ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"12" жовтня 2020 р.м. Одеса Справа № 916/1697/20

Господарський суд Одеської області у складі судді Щавинської Ю.М.

секретар судового засідання Драганова А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Єнікіой" (68320, Одеська область, Кілійський район, с. Новоселівка, вул. Бесарабська, буд. 65А)

про визнання недійсним рішення

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

Історія справи.

1. Короткий зміст позовних вимог ОСОБА_1 .

12.06.2020р. ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Єнікіой", в якій просить суд визнати недійсним рішення загальних зборів Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Єнікіой", правонаступником якого є відповідач, оформлене протоколом загальних зборів членів Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Єнікіой" №2 від 04.11.2016р. Судові витрати позивач просить суд покласти на відповідача.

2. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 17.06.2020р. відкрито провадження у справі №916/1697/20, прийнято справу до розгляду за правилами загального позовного провадження із призначенням підготовчого засідання на "13" липня 2020 р. о 11:00.

06.07.2020р. від ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 надійшли клопотання про залучення останніх до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на стороні відповідача (а.с.61-74).

09.07.2020р. від ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 надійшли клопотання про залучення останніх до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на стороні відповідача (а.с.75-109).

Подані клопотання є ідентичними та ґрунтуються на тому, що позивач просить визнати недійсним рішення, яке стало підставою для включення до складу членів СВК "Єнікіой" не тільки позивача, а і зазначених фізичних осіб. Тому, задоволення позовних вимог призведе до недійсності їх перебування у складі СВК та, відповідно, порушить їх корпоративні права.

13.07.2020р. електронним зв`язком до суду від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату у зв`язку із встановленням (продовженням) карантину на території України (а.с.110).

Аналогічне клопотання надійшло до канцелярії суду від позивача, який також просив суд відкласти розгляд справи №916/1697/20 на іншу дату (а.с.112).

Ухвалою суду від 13.07.2020р. було відкладено підготовче засідання у справі №916/1697/20 на "10" серпня 2020 р. о 12:00.

07.08.2020р. від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, який було прийнято судом до розгляду (а.с.118-119).

10.08.2020р. від представника ОСОБА_1 електронним зв`язком до суду надійшло клопотання про відкладення підготовчого засідання у зв`язку із зайнятістю в іншому судовому засіданні (а.с.132).

Протокольною ухвалою судом було відкладено підготовче засідання на 31.08.2020р. о 13:45. Водночас, враховуючи сплив строку підготовчого провадження, судом, на підставі ч.3 ст. 177 ГПК України, було продовжено строк підготовчого провадження на 30 календарних днів. Крім того, судом було запропоновано сторонам надати пояснення щодо наявних нерозглянутих клопотань про залучення до участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору.

Про відкладення підготовчого засідання позивача було повідомлено ухвалою суду в порядку ст. 120 ГПК України.

31.08.2020р. від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи без його участі. З приводу наявних клопотань про залучення до участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору позивач зазначив, що залишає розгляд зазначених заяв на розсуд суду (а.с.140-141).

В судове засідання 31.08.2020р. з`явився представник відповідача. Щодо наявних нерозглянутих клопотань про залучення до участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, представник відповідача також зазначив, що залишає розгляд зазначених заяв на розсуд суду.

Протокольною ухвалою судом було відкладено підготовче засідання на 14.09.2020р. о 17:15. Крім того, судом було попередньо визначено дату та час для розгляду справи по суті, а саме - 16.09.2020р. о 17:45.

Про відкладення підготовчого засідання позивача було повідомлено ухвалою суду в порядку ст. 120 ГПК України.

У судове засідання 14.09.2020р. з`явився представник відповідача, представник позивача у судове засідання не з`явився, водночас направив до суду заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с.150).

Розглянувши у судовому засіданні заяви ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 про залучення їх до участі у справі в якості третіх осіб, суд оголосив протокольну ухвалу про відмову у задоволенні таких заяв.

Відмова суду мотивована тим, що позовні вимоги ОСОБА_1 засновані виключно на факті невнесення саме ним вступного внеску, з огляду на що предметом дослідження є виключно рішення в частині, що стосується безпосередньо позивача.

Враховуючи зміст ст.51 ГПК України, право осіб на апеляційне оскарження рішення у передбачених ч.1 ст.254 ГПК України випадках, суд, з огляду також на необхідність дотримання процесуального строку розгляду справи, дійшов висновку про недоцільність такого залучення.

Ухвалою суду від 14.09.2020р. судом закрито підготовче провадження із призначенням справи до розгляду по суті в засіданні суду на раніше визначені дату та час, а саме: 16.09.2020р. о 17 год. 45 хв.

