УХВАЛА

м. Київ

26.10.2020Справа № 910/10430/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Бондарчук В.В., за участю секретаря судового засідання Ярошевської І.О., розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Енсоль», м. Івано-Франківськ

до Державного підприємства «Енергоринок», м. Київ

третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Кабінет Міністрів України, м. Київ

третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Міністерство енергетики України, м. Київ

третя особа-3, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, м. Київ

про стягнення 847 820,12 грн,

Представники сторін:

від позивача: не з`явилися;

від відповідача: Шевчук А.В., довіреність №48 від 25.05.2020;

від третьої особи-1: Фартушна В.Л., витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань;

від третьої особи-2: не з`явилися;

від третьої особи-3: не з`явилися.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Енсоль» (далі - ТзОВ «Енсоль»/позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Державного підприємства «Енергоринок» (далі - ДП «Енергоринок»/відповідач) про стягнення 847 820,12 грн заборгованості, у зв`язку із неналежним виконанням зобов`язань за договором №15928/01 від 19.12.2018.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 22.07.2020 прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначив підготовче засідання на 17.08.2020.

10.08.2020 до канцелярії суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

17.08.2020 суд відклав підготовче засідання на 21.09.2020 у зв`язку із клопотанням сторін про надання можливості врегулювати спір мирним шляхом.

18.09.2020 через канцелярію суду від відповідача надійшли клопотання про залучення до участі у справі третіх осіб без самостійних вимог щодо предмета спору.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 21.09.2020 залучив до участі у справі Кабінет Міністрів України, Міністерство енергетики України та Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг третіми особами-1, -2, -3, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача та відклав підготовче засідання на 26.10.2020.

05.10.2020 до канцелярії суду від позивача надійшла заява про відмову від позову, в якій позивач також просить повернути 50% сплаченого судового збору з Державного бюджету України.

У підготовче засідання 26.10.2020 з`явились представники відповідача та третьої особи-1; представники позивача, третьої особи-2 та третьої особи-3 до суду не з`явились, причини неявки суду не повідомили.

У підготовчому засіданні 26.10.2020 представники відповідача та третьої особи-1 не заперечували проти прийняття відмови позивача від позову та закриття провадження у справі.

Розглянувши заяву позивача про відмову від позову, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 46 ГПК України позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) - на будь-якій стадії судового процесу.

Частиною 1 ст. 191 ГПК України передбачено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Дослідивши матеріали справи та подану заяву про відмову від позову, суд дійшов висновку, що відмова ТзОВ «Енсоль» від позовних вимог не суперечить законодавству України та не порушує права інших осіб. Зокрема, судом встановлено, що від імені позивача, заява про відмову від позову підписана директором ТзОВ «Енсоль» - Леник І.М., повноваження якого підтверджено витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Виходячи зі змісту поданої заяви, наслідки відмови від позову, передбачені ст. 231 ГПК України, позивачу відомі та зрозумілі.

За таких обставин, заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Енсоль» про відмову від позову до Державного підприємства «Енергоринок», за участю третіх осіб-1, -2, -3, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Кабінету Міністрів України, Міністерства енергетики України та Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, про стягнення 847 820,12 грн підлягає прийняттю судом.

Згідно приписів ч. 3 ст. 191 ГПК України, у разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 231 ГПК України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом.

У зв`язку з тим, що позивач з власної ініціативи у письмовій заяві відмовився від позову і відмова прийнята господарським судом, провадження у справі підлягає закриттю.

Частиною 4 статті 231 ГПК України встановлено, що про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Згідно пункту 5 частини 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Разом з тим, положеннями частини 3 статті 7 Закону «Про судовий збір» визначено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Частиною 5 статті 7 Закону України «Про судовий збір» визначено, що повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики.

Згідно ч. 2 ст. 9 Закону України «Про судовий збір», суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

У якості доказу на підтвердження сплати судового збору за подання позовної заяви позивачем надано платіжне доручення №658 від 14.07.2020 на суму 12 717,30 грн. Вказана сума судового збору зарахована до спеціального фонду державного бюджету України, що підтверджується відповідною довідкою.

За приписами ч. 5 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики.

Відповідно до п. 5 Наказу Міністерства фінансів України від 03.09.2013 № 787 «Про затвердження Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевого бюджетів», у разі повернення судового збору (крім помилково зарахованого) до органу Казначейства подається оригінал або належним чином засвідчена копія ухвали суду.

Ухвала суду подається платником до органу Казначейства разом з його заявою про повернення коштів з бюджету та оригіналом або копією документа на переказ або паперовою копією електронного розрахункового документа, які підтверджують перерахування коштів до бюджету (у разі знаходження оригіналу документа на переказ, який підтверджує зарахування судового збору до бюджету, в матеріалах судової справи та зазначення про це в ухвалі суду).

Таким чином, враховуючи висновки суду про закриття провадження у справі у зв`язку із відмовою позивача від позову, а також клопотання останнього про повернення з Державного бюджету України 50% сплаченого судового збору, 6 358,65 грн підлягає поверненню позивачу.

Керуючись ст.ст. 231, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Прийняти відмову Товариства з обмеженою відповідальністю «Енсоль» від позову.

2. Провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Енсоль» до Державного підприємства «Енергоринок», за участю третіх осіб-1, -2, -3, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Кабінету Міністрів України, Міністерства енергетики України та Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, про стягнення 847 820,12 грн - закрити.

3. Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Енсоль» (76018, місто Івано-Франківськ, вулиця Богдана Хмельницького, будинок 69; ідентифікаційний код 41522323) з Державного бюджету України судовий збір у розмірі 6 358 (шість тисяч триста п`ятдесят вісім) грн 65 коп, сплачений відповідно до платіжного доручення №658 від 14.07.2020.

4. Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Енсоль» оригінал платіжного доручення №658 від 14.07.2020, замінивши відповідною копією у матеріалах справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів за правилами, передбаченому ст.ст. 253-259, з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 розділу XI «Перехідні положення».

Повний текст ухвали складено: 27.10.2020.

Суддя В.В. Бондарчук