ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2020 року Справа № 918/158/20

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Миханюк М.В., суддя Саврій В.А. , суддя Коломис В.В.

секретар судового засідання Полюхович І.Г.

за участю представників сторін:

позивача: Мовчуна А.І., представника за довіреністю №08-320 від 25.02.2020

відповідача 1: не з`явився

відповідача 2: не з`явився

відповідача 3: не з`явився

відповідача 4: не з`явився

відповідача 5: Терещенко О.М., адвоката, ордер серія ВК №1011209 від 08.10.2020

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Рівненської міської ради на рішення господарського суду Рівненської області, ухваленого 12.08.20р. суддею Войтюком В.Р. об 08:37 год. у м.Рівному, повний текст складено 14.08.20р. у справі № 918/158/20

за позовом: Рівненської міської ради

до відповідачів: Комунального підприємства "Реєстраційний центр "Полісся" Кузьмівської сільської ради Сарненського району Рівненської області - 1, Виконавчого комітету Грушвицької сільської ради Рівненського району Рівненської області - 2, Виконавчого комітету Мирогощанської сільської ради Дубенського району Рівненської області - 3, Товариства з додатковою відповідальністю "Рівнефармація" - 4, Товариства з обмеженою відповідальністю "Трейд Системи" - 5

про визнання протиправними та скасування рішень, усунення перешкод в користуванні та розпорядженні земельною ділянкою

ВСТАНОВИВ:

Рівненська міська рада (далі - позивач) звернулася до господарського суду Рівненської області із позовною заявою до відповідачів Комунального підприємства "Реєстраційний центр "Полісся" Кузьмівської сільської ради Сарненського району Рівненської області - 1 (далі - відповідач - 1), Виконавчого комітету Грушвицької сільської ради Рівненського району Рівненської області - 2 (далі - відповідач - 2), Виконавчого комітету Мирогощанської сільської ради Дубенського району Рівненської області - 3 (далі - відповідач - 3), Товариства з обмеженою додатковою "Рівнефармація" - 4 (далі - відповідач - 4), Товариства з обмеженою відповідальністю "Трейд Системи" - 5 (далі - відповідач - 5) про визнання протиправними та скасування рішень, усунення перешкод в користуванні та розпорядженні земельною ділянкою.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує наступними обставинами.

Як зазначає позивач згідно інформаційної довідки № 196797646 від 20 січня 2020 року державним реєстратором прав на нерухоме майно Комунального підприємства "Реєстраційний центр "Полісся" Кузьмівської сільської ради Сарненського району Рівненської області Ютовцем Олегом Федоровичем прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відповідно до якого за Товариством з додатковою відповідальністю "Рівнефармація", зареєстровано право власності на будівлю, приміщення аптеки, за адресою: Рівненська обл., м. Рівне, майдан Незалежності, будинок 3 . Складовою частиною об`єкта нерухомого майна вказано навіс, "а".

Надалі державним реєстратором прав на нерухоме майно Комунального підприємства "Реєстраційний центр "Полісся" Кузьмівської сільської ради Сарненського району Рівненської області Ютовцем Олегом Федоровичем прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відповідно до якого за Товариством з додатковою відповідальністю "Рівнефармація" зареєстровано право власності на навіс "а" адресою: Рівненська обл., м. Рівне, майдан Незалежності, будинок 3 .

Надалі державним реєстратором прав на нерухоме майно Виконавчого комітету Грушвицької сільської ради Рівненського району Рівненської області Насанович Наталією Анатоліївною прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відповідно до якого загальну площу об`єкта нерухомого майна за адресою: Рівненська обл., м. Рівне, майдан Незалежності, будинок 3 змінено з 41,6 на 28,8 кв. м.

Надалі державним реєстратором прав на нерухоме майно Виконавчого комітету Мирогощанської сільської ради Дубенського району Рівненської області Чернацькою Оксаною Володимирівною прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відповідно до якого за Товариством з обмеженою відповідальністю "Трейд Системи" зареєстровано право власності на навіс за адресою: Рівненська обл., м. Рівне, майдан Незалежності, будинок 3 .

На думку позивача прийняті рішення державного реєстратора Ютовця О. Ф. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, рішення державного реєстратора Виконавчого комітету Грушвицької сільської ради Рівненського району Рівненської області Насанович Н.А. та рішення державного реєстратора Виконавчого комітету Мирогощанської сільської ради Дубенського району Рівненської області Чернацької О.В. є протиправними.

Позивач зазначає, що при прийнятті рішень про державну реєстрацію відповідачами порушено норми статей 3, 5, 10, 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Вищевказаними рішеннями порушено права Рівненської міської ради як власника земельної ділянки під об`єктом, на який зареєстровано право власності.