У судовому засіданні 16.09.2020р. судом оголошено протокольну перерву до 12.10.2020р., про що позивача повідомлено ухвалою суду в порядку ст.120 ГПК України.

Представник позивача у судове засідання 12.10.2020р. не з`явився, про причини відсутності суд не повідомляв.

Представник відповідача у судове засідання 12.10.2020р. також не з`явився, натомість електронним зв`язком направив до суду клопотання про відкладення розгляду справи, вмотивоване перебуванням представника на самоізоляції, у задоволенні якого судом відмовлено з огляду на недоведеність неможливості участі у судовому засіданні іншого представника або керівника підприємства, а також враховуючи закінчення встановленого Господарським процесуальним кодексом України строку розгляду справи.

При цьому, суд зауважує про наявність у представника відповідача права брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, яким він не був позбавлений можливості скористатися.

3. Позиція учасників справи.

3.1. Доводи ОСОБА_1 .

ОСОБА_1 є працівником ТОВ "Єнікіой", яке було утворено 10.07.2017р. внаслідок реорганізації (перетворення) Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Єнікіой".

Наведена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань інформація свідчить, що станом на 23.11.2016р. у складі засновників СВК "Єнікіой" вказано, зокрема, ОСОБА_1 .

Від ТОВ "Єнікіой" позивачу стало відомо, що ОСОБА_1 було включено до складу членів СВК "Єнікіой" на підставі письмової заяви рішенням загальних зборів членів СВК "Єнікіой", оформленим протоколом №2.

Рішення загальних зборів Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Єнікіой", оформлене протоколом №2 від 04.11.2016р., яким включено до складу кооперативу ОСОБА_1 , позивач вважає незаконним та недійсним, оскільки він письмову заяву про вступ до складу членів СВК "Єнікіой" не подавав, вступні та пайові внески не сплачував, про проведення зборів йому відомо не було, присутній на них він також не був.

3.2. Доводи Товариства з обмеженою відповідальністю "Єнікіой".

04.11.2016р. відбулись загальні збори членів СВК "Єнікіой", на яких за результатом голосування було прийнято рішення про вступ та включення до складу членів СВК "Єнікіой" 29 фізичних осіб, в тому числі ОСОБА_1 .

Заяви про вступ фізичними особами, в тому числі і ОСОБА_1 , були адресовані голові кооперативу в усні формі.

На загальних зборах 04.11.2016р. ОСОБА_1 був присутній, однак оскільки письмовий реєстр присутніх осіб не вівся, підтвердити дану обставину документально не є можливим.

Вступні внески такі особи зобов`язалися внести вже після їх включення, однак станом на сьогодні відповідні внески внесені не були.

05.03.2017р. головою правління СВК "Єнікіой" було повідомлено про скликання позачергових загальних зборів членів кооперативу на вимогу 13 членів кооперативу. З відповідним повідомленням було ознайомлено 32 членів кооперативу. В тому числі і ОСОБА_1

ОСОБА_1 був присутній на загальних зборах членів СВК "Єнікіой" 27.04.2017р., за результатами проведення яких було прийнято рішення, оформлене протоколом №2 (а.с.120-123). Крім того, шляхом підписання відповідної заяви (а.с.124-126), позивач підтримав прийняті рішення, а також підтвердив правомірність проведення таких зборів та факт ознайомлення з протоколом від 27.04.2017р.

За таких обставин відповідач, заперечуючи проти позову, зазначив, що хоча ОСОБА_1 і не було внесено вступний та пайовий внески, позивач мав права члена СВК "Єнікіой".

4. Позиція суду.

В силу ст.124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст.4 Господарського процесуального кодексу України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до ст.20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.

За змістом положень статті 167 Господарського кодексу України корпоративні відносини - це відносини, які виникають, змінюються та припиняються щодо права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Стаття 55 Господарського кодексу України визначає господарські організації як юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку.

За способом утворення (заснування) та формування статутного капіталу стаття 63 Господарського кодексу України відносить кооперативні підприємства до корпоративних, а за формою власності - до підприємств колективної власності.

Кооперативи як добровільні об`єднання громадян з метою спільного вирішення ними економічних, соціально-побутових та інших питань можуть створюватися у різних галузях (виробничі, споживчі, житлові тощо). Діяльність різних видів кооперативів регулюється законом. Господарська діяльність кооперативів повинна здійснюватися відповідно до вимог цього Кодексу, інших законодавчих актів. З метою здійснення господарської діяльності на засадах підприємництва громадяни можуть утворювати виробничі кооперативи (кооперативні підприємства) (стаття 94 Господарського кодексу України).

