.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Поряд з цим, згідно з ч. 4 ст. 202 ГПК України у разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Суд, розглянувши клопотання позивача, дійшов висновку щодо його задоволення, з огляду на можливість здійснювати розгляд справи за відсутності представника позивача.

15.10.2020 р. до господарського суду Київської області від КП Калитянський надійшла заява № 15/10 від 15.10.2020 р. (вх. № 22403/20 від 15.10.2020 р.) про залучення письмових доказів, згідно з якою відповідач зазначав, що станом на сьогоднішній день підприємство не має приміщення для розміщення персоналу, в зв`язку з чим працівники підприємства працюють дистанційно, що ускладнювало участь представника відповідача в судовому засіданні. Зазначені обставини підтверджуються листом директора ДНЗ «Зірочка», в приміщенні якого розміщувалось підприємство (копія листа додається). 21.09.2020 р. відповідачем було укладено договір про надання юридичних послуг з фахівцем у галузі права, таким чином забезпечити участь представника КП «Калитянський» стало можливим лише після 21.09.2020 р.

Також 15.10.2020 р. до господарського суду Київської області від КП Калитянський надійшла заява № 15/10 від 15.10.2020 р. (вх. № 22402/20 від 15.10.2020 р.) про колегіальний розгляд справи, відповідно до якої відповідач, керуючись ч. 1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, вважає, що зазначена справа має бути розглянута колегіально у складі 3-х суддів, у зв`язку з чим просить суд розглянути справу № 911/1222/20 за позовом АТ «НАК «Нафтогаз України» до КП «Калитянський» про стягнення заборгованості за договором постачання природного газу колегіально у складі трьох суддів.

Суд протокольною ухвалою відмовив у задоволенні клопотання представника відповідача про колегіальний розгляд справи у зв`язку з його необгрунтованістю, з огляду на таке.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України справи у судах першої інстанції розглядаються суддею одноособово, крім випадків, визначених цим Кодексом. Будь-яку справу, що відноситься до підсудності суду першої інстанції, залежно від категорії і складності справи, може бути розглянуто колегіально у складі трьох суддів, крім справ, які розглядаються в порядку наказного і спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч. 10 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, якщо справа має розглядатись суддею одноособово, але цим кодексом передбачена можливість колегіального розгляду такої справи, питання про призначення колегіального розгляду вирішується до закінчення підготовчого засідання у справі (до початку розгляду справи, якщо підготовче засідання не проводиться) суддею, який розглядає справу, за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи, про що постановляється ухвала.

Водночас, як слідує з матеріалів справи, ухвалою від 31.08.2020 р. було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 24.09.2020 р. У судовому засіданні з розгляду справи по суті 24.09.2020 р. було оголошено перерву до 15.10.2020 р.

Отже, КП «Калитянський» звернулось із заявою про колегіальний розгляд даної справи на стадії розгляду справи по суті, що протирічить зазначеним вище вимогам ч. 10 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України.

З урахуванням зазначеного, заява КП Калитянський № 15/10 від 15.10.2020 р. (вх. № 22402/20 від 15.10.2020 р.) про колегіальний розгляд справи залишена судом без задоволення.

У судовому засіданні 15.10.2020 р. представник відповідача усно заперечував проти задоволення позовних вимог та зазначав про те, що природний газ за договором № 2116/1718-БО-17 від 15.09.2017 р. було закуплено не для потреб відповідача, а для потреб інших юридичних осіб. Поряд з цим, представник відповідача зазначав, що для закупівлі газу для споживання трьох юридичних осіб (2 школи та дитячий садок) потрібно було витратити значні кошти в тендерних процедурах закупівель, у зв`язку з чим газ було закуплено відповідачем. Крім того, представник відповідача не вважає, що КП «Калитянський» є належним відповідачем у даній справі, оскільки, як зазначалось вище, газ, поставлений за спірним договором, він не споживав.