Окрім того, позивач вказує на обставину того, що останнім не надано земельну ділянку у власність чи користування Товариству з додатковою відповідальністю "Рівнефармація" або Товариству з обмеженою відповідальністю "Трейд Системи", а навіс встановлено без дотримання норм чинного законодавства та без згоди власника земельної ділянки, тому на думку останнього наявні підстави, передбачені статтею 152 Земельного кодексу України та статтею 391 Цивільного кодексу України для зобов`язання Товариства з додатковою відповідальністю "Рівнефармація" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Трейд Системи" усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою площею 48 м2 на майдані Незалежності, 3 шляхом знесення навісу та приведення цієї земельної ділянки у стан який існував до встановлення навісу.

Рішенням Господарського суду Рівненської області від 12 серпня 2020 року по справі №918/158/20 заяву про збільшення розміру позовних вимог - залишено без розгляду. В задоволенні позову Рівненської міської ради до відповідачів Комунального підприємства "Реєстраційний центр "Полісся" Кузьмівської сільської ради Сарненського району Рівненської області - 1, Виконавчого комітету Грушвицької сільської ради Рівненського району Рівненської області - 2, Виконавчого комітету Мирогощанської сільської ради Дубенського району Рівненської області - 3, Товариства з обмеженою додатковою "Рівнефармація" - 4, Товариства з обмеженою відповідальністю "Трейд Системи" - 5 про визнання протиправними та скасування рішень, усунення перешкод в користуванні та розпорядженні земельною ділянкою - відмовлено.

В обґрунтування рішення, суд з посиланням на ст. 55 Конституції України, ст. ст. 15, 16 ЦК України, ст. 4 ГПК України, рішення Європейського суду з прав людини у справі «Дорани проти Ірландії» від 31.07.2003, постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.08.2018 у справі №925/1265/16, від 05.06.2018 у справі №338/180/17, від 11.09.2018 у справі №905/1926/16, від 30.01.2019 у справі №569/17272/15-ц, від 05.06.2019 у справі №911/1580/18, від 12.03.2019 у справі №911/3594/17, ст. ст. 2, 11, 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», вказав, що ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). Таким чином, позовні вимоги про визнання протиправним на скасування рішення (без припинення речового права) в даному випадку не можуть забезпечити захисту порушеного права позивача, отже, суд вважає, що такий спосіб захисту не є належним у розумінні положень чинного законодавства. А тому, суд прийшов до висновку про відмову в позові, оскільки позивачем обрано невірний спосіб захисту свого порушеного права.

Не погодившись з ухваленим рішенням, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Рівненської області від 12 серпня 2020 року у справі № 918/158/20 та задоволити позов Рівненської міської ради з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог.

Вважає рішення господарського суду першої інстанції таким, що прийняте з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, з неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, а висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи.

Зокрема, з посиланням на постанову Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 11.03.2020 № 211, підпункт 3 пункту 11 Розділу І Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30 березня 2020 року № 540-ІХ розділ X «Прикінцеві положення», пункт 1 Розділу І, п. ІІ розділу ІІ Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 18 червня 2020 року № 731-ІХ (набрав чинності 17.07.2020) вказує, що не погоджується із рішенням в частині залишення без розгляду заяви про збільшення розміру позовних вимог, оскільки така заява була подана 06.08.2020, тобто з дотриманням процесуальних строків.

Крім того, з посиланням на ст. 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ст. 21 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» зазначає, що державній реєстрації не підлягають речові права та їх обтяження, зокрема, на малі архітектурні форми, до яких і належить навіс. Разом з тим, з посиланням на ст. ст. 10, 11, 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», п. п. 10-1, 41 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року №1127 зауважує, що для державної реєстрації права власності на новозбудований об`єкт нерухомого майна подаються: 1) документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта; 2) технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна; 3) документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси; 4) письмова заява або договір співвласників про розподіл часток у спільній власності на новозбудований об`єкт нерухомого майна (у разі, коли державна реєстрація проводиться щодо майна, що набувається у спільну часткову власність); 5) договір про спільну діяльність або договір простого товариства (у разі, коли державна реєстрація проводиться щодо майна, будівництво якого здійснювалось у результаті спільної діяльності). Проте, всупереч наведеному вище, як вказує апелянт, прийняття спірних рішень про державну реєстрацію відповідачами здійснювалося за відсутності документів, що відповідно до вимог законодавства засвідчують прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта та без використання відомостей Єдиного реєстру дозвільних документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів.