Особливості створення кооперативів та ведення господарської діяльності обслуговуючими кооперативами визначається Законом України "Про кооперацію".

Виробничий кооператив - кооператив, який утворюється шляхом об`єднання фізичних осіб для спільної виробничої або іншої господарської діяльності на засадах їх обов`язкової трудової участі з метою одержання прибутку (стаття 2 Закону України "Про кооперацію").

Згідно абзацу 2 статті 5 Закону України "Про кооперацію" особливості функціонування сільськогосподарської кооперації визначаються Законом України "Про сільськогосподарську кооперацію".

Сільськогосподарський виробничий кооператив - сільськогосподарський кооператив, який утворюється шляхом об`єднання фізичних осіб, які є виробниками сільськогосподарської продукції, для провадження спільної виробничої або іншої господарської діяльності на засадах їх обов`язкової трудової участі з метою одержання прибутку (стаття 1 Закону України "Про сільськогосподарську кооперацію")

Таким чином, сільськогосподарський виробничий кооператив незалежно від напряму його діяльності є господарською організацією - юридичною особою, яка здійснює господарську діяльність з моменту державної реєстрації на підставі закону.

За змістом наведених норм корпоративні права характеризуються тим, що особа, яка є учасником (засновником, акціонером, членом) юридичної особи має право на участь в управлінні господарською організацією та інші правомочності, передбачені законом і статутними документами.

Відповідно до частини другої статті 2 Закону України "Про сільськогосподарську кооперацію" загальні принципи, поняття та норми утворення, забезпечення функціонування, управління та ліквідації сільськогосподарського кооперативу і кооперативних об`єднань, контроль за їх діяльністю, права та обов`язки їх членів, формування майна, фондів, цін і тарифів на продукцію та послуги, а також трудові відносини у таких кооперативах та об`єднаннях регулюються Законом України "Про кооперацію".

Згідно із положеннями статті 12 Закону України "Про кооперацію" основними правами члена кооперативу є, зокрема, участь в господарській діяльності кооперативу, а також в управлінні кооперативом, право голосу на його загальних зборах, право обирати і бути обраним в органи управління; користування послугами кооперативу; право вносити пропозиції щодо поліпшення роботи кооперативу, усунення недоліків у роботі його органів управління та посадових осіб; право звертатися до органів управління та органів контролю за діяльністю кооперативу, посадових осіб кооперативу із запитами, пов`язаними з членством у кооперативі, діяльністю кооперативу та його посадових осіб, одержувати письмові відповіді на свої запити.

Основними обов`язками члена кооперативу є: додержання статуту кооперативу; виконання рішень органів управління кооперативу та органів контролю за діяльністю кооперативу; виконання своїх зобов`язань перед кооперативом; сплата визначених статутом кооперативу внесків.

Відповідно, члени сільськогосподарського виробничого кооперативу є носіями корпоративних прав, а відносини між його членами та кооперативом, які пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, є корпоративними.

Враховуючи, що поданий позов є корпоративним у розумінні п.3 ч.1 ст.20 ГПК України, суд доходить до висновку про підвідомчість даного спору господарському суду.

Вирішуючи спір по суті, суд, перш за все, вказує на те, що рішення загальних зборів учасників та інших органів юридичної особи є актами ненормативного характеру (індивідуальними актами), тобто офіційними письмовими документами, що породжують певні правові наслідки, які спрямовані на регулювання господарських відносин і мають обов`язковий характер для суб`єктів цих відносин.

При цьому, за змістом п.2.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 25.02.2016р. №4 "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин", господарським судам під час вирішення спорів, що виникають з корпоративних відносин, слід враховувати приписи статті 1 ГПК України та з`ясовувати наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного права або законного інтересу у правовідносинах, на захист яких подано позов, а також питання про наявність чи відсутність факту їх порушення, невизнання або оспорювання.

У п.19 постанови пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами корпоративних спорів" від 24.10.2008р. № 13 також наголошено, що суди мають враховувати, що для визнання недійсним рішення загальних зборів товариства необхідно встановити факт порушення цим рішенням прав та законних інтересів учасника (акціонера) товариства. Якщо за результатами розгляду справи факт такого порушення не встановлено, господарський суд не має підстав для задоволення позову.

Зміст конституційного права особи на звернення до суду за захистом своїх прав розкривається у нормах статті 16 ЦК України та статті 20 Господарського кодексу України.

