РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.10.2020Справа № 910/9983/20

За позовом Міністерства оборони України

до Державного підприємства "Київський бронетанковий завод" м. Києва

про стягнення неустойки, ціна позову 148111815,70 грн.,

Суддя Паламар П.І.

Секретар судового засідання Радецька Ю.О.

Представники:

від позивача: Ковальчук І.В.,

від відповідача: Баленко І.В.

СУТЬ СПОРУ :

у липні 2020 року Міністерство оборони України звернулося в суд з указаним позовом.

Позивач зазначав, що між ним і відповідачем укладено державний контракт на поставку (закупівлю) продукції за державним оборонним замовлянням № 403/1/17/96 від 29 грудня 2017 р., згідно з умовами якого відповідач зобов`язався у 2018-2019 роках виготовити та поставити позивачу продукцію, зазначену у специфікації (містить гриф "таємно") у строк до 30 липня 2019 р., орієнтовною вартістю 587427840 грн., а він - прийняти через визначеного специфікацією вантажоодержувача зазначену продукцію та оплатити її вартість на умовах договору.

Посилаючись на те, що всупереч умов контракту відповідач не виконав зобов`язання з передачі продукції загальною вартістю 587427840 грн., позивач просив задовольнити позов, стягнувши з відповідача на свою користь 106911866,88 грн. пені, 41199948,80 грн. штрафу передбачених п. 7.2. контракту. Також просив покласти на відповідача понесені ним витрати з оплати судового збору.

У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги.

Відповідач у відзиві на позовну заяву, його представник у судовому засіданні проти позову заперечив, заявив про зменшення на підставі ст. 233 ГК України розміру заявлених позивачем штрафних санкцій на 99,99%.

Також у процесі розгляду справи відповідач подав заяву про залучення Державного концерну "Укроборонпром" до у часті у справі в якості третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору. Враховуючи, що рішення суду у даній справі не впливатиме на права та обов`язки Державного концерну "Укроборонпром", у задоволенні клопотання про залучення останнього в якості третьої особи відповідно до вимог ст. 50 ГПК України судом відмовлено.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що між сторонами по справі укладено державний контракт на поставку (закупівлю) продукції за державним оборонним замовлянням № 403/1/17/96 від 29 грудня 2017 р., згідно з умовами якого відповідач за завданням позивача зобов`язався у 2018-2019 роках виготовити і передати позивачу продукцію, орієнтовною вартістю 587427840 грн. у кількості та в строки, зазначеними у специфікації (додаток № 1 до договору), що є невід`ємною частиною контакту, а позивач - прийняти через визначеного специфікацією вантажоодержувача зазначену продукцію та оплатити її вартість на умовах договору.

Указані обставини підтверджуються поясненнями сторін у справі та наявною у матеріалах копією цього контракту.

Згідно умов специфікації відповідач зобов`язався поставити позивачу продукцію до 30 липня 2019 р.

Відповідно до умов п.п. 3.1., 3.2. контракту поставка виконавцем та приймання вантажоодержувачем продукції за контрактом здійснюється у місці поставки на підставі видаткової накладної з оформленням вантажоодержувачем акту приймання-передачі. У підтвердження про отримання та оприбуткування за бухгалтерським обліком продукції вантажоодержувачем також виписується повідомлення-підтвердження. Вантажоодержувач надає замовнику через виконавця повідомлення-підтвердження на поставлену продукцію.

Доказів передачі продукції за контрактом в установлений строк суду не надано.

Доказів поважності причин порушення строку поставки продукції також не надано.

Згідно з умовами п. 7.2. контракту за порушення строків поставки продукції виконавець сплачує замовнику пеню у розмірі 0,1 відсотка вартості продукції, за кожен день прострочення поза встановлені контрактом строки поставки, а за прострочення понад 30 днів з виконавця додатково стягується штраф у розмірі 7 відсотків вказаної вартості.

За таких обставин внаслідок прострочення поставки позивач набув права вимагати від відповідача сплати належних відповідно до умов п. 7.2 договору пені у розмірі 106911866,88 грн. та штрафу у розмірі 41199948,80 грн., а загалом 148111815,68 грн. штрафних санкцій.

З урахуванням встановлених судом обставин щодо розміру простроченого зобов`язання, відсутності даних про заподіяння позивачу у зв`язку з цим збитків, співмірності належних до сплати відповідачем штрафних санкцій і сумою прострочення, інтересів сторін, а також того, щоб сума штрафних санкцій не перевищувала розміру рентабельності підприємства, яке має стратегічне значення для економіки і безпеки держави, суд відповідно до вимог ст. 233 ГК України, ст. 616 ЦК України вважає можливим зменшити розмір належних з відповідача на користь позивача штрафних санкцій загалом до 2900000 грн.

Оскільки спір виник внаслідок неправильних дій відповідача, то понесені по справі судові витрати стосовно до вимог ст. 129 ГПК України слід покласти на нього.

Керуючись ст.ст. 86, 129, 232, 233, 236-241 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

позов Міністерства оборони України задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства "Київський бронетанковий завод" (02093, м. Київ, вул. Бориспільська, 34-А, код 14302667) на користь Міністерства оборони України (03168, м. Київ, пр-т Повітрофлотський, 6, код 00034 грн. неустойки, 735700 грн. судового збору.

У позові в іншій частині відмовити.

Рішення набирає законної сили та підлягає оскарженню у строк і порядку, визначені ст. 241 та розділом ІV ГПК України.

Повне судове рішення складене 20 жовтня 2020 р.

Суддя господарського суду міста Києва П.І.Паламар