На переконання апелянта, при прийнятті рішень про державну реєстрацію відповідачами порушено норми статей 3, 5, 10, 24 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Разом з тим, вважає, що вищевказаними рішеннями порушено права Рівненської міської ради як власника земельної ділянки під об`єктом, на який зареєстровано право власності.

Також, з посиланням на ст.ст. 13, 14, 142, 145 Конституції України, ст. 152 Земельного кодексу України, ст. 391 ЦК України, вказує, що оскільки Рівненська міська рада не надавала земельну ділянку у власність чи користування Товариству з додатковою відповідальністю «Рівнефармація» або Товариству з обмеженою відповідальністю «Трейд Системи», а навіс було встановлено без дотримання норм чинного законодавства та без згоди власника земельної ділянки, то наявні підстави, передбачені статтею 152 Земельного кодексу України та статтею 391 Цивільного кодексу України для зобов`язання Товариства з додатковою відповідальністю «Рівнефармація», та Товариства з обмеженою відповідальністю «Трейд Системи» усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою площею 48 м2 на майдані Незалежності, 3 шляхом знесення навісу та приведення цієї земельної ділянки у стан який існував до встановлення навісу.

Разом з тим, з посиланням на ст. 5 ГПК України, ст.ст. 16, 21, 334 ЦК України, ст.ст. 2, 5, 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ст. 21 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», постанови Верховного Суду від 23.06.2020 у справі №922/2589/19, від 08.07.2020 у справі №918/850/17 скаржник не погоджується із місцевим господарським судом про те, що ним було відмовлено в позові, оскільки позивачем було обрано невірний спосіб захисту свого порушеного права.

У відзиві на апеляційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю «Трейд Системи» наводить свої міркування на спростування доводів скаржника та вказує на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції.

Просить залишити рішення Господарського суду Рівненської області від 12 серпня 2020 року по справі № 918/158/20 без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Відзивів на апеляційну скаргу від Комунального підприємства "Реєстраційний центр "Полісся" Кузьмівської сільської ради Сарненського району Рівненської області, Виконавчого комітету Грушвицької сільської ради Рівненського району Рівненської області, Виконавчого комітету Мирогощанської сільської ради Дубенського району Рівненської області, Товариства з додатковою відповідальністю "Рівнефармація" не надійшло, що відповідно до ч. 3 ст. 263 ГПК України не перешкоджає перегляду оскарженого рішення. Крім того, зазначені відповідачі не скористалася правом участі під час апеляційного перегляду справи та не забезпечили явку своїх представників у судове засідання апеляційного господарського суду, хоча про дату, час та місце апеляційного перегляду справи повідомлялися заздалегідь та належним чином, про, що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 153, 156-161, т. 3)

Крім того, від Комунального підприємства "Реєстраційний центр "Полісся" Кузьмівської сільської ради Сарненського району Рівненської області повернувся поштовий конверт із ухвалою суду від 28.09.20 про відкриття апеляційного проводження з відміткою інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення (а.с. 157-159, т. 3).

Відповідно до п. 11 листа №01-8/123 від 15.03.2007 Вищого господарського суду України Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2006 році до повноважень господарських судів не віднесено встановлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

Пунктом 3.9.1 Постанови №18 від 26.12.2011 Пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції визначено, що за змістом ст. 64 Господарського процесуального кодексу України, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв`язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Доказом такого повідомлення в разі неповернення ухвали підприємством зв`язку може бути й долучений до матеріалів справи та засвідчений самим судом витяг з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв`язку Укрпошта щодо відстеження пересилання поштових відправлень, який містить інформацію про отримання адресатом відповідного поштового відправлення, або засвідчена копія реєстру поштових відправлень суду.

Як убачається із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань КП "Реєстраційний центр "Полісся" Кузьмівської сільської ради Сарненського району Рівненської області знаходиться за адресою: 34561, Рівненська обл., Сарненський р-н, с. Кузьмівка, вул. Центральна, 83 (на яку і було надіслано ухвалу суду про відкриття апеляційного провадження), проте вказано, що підприємство перебуває в стані припинення з 12.04.2019.

Отже, враховуючи норми ст.ст.269, 273 ГПК України про межі перегляду справ в апеляційній інстанції, строки розгляду апеляційної скарги, та той факт, що неявка в засідання суду представників відповідачів, належним чином та відповідно до законодавства повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає перегляду оскарженого рішення, колегія суддів визнала за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності представників останніх, за наявними у справі доказами.