У судовому засіданні 15.10.2020 р. було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд

встановив:

15.09.2017 р. між Публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (на даний час - Акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України») (постачальник) та Комунальним підприємством Калитянський (споживач) було укладено договір № 2116/1718-БО-17 постачання природного газу, відповідно до п. 1.1 якого постачальник зобов`язався поставити споживачеві у 2017-2018 роках природний газ, а споживач зобов`язався прийняти та оплатити газ на умовах договору.

Згідно з п. 2.1 договору постачальник передає споживачу з 01.10.2017 р. по 31.03.2018 р. природний газ орієнтовним обсягом до 213,0 тис.куб.м.

У відповідності з п. 3.7 договору приймання-передача природного газу, переданого постачальником споживачеві у відповідному місяці постачання, оформлюється актом приймання-передачі.

Пунктом 5.2 договору визначено, що ціна за 1000 куб. метрів природного газу за цим договором становить 9488,64 грн.

Відповідно до п. 6.1 договору оплата за природний газ здійснюється споживачем виключно коштами. Остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ здійснюється до 25 числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Згідно з п. 8.2 договору, у разі невиконання п. 6.1 цього договору споживач зобов`язується сплатити постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховану від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Пунктом 10.3 договору визначено, що строк, у межах якого сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист своїх прав за цим договором, у тому числі - щодо стягнення основної заборгованості, пені, штрафів, інфляційних нарахувань, відсотків річних, становить п`ять років.

Договір набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін, за їх наявності, і діє в частині реалізації газу з 01.10.2017 р. до 31.03.2018 р. (включно), а в частині проведення розрахунків до їх повного здійснення (п. 12.1 договору).

03.04.2018 р. між ПАТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» та КП Калитянський було укладено додаткову угоду № 2 до договору № 2116/1718-БО-17 від 15.09.2017 р., відповідно до п. 1 якої до п. 2.1 договору було додано наступний абзац: «Постачальник передає споживачу з 01.04.2018 р. по 31.05.2018 р. природний газ орієнтовним обсягом до 15,0 тис.куб.м.», а п. 2 якої п. 12.1 договору було викладено в наступній редакції: «Договір набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін, за їх наявності, і діє в частині реалізації газу з 01.10.2017 р. до 31.05.2018 р. (включно), а в частині проведення розрахунків до їх повного здійснення».

На виконання умов договору № 2116/1718-БО-17 від 15.09.2017 р. НАК «Нафтогаз України» було поставлено КП Калитянський природний газ на загальну суму 1344872,40 грн., що підтверджується актами приймання-передачі природного газу, у тому числі від 31.10.2017 р. на суму 97068,79 грн., від 30.11.2017 р. на суму 184895,64 грн., від 31.12.2017 р. на суму 154114,49 грн., від 31.01.2018 р. на суму 368946,79 грн., від 28.02.2018 р. на суму 268319,76 грн., від 31.03.2018 р. на суму 271526,93 грн., підписаними повноважними представниками сторін та скріпленими їх печатками.

КП Калитянський було частково оплачено поставлений НАК «Нафтогаз України» газ в сумі 443160,00 грн., що підтверджується виписками з банківського рахунку позивача, у тому числі від 29.11.2017 р. в сумі 40500,00 грн., від 30.11.2017 р. в сумі 30000,00 грн., від 08.12.2017 р. в сумі 100000,00 грн., від 22.12.2017 р. в сумі 100000,00 грн., від 26.12.2017 р. в сумі 15000,00 грн., від 28.12.2017 р. на суму 26160,00 грн., від 17.01.2018 р. в сумі 17200,00 грн., від 22.01.2018 р. в сумі 8800,00 грн., від 23.01.2018 р. в сумі 14000,00 грн., від 24.01.2018 р. в сумі 17000,00 грн., від 25.01.2018 р. в сумі 20100,00 грн., від 26.01.2018 р. в сумі 11000,00 грн., від 29.01.2018 р. в сумі 10400,00 грн., від 30.01.2018 р. в сумі 5000,00 грн., від 31.01.2018 р. в сумі 13000,00 грн., від 01.02.2018 р. в сумі 9000,00 грн., від 02.02.2018 р. в сумі 5000,00 грн., від 05.02.2018 р. в сумі 1000,00 грн.