У судовому засіданні представник позивача підтримав апеляційну скаргу в повному обсязі та надав пояснення на обґрунтування своєї позиції. Просить скасувати рішення Господарського суду Рівненської області від 12 серпня 2020 року у справі № 918/158/20 та задоволити позов Рівненської міської ради з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог.

Представник відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Трейд Системи" заперечила проти задоволення апеляційної скарги з підстав викладених у відзиві та надала пояснення на обґрунтування своєї позиції. Просить рішення господарського суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача 5, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши повноту з`ясування та доведеність всіх обставин, що мають значення для справи, відповідність висновків, викладених в рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи, правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права при винесенні оскарженого рішення, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду встановила наступне.

Згідно інформаційної довідки № 196797646 від 20 січня 2020 року державним реєстратором прав на нерухоме майно Комунального підприємства "Реєстраційний центр "Полісся" Кузьмівської сільської ради Сарненського району Рівненської області Ютовцем Олегом Федоровичем прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 42162211 від 20 липня 2018 року.

Згідно даного рішення за Товариством з додатковою відповідальністю "Рівнефармація", , зареєстровано право власності на будівлю, приміщення аптеки, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101 за адресою: Рівненська обл., м. Рівне, майдан Незалежності, будинок 3 . Складовою частиною об`єкта нерухомого майна вказано навіс, а.

Підставою прийняття рішення зазначено наказ органу Фонду державного майна, серія та номер: 334, виданий 30 квітня 1999 року, видавник: Регіональне відділення Фонду державного майна України по Рівненській області, технічний паспорт, серія та номер: б/н, виданий 13 липня 2018 року, видавник: ФОП Власюк Андрій Петрович, Інвентаризаційна справа № 13/07-01; державний акт на право постійного користування землею, серія та номер: Серія РВ 00272, виданий 20 листопада 2000 року, видавник: Рівненська міська рада.

Державним реєстратором прав на нерухоме майно Комунального підприємства "Реєстраційний центр "Полісся" Кузьмівської сільської ради Сарненського району Рівненської області Ютовцем Олегом Федоровичем прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 42391501 від 04 серпня 2018 року.

Згідно даного рішення за Товариством з додатковою відповідальністю "Рівнефармація", , зареєстровано право власності на навіс, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101 за адресою: Рівненська обл., м. Рівне, майдан Незалежності, будинок 3 .

Підставою прийняття рішення зазначено висновок про технічну можливість поділу, серія та номер: 03-08-5/18, виданий 03 серпня 2018 року, видавник: ФОП Власюк Андрій Петрович технічний паспорт, серія та номер: б/н, виданий 03.08.2018, видавник: ФОП Власюк Андрій Петрович, Інвентаризаційна справа № 13/07-01а; державний акт на право постійного користування землею, серія та номер: Серія РВ 00272, виданий 20 листопада 2000 року, видавник: Рівненська міська рада.

Державним реєстратором прав на нерухоме майно Виконавчого комітету Грушвицької сільської ради Рівненського району Рівненської області Насанович Наталією Анатоліївною прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 45145207 від 17 грудня 2018 року.

Згідно даного рішення загальну площу об`єкта нерухомого майна з реєстраційним номером 101 за адресою: Рівненська обл., м. Рівне, майдан Незалежності, будинок 3 змінено з 41,6 на 28,8 кв. м.

Підставою прийняття рішення зазначено довідка, серія та номер: 9, виданий 17 грудня 2018 року, видавник ФОП Волков Юрій Валентинович; технічний паспорт, серія та номер: 13/07-1, виданий 03.08.2018, видавник ФОП Власюк Андрій Петрович.

Державним реєстратором прав на нерухоме майно Виконавчого комітету Мирогощанської сільської ради Дубенського району Рівненської області Чернацькою Оксаною Володимирівною прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 44646679 від 22 січня 2019 року.

Згідно даного рішення за Товариством з обмеженою відповідальністю "Трейд Системи", , зареєстровано право власності на навіс, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101 за адресою: Рівненська обл., м. Рівне, майдан Незалежності, будинок 3 .

Підставою прийняття рішення зазначено акт прийому - передачі нерухомого майна, серія та номер: б/н, виданий 03 січня 2019 року, видавник: Товариство з обмеженою відповідальністю "Трейд Системи" та Товариство з обмеженою відповідальністю "Рівнефармація"; протокол, серія та номер: 01-19, виданий 03 січня 2018 року, видавник: Загальні збори учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Трейд Системи"; протокол, серія та номер: 24, виданий 02 січня 2019 року, видавник: Загальні збори учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнефармація".

Позивач вважає, що рішення державного реєстратора Ютовця О. Ф. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 42162211 від 20 липня 2018 року та індексний номер: 42391501 від 04 серпня 2018 року, рішення державного реєстратора Виконавчого комітету Грушвицької сільської ради Рівненського району Рівненської області Насанович Н.А., індексний номер: 45145207 від 17 грудня 2018 року та рішення державного реєстратора Виконавчого комітету Мирогощанської сільської ради Дубенського району Рівненської області Чернацької О.В., індексний номер: 44646679 від 22 січня 2019 року, є протиправними та просить суд скасувати останні.

Також, позивач вказує на обставину того, що останнім не надано земельну ділянку у власність чи користування Товариству з додатковою відповідальністю "Рівнефармація" або Товариству з обмеженою відповідальністю "Трейд Системи", а навіс встановлено без дотримання норм чинного законодавства та без згоди власника земельною ділянки, тому на думку останнього наявні підстави, передбачені статтею 152 Земельного кодексу України та статтею 391 Цивільного кодексу України для зобов`язання Товариства з додатковою відповідальністю "Рівнефармація" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Трейд Системи" усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою площею 48 м2 на майдані Незалежності, 3 шляхом знесення навісу та приведення цієї земельної ділянки у стан який існував до встановлення навісу.

Наведені обставини стали причиною звернення позивачем з позовом та є предметом спору у даній справі.

Крім того, 06 серпня 2020 року до господарського суду Рівненської області від позивача надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог.

В обґрунтування поданої заяви, позивач посилається на наступні норми законодавства, а саме: абзац 2, 3 частини 3 статті 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав); абзац 2 частини 2 статті 14 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" передбачено, що розділ Державного реєстру прав закривається державним реєстратором одночасно із проведенням державної реєстрації припинення речових прав, обтяжень речових прав, про що державний реєстратор обов`язково невідкладно повідомляє відповідного користувача, обтяжувача; частину 7 статті 14 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" у разі ухвалення судом рішення про закриття розділу Державного реєстру прав у випадках, передбачених цією статтею, закриття відповідного розділу допускається виключно в разі, якщо таким судовим рішенням вирішується питання щодо набуття та/або припинення речових прав, обтяжень речових прав на об`єкт нерухомого майна, щодо якого закривається розділ у Державному реєстрі прав.

Щодо порушення строку на подачу заяви про збільшення позовних вимог та відновлення вказаного строку, позивач посилається на наступні зміни до законодавства, а саме: п. 1 Розділу 1 Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби "COVID-19"" від 18 червня 2020 року № 731-ІХ (набрав чинності 17 липня 2020 року) пункт 4 розділу X "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України (Відомості Верховної Ради України, 2017 року, № 48. ст. 436) викладено в такій редакції:

"4, Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби ("COVID-19"), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином".

Згідно пункту 2 Розділу II Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби ("COVID-19")" процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 4 розділу X "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України, пункту 3 розділу XII "Прикінцеві положення" Цивільного процесуального кодексу України, пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби ("COVID-19")" № 540-ІХ від 30 березня 2020 року, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом, Протягом цього 20 - денного строку учасники справи та особи, які не бpaли участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.

Отже, зважаючи на викладені обставини, позивач просить суд задоволити заяву про збільшення позовних вимог та збільшити позовні вимоги в наступному порядку, а саме:

1. Визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Комунального підприємства "Реєстраційний центр "Полісся" Кузьмівської сільської ради Сарненського району Рівненської області Ютовцем Олегом Федоровичем, індексний номер: 42162211 від 20 липня 2018 року про державну реєстрацію за Товариством з додатковою відповідальністю "Рівнефармація", , права власності на будівлю, приміщення аптеки, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101 за адресою: Рівненська обл., м. Рівне, майдан Незалежності, будинок 3, складовою частиною якого вказано навіс, а.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Комунального підприємства "Реєстраційний центр "Полісся" Кузьмівської сільської ради Сарненського району Рівненської області Ютовцем Олегом Федоровичем індексний номер: 42391501 від 04 серпня 2018 року про державну реєстрацію за Товариством з додатковою відповідальністю "Рівнефармація", , права власності на навіс, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101 за адресою: Рівненська обл., м. Рівне, майдан Незалежності, будинок 3.

3. Визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Виконавчого комітету Грушвицької сільської ради Рівненського району Рівненської області Насанович Наталією Анатоліївною, індексний номер: 45145207 від 17 грудня 2018 року про державну реєстрацію змін права власності Товариства з додатковою відповідальністю "Рівнефармація", , на навіс, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101 за адресою: Рівненська обл., м. Рівне, майдан Незалежності, будинок 3, а саме зміни площі об`єкта з 41,6 на 28,8 кв. м.

4. Визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Виконавчого комітету Мирогощанської сільської ради Дубенського району Рівненської області Чернацькою Оксаною Володимирівною, індексний номер: 44646679 від 22 січня 2019 року про державну реєстрацію за Товариством з обмеженою відповідальністю "Трейд Системи", , права власності на навіс, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101 за адресою: Рівненська обл., м. Рівне, майдан Незалежності, будинок 3 .

5. Зобов`язати Товариство з додатковою відповідальністю "Рівнефармація" (, місцезнаходження: 33028, Рівненська обл., м. Рівне, майдан Незалежності, 3) та Товариство з обмеженою відповідальністю "Трейд Системи" (, місцезнаходження: 33018, Рівненська обл., м. Рівне, вул. Курчатова, 60) усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою площею 48 м2 на майдані Незалежності, 3 шляхом знесення навісу та приведення цієї земельної ділянки у стан який існував до встановлення навісу.

6. Припинити право власності Товариства з додатковою відповідальністю "Рівнефармація", на будівлю, приміщення аптеки, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101 за адресою; Рівненська обл., м. Рівне, майдан Незалежності, будинок 3 , складовою частиною якого вказано навіс, а.

7. Закрити розділ в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на об`єкт нерухомого майна, на будівлю, приміщення аптеки, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101 за адресою: Рівненська обл., м. Рівне, майдан Незалежності, будинок 3, складовою частиною якого вказано навіс, а.

8. Припинити право власності Товариства з додаткового відповідальністю "Рівнефармація", код ЄДРПОУ; 22572748 та Товариством з обмеженою відповідальністю "Трейд Системи", , на навіс, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101 за адресою: Рівненська обл., м. Рівне, майдан Незалежності, будинок 3.

9. Закрити розділ в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на об`єкт нерухомого майна, на навіс, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101 за адресою: Рівненська обл., м. Рівне, майдан Незалежності, будинок 3.

Щодо поданої заяви про збільшення позовних вимог, суд апеляційної інстанції зазначає таке.

За приписами статті 162 ГПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи. Позовна заява повинна містити, зокрема, зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову. У позовній заяві можуть бути вказані й інші відомості, необхідні для правильного вирішення спору.

Отже, суд апеляційної інстанції зазначає, що позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Відтак зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача.

Колегія суддів апеляційної інстанції зауважує, що доповнення немайнового позову іншими (додатковими) немайновими вимогами не є збільшенням розміру позовних вимог. Оскільки, під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві. Збільшено (чи зменшено) може бути лише розмір вимог майнового характеру. Під збільшенням розміру позовних вимог не може розумітися заявлення ще однієї чи кількох вимог, додатково до викладених у позовній заяві. Неправомірно під виглядом збільшення розміру позовних вимог висувати нові вимоги, які не були зазначені у тексті позовної заяви. (До аналогічного висновку дійшов і Верховний Суд у своїй постанові від 03.08.2020 № 911/2139/19).

За наведеного, суд апеляційної інстанції погоджується із висновком місцевого господарського суду, що позивачем було фактично подано заяву про зміну предмету позову.

Відповідно до частини 1, 2, 3 ст. 46 ГПК України сторони користуються рівними процесуальними правами. Крім прав та обов`язків, визначених у статті 42 цього Кодексу: 1) позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) - на будь-якій стадії судового процесу; 2) позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження; 3) відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом. До закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

Отже, нормами ГПК прямо передбачено право позивача на подачу заяви про зміну предмету позову - до закінчення підготовчого засідання. (До аналогічного висновку дійшов і Верховний Суд у постанові від 09.07.2020 у справі №922/404/19).

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою суду про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі № 918/158/20 від 21.02.2020 передбачено, що розгляд справи здійснюється за правилами загального провадження.

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 30 червня 2020 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті, в той час як заява позивача про збільшення розміру позовних вимог подана до суду 06 серпня 2020 року.

За наведеного, враховуючи процесуальні строки, які встановлені нормами ГПК України, суд апеляційної інстанції зазначає, що позивач зобов`язаний звернутися до суду, як із заявою про збільшення позовних вимог, так із заявою про зміну предмету позов, у справі, яка розглядається у порядку загального позовного провадження - до закінчення підготовчого засідання. Тобто, позивач мав подати заяву про збільшення позовних вимог до 30.06.2020.