Проте, в порушення своїх договірних зобов`язань, відповідач за поставлений газ у повному обсязі не розрахувався, у зв`язку з чим за ним утворилася заборгованість перед позивачем, що і стало підставою для звернення останнього з даним позовом до суду.

Згідно приписів статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є таке правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зазначена норма кореспондується з приписами статті 193 Господарського кодексу України.

Так, у відповідності до ч. 1 статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно з ч. 2 статті 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно з приписами ч. 7 статті 193 Господарського кодексу України не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язання, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Приписами статті 530 ЦК України передбачено, що, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За своєю правовою природою правочин, який відбувся між позивачем та відповідачем, є договором поставки.

Згідно з ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з ч. 1 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ч. 2 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Як зазначено у ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Як слідує з матеріалів справи, відповідачем не був оплачений на користь позивача природний газ в сумі 901712,40 грн.

Приписами статей 73, 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до статей 76-79 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідач відзиву на позов, контррозрахунку суми боргу або доказів оплати заборгованості за договором № 2116/1718-БО-17 від 15.09.2017 р. суду не надав.

При цьому, суд оцінює критично заперечення представника відповідача щодо того, що природний газ було закуплено не для потреб відповідача і що КП Калитянський не є належним відповідачем, оскільки фактично не споживало природний газ за договором № 2116/1718-БО-17 від 15.09.2017 р., оскільки зазначений договір № 2116/1718-БО-17 від 15.09.2017 р. на постачання природного газу було укладено безпосередньо між відповідачем - КП Калитянський та позивачем - НАК «Нафтогаз України». Водночас, природний газ було поставлено позивачем і прийнято відповідачем на загальну суму 1344872,40 грн., що підтверджується актами приймання-передачі природного газу, підписаними повноважними представниками обох сторін та скріпленими їх печатками. Поряд з цим, слід також відзначити і те, що КП Калитянський було частково оплачено поставлений НАК «Нафтогаз України» газ в сумі 443160,00 грн., що підтверджується виписками з банківського рахунку позивача, копії яких долучено до матеріалів справи.

Отже, за наявними матеріалами справи факт порушення відповідачем зобов`язань судом встановлений та по суті відповідачем не спростований.

З огляду на викладене, вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості за договором № 2116/1718-БО-17 від 15.09.2017 р., з урахуванням встановлення судом факту наявності заборгованості відповідача перед позивачем у сумі 901712,40 грн., є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Також позивач просив суд стягнути з відповідача 69212,24 грн. пені.

Як зазначалося вище, пунктом 8.2 договору передбачено, що у разі невиконання п. 6.1 цього договору споживач зобов`язується сплатити постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховану від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

В силу вимог ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Порушенням зобов`язання відповідно до ст. 610 ЦК України є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 216 Господарського кодексу України передбачено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно з приписами ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до вимог ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

З долученого до матеріалів справи розрахунку пені вбачається, що заявлений до стягнення розмір пені було визначено позивачем в сумі 69212,24 грн., нарахованої на заборгованість відповідача з урахуванням часткових оплат щодо кожного акту приймання-передачі природного газу окремо, у тому числі за період з 28.11.2017 р. до 28.11.2017 р. на суму 97068,79 грн. в сумі 43,61 грн., з 29.11.2017 р. до 29.11.2017 р. на суму 56568,79 грн. в сумі 25,42 грн., з 30.11.2017 р. до 07.12.2017 р. на суму 26568,79 грн. в сумі 95,50 грн., з 26.01.2018 р. до 28.01.2018 р. на суму 36318,92 грн. в сумі 45,67 грн., з 29.01.2018 р. до 29.01.2018 р. на суму 25918,92 грн. в сумі 10,86 грн., з 30.01.2018 р. до 30.01.2018 р. на суму 20918,92 грн. в сумі 8,77 грн., з 31.01.2018 р. до 31.01.2018 р. на суму 7918,92 грн. в сумі 3,32 грн., з 27.02.2018 р. до 26.08.2018 р. на суму 361865,71 грн. в сумі 27455,20 грн., з 27.03.2018 р. до 26.09.2018 р. на суму 268319,76 грн. в сумі 20695,17 грн., з 26.04.2018 р. до 25.10.2018 р. на суму 271526,93 грн. в сумі 20828,72 грн., який є арифметично вірним та обґрунтованим, у зв`язку з чим пеня підлягає стягненню з відповідача в заявленому позивачем розмірі.