Проте, з матеріалів справи № 918/158/20 слідує та не заперечується позивачем, що заяву про збільшення позовних вимог від 29.07.2020 апелянт подав до суду - 06.08.2020, тобто із пропуском строку вказаному у ст. 46 ГПК України.

Разом з тим, позивач посилаючись на Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби ("COVID-19"), вказує, що він не пропустив строк на подачу заяви про збільшення позовних вимог, з приводу зазначеного, суд апеляційної інстанції вказує наступне.

Так, слід зазначити, що строк, протягом якого можуть бути реалізовані зазначені права позивача, а саме зміна предмету позову, встановлено шляхом вказівки на подію - до закінчення підготовчого провадження.

Відповідно до ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду.

Згідно до ст. 113 ГПК України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Статтею 115 ГПК України встановлено, що строки, встановлені законом або судом, обчислюються роками, місяцями і днями, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 ГПК України встановлено, що перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Зі змісту вказаних норм матеріального та процесуального права вбачається, що строк на подачу (вчинення процесуальної дії) заяви про зміну предмету позову обмежений настанням певної події - переходом до розгляду справи по суті.

Згідно до ст. 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Так, суд апеляційної інстанції вказує, що вирішення питання щодо поновлення строку перебуває в межах дискреційних повноважень суду, який може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк, крім випадків, передбачених ГПК України. Отже, вирішуючи це питання, суд з урахуванням конкретних обставин справи має оцінити на предмет поважності причини пропуску встановленого законом процесуального строку. При цьому принцип змагальності в господарському судочинстві та, зокрема, статті 13, 74 ГПК України передбачають, що особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Отже, на особу, яка звертається з відповідною заявою покладається обов`язок довести ті обставини, на які остання посилається як на підставу для поновлення пропущеного процесуального строку. (Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 14.09.2020 по справі № 910/10451/19)

Разом з тим, судова колегія звертає увагу, що матеріали справи № 918/158/20 не містять заяву позивача про поновлення пропущеного процесуального строку, оскільки він вважає, що такий строк ним не пропущено.

Крім того, слід зазначити, що суд позбавлений можливості поновити пропущений процесуальний строк який встановлений настанням певної події, а саме перехід розгляду справи по суті.

Також, колегія суддів зауважує, що з матеріалів справи убачається, що позивач був присутній на всіх судових засіданнях у даній справі та перехід до наступного етапу розгляду справи відбувався за його погодженням, оскільки в останнього були відсутні заяви які підлягають згідно вимог ст. 182 ГПК України призначенню судом саме на етапі підготовчого провадження в тому числі щодо зміни предмету позову.

Слід зазначити, що позивач посилається на норми законодавства пов`язані із введенням карантину, проте не зазначає що саме перешкодило останньому своєчасно звернутись до суду із заявою про зміну предмету позову, а відтак відсутні обставини які суд міг взяти до уваги для поновлення пропущеного строку.

Статтею 118 ГПК України встановлено, що право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Отже, судова колегія зазначає, що заява позивача про зміну предмету позову подана після передбаченого ГПК України строку, а тому погоджується із висновком місцевого господарського суду про те, що така заява залишається без розгляду. А тому, колегія суддів вважає такими, що не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про протилежне.

За наведеного, предметом позову у даній справі є вимоги Рівненської міської ради про визнання протиправними та скасування рішень, усунення перешкод в користуванні та розпорядженні земельною ділянкою без урахування заяви про збільшення розміру позовних вимог.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 ГПК України юридичні та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Дана справа, яка пов`язана з розглядом спорів щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 20 ГПК України відноситься до юрисдикції господарського суду.

Надаючи правову кваліфікацію відносинам, що склалися апеляційний господарський суд зазначає наступне.

Згідно із статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Під захистом цивільних прав розуміється передбачений законодавством засіб, за допомогою якого може бути досягнуте припинення, запобігання, усунення порушення права, його відновлення і (або) компенсація витрат, викликаних порушенням права. Обраний спосіб захисту має безпосередньо втілювати мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту, тобто мати наслідком повне припинення порушення його прав та охоронюваних законом інтересів.

Належний спосіб захисту, виходячи із застосування спеціальної норми права, повинен забезпечити ефективне використання цієї норми у її практичному застосуванні - гарантувати особі спосіб відновлення порушеного права або можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Отже, засіб юридичного захисту має бути ефективним як на практиці, так і за законом. У рішенні від 31.07.2003 у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає не лише запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Як правило, суб`єкт порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права (пункт 5.6 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.08.2018 у справі № 925/1265/16).

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. (Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 338/180/17, від 11.09.2018 у справі № 905/1926/16 та від 30.01.2019 у справі №569/17272/15-ц).

Так, за змістом пункту 1 частини 1 статті 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно статті 11 зазначеного Закону державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав. Втручання, крім випадків, передбачених цим Законом, будь-яких органів влади, їх посадових осіб, юридичних осіб, громадян та їх об`єднань у діяльність державного реєстратора під час проведення реєстраційних дій забороняється і тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Відповідно до пунктів 1, 2, 3 частини 3 статті 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (у редакції, чинній із 16 січня 2020 року) відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини 6 статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини 6 статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Отже, у розумінні положень наведеної норми, способами судового захисту порушених прав та інтересів особи є судове рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав; судове рішення про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав; судове рішення про скасування державної реєстрації прав.

При цьому, з метою ефективного захисту порушених прав законодавець уточнив, що ухвалення зазначених судових рішень обов`язково має супроводжуватися одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

З аналізу вище вказаних норм законодавства, суд приходить до висновку про те, що ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Спір про скасування рішення, запису щодо скасування права власності на об`єкт нерухомого майна має розглядатися як спір, пов`язаний з порушенням цивільних прав на цей об`єкт. Належним відповідачем у такій справі є особа, право на майно якої оспорюється та щодо якої здійснено відповідний запис у Реєстрі. Участь державного реєстратора як співвідповідача (якщо позивач вважає його винним у порушенні прав) у спорі не змінює його цивільно-правового характеру. Під час вирішення такого спору з`ясуванню підлягають обставини щодо підстав набуття юридичною особою права власності на об`єкт нерухомого майна, у зв`язку із чим ці вимоги є приватноправовими та підлягають розгляду за правилами ГПК України (п. 25, 26 постанови ВП ВС від 05 червня 2019 року по справі № 911/1580/18).

Реєстрація права власності на нерухоме майно є лише офіційним визнанням права власності з боку держави. Сама собою державна реєстрація права власності за певною особою не є безспірним підтвердженням наявності в цієї особи права власності, але створює спростовувану презумпцію права власності такої особи. Отже, за наявності державної реєстрації права власності за певною особою державна реєстрація права власності на це ж майно за іншою особою може бути здійснена за згодою цієї особи або за судовим рішенням, що набрало законної сили, щодо права власності на нерухоме майно (правова позиція ВП ВС, викладена в постанові від 12 березня 2019 року по справі № 911/3594/17).

Враховуючи викладене, позовні вимоги про визнання протиправним на скасування рішення (без припинення речового права) даному випадку не може забезпечити захисту порушеного права позивача, у зв`язку з чим суд апеляційної інстанції погоджується із висновком суду першої інстанції, що такий спосіб захисту не є належним у розумінні положень чинного законодавства.

При цьому, неправильно обраний спосіб захисту зумовлює прийняття рішення про відмову в задоволенні заявленої вимоги незалежно від інших встановлених обставин справи.

Таким чином, колегія суддів зауважує, що вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту, як у даному випадку має місце, коли позивач просить суд скасувати лише рішення державного реєстратора без припинення речового права яке виникло на підставі останнього, не відповідає способам захисту, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає правильним висновок місцевого господарського суду про відмову в позові, оскільки позивачем обрано невірний спосіб захисту свого порушеного права.

Крім того, колегія суддів вважає безпідставними доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції не зазначено про те, який спосіб захисту порушеного права позивача буде ефективний, оскільки у рішенні чітко вказано, що позовні вимоги про визнання протиправним та скасування рішення (без припинення речового права) в даному випадку не може забезпечити захисту порушеного права позивача.

За наведеного, судова колегія зазначає, що доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження, ґрунтуються на його власній оцінці та спростовуються наведеними та встановленими судом обставинами справи.

Отже, колегія суддів вважає, що рішення господарського суду Рівненської області від 12.08.2020 у даній справі прийняте з повним з`ясуванням всіх обставин, що мають значення для справи, дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому відсутні підстави для його скасування.

Крім того, у зв`язку із відмовою в задоволенні апеляційної скарги судові витрати відповідно до ст. 129 ГПК України залишаються за апелянтом.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Рівненської міської ради на рішення господарського суду Рівненської області від 12.08.20р. у справі № 918/158/20 залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду Рівненської області від 12.08.20р. у справі № 918/158/20 залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду в строк та в порядку, встановленому ст. ст. 287-291 ГПК України.

4. Справу №918/158/20 повернути до господарського суду Рівненської області.

Повний текст постанови складений "23" жовтня 2020 р.

Головуючий суддя Миханюк М.В.

Суддя Саврій В.А.

Суддя Коломис В.В.