Крім того, позивач просив суд стягнути з відповідача 51705,49 грн. 3% річних та 97079,82 грн. інфляційних втрат.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З долученого до матеріалів справи розрахунку 3% річних вбачається, що розмір 3% річних було визначено позивачем у сумі 51705,49 грн., нарахованій на заборгованість відповідача з урахуванням часткових оплат щодо кожного акту приймання-передачі природного газу окремо, у тому числі з 28.11.2017 р. до 28.11.2017 р. на суму 97068,79 грн. в сумі 7,98 грн., з 29.11.2017 р. до 29.11.2017 р. на суму 56568,79 грн. в сумі 4,65 грн., з 30.11.2017 р. до 07.12.2017 р. на суму 26568,79 грн. в сумі 17,47 грн., з 26.01.2018 р. до 28.01.2018 р. на суму 36318,92 грн. в сумі 8,96 грн., з 29.01.2018 р. до 29.01.2018 р. на суму 25918,92 грн. в сумі 2,13 грн., з 30.01.2018 р. до 30.01.2018 р. на суму 20918,92 грн. в сумі 1,72 грн., з 31.01.2018 р. до 31.01.2018 р. на суму 7918,92 грн. в сумі 0,65 грн., з 27.02.2018 р. до 19.02.2020 р. на суму 361865,71 грн. в сумі 21499,68 грн., з 27.03.2018 р. до 19.02.2020 р. на суму 268319,76 грн. в сумі 15324,30 грн., з 26.04.2018 р. до 19.02.2020 р. на суму 271526,93 грн. в сумі 14837,95 грн., який є арифметично вірним та обґрунтованим, у зв`язку з чим 3% річних підлягають стягненню з відповідача в заявленому позивачем розмірі.

Розмір інфляційних втрат, визначений позивачем, становить 97079,82 грн., нарахованих на заборгованість відповідача з урахуванням часткових оплат щодо кожного акту приймання-передачі природного газу окремо, у тому числі за період з березня 2018 року до січня 2020 року включно на суму 368946,79 грн. в сумі 42549,37 грн., з квітня 2018 року до січня 2020 року включно на суму 268319,76 грн. в сумі 28287,25 грн., з травня 2018 року до січня 2020 року включно на суму 271526,93 грн. в сумі 26243,20 грн., є обґрунтованим та арифметично вірним, у зв`язку з чим інфляційні втрати підлягають стягненню з відповідача в заявленому позивачем розмірі.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку щодо задоволення позовних вимог Акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України у повному обсязі.

Судові витрати відповідно до п. 2 ч. 1, п. 1 ч. 4, ч. 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 76-80, 123, 129, 232, 233, 236-238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Комунального підприємства Калитянський (07420, Київська обл., Броварський р-н, смт. Калита, вул. Ювілейна, буд. 4, код 31781077) на користь Акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України (01601, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6, код 20077720) 901712 (дев`ятсот одну тисячу сімсот дванадцять) грн. 40 коп. основного боргу, 69212 (шістдесят дев`ять тисяч двісті дванадцять) грн. 24 коп. пені, 51705 (п`ятдесят одну тисячу сімсот п`ять) грн. 49 коп. 3% річних, 97079 (дев`яносто сім тисяч сімдесят дев`ять) грн. 82 коп. інфляційних втрат, 16795 (шістнадцять тисяч сімсот дев`яносто п`ять) грн. 65 коп. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Згідно з приписами ч.ч. 1, 2 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до вимог статті 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 26.10.2020 р.

Суддя В.М. Бабкіна