При цьому обраний позивачем спосіб захисту може бути визначений як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату. Спосіб захисту втілює безпосередньо мету, якої прагне досягнути суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинене порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Спосіб захисту повинен відповідати правовідносинам, що склалися між сторонами та призводити до відновлення порушеного права, оскільки саме відновлення порушеного права є метою судового захисту та його призначенням.

Оцінюючи факт наявності або відсутності порушення права або охоронюваного законом інтересу позивача, на захист яких подано позов, суд зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, позовні вимоги позивача направлені на визнання недійсним рішення загальних зборів Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Єнікіой", оформлене протоколом загальних зборів членів Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Єнікіой" №2 від 04.11.2016р., яким затверджено вступ ОСОБА_1 до складу членів СВК "Єнікіой", оскільки останній письмову заяву про вступ до складу членів СВК "Єнікіой" не подавав, вступні та пайові внески не сплачував, про проведення зборів йому відомо не було та присутній на них він не був.

Суд вказує, що членами кооперативу можуть бути громадяни України, іноземці та особи без громадянства, юридичні особи України та іноземних держав, що діють через своїх представників, які, зокрема, внесли вступний внесок та пай у розмірах, визначених статутом кооперативу (стаття 10 Закону України "Про кооперацію").

Вступ до кооперативу здійснюється на підставі письмової заяви. Особа, яка подала заяву про вступ до кооперативу, вносить вступний внесок і пай у порядку та розмірах, визначених його статутом. Рішення правління чи голови кооперативу про прийняття до кооперативу підлягає затвердженню загальними зборами його членів. Порядок прийняття такого рішення та його затвердження визначається статутом кооперативу (стаття 11 Закону України "Про кооперацію").

Як вказує ОСОБА_1 , звертаючись до суду з відповідним позовом, ним жодної заяви про вступ до складу учасників СВК "Єнікіой" не складалося та не подавалося, жодних вступних внесків та паїв у кооператив не вносилось.

Відповідач в свою чергу, заперечуючи проти позову, підтвердив факт того, що ОСОБА_1 письмова заява про вступ дійсно не складалась, однак відповідне волевиявлення ним було здійснено в усній формі. Також відповідачем було підтверджено не внесення позивачем вступного внеску.

Як встановлено судом, незважаючи на те, що ОСОБА_1 вступного внеску не було сплачено, останній в якості члена СВК "Єнікіой" брав участь у загальних зборах членів сільськогосподарського виробничого кооперативу "Єнікіой" 27.04.2017р., що підтверджується зокрема, протоколом №2 загальних зборів, яким оформлено рішення про припинення СВК "Єнікіой" шляхом перетворення та про створення ТОВ "Єнікіой" (а.с.120-123).

Крім того, матеріали справи містять колективну заяву (а.с.124-126) членів трудового колективу колишнього СВК "Єнікіой", в якій останніми шляхом проставлення власноручного підпису було підтверджено добровільну згоду з рішеннями, прийнятими 27.04.2017р. на засіданні загальних зборів членів СВГ "Єнікіой".

Участь у загальних зборах 27.04.2017р., наявність заяви, яка підписана, зокрема, ОСОБА_1 , ним в порядку, передбаченому ст.74 ГПК України, не спростовано.

Відомості Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань також свідчать про наявність у позивача статусу члена СВК "Єнікіой". При цьому, відомості з реєстру також підтверджують припинення 10.07.2017р. СВК "Єнікіой" за рішенням засновників та створення ТОВ "Єнікіой", яке є правонаступником СВК "Єнікіой". При цьому у складі засновників ТОВ "Єнікіой" ОСОБА_1 відсутній (а.с.38-49).

Поряд з цим, з огляду на положення ст. 13 Закону України "Про кооперацію", якою унормовано підстави припинення членства в кооперативі, до яких, зокрема, віднесено добровільний вихід з кооперативу, суд зазначає про відсутність в матеріалах справи жодних доказів волевиявлення позивача щодо виходу з кооперативу.

Враховуючи наведене у сукупності, а також те, що станом на момент розгляду справи ОСОБА_1 не є учасником Товариства з обмеженою відповідальністю "Єнікіой", створеного шляхом реорганізації СВК "Єнікіой", суд зазначає, що невнесення ОСОБА_1 вступного та пайового внесків та не подання письмової заяви жодним чином не впливає на права та обов`язки останнього.

Несплата вступного та пайового внесків може порушувати виключно права кооперативу, яким було недоотримано обов`язкові внески, визначені законом, що в свою чергу, відповідно до положень ст.13 Закону України "Про кооперацію", є підставою для припинення членства особи в кооперативі.

При цьому, суд зауважує також про відсутність в матеріалах справи жодних доказів, що свідчать про наявність будь-яких матеріальних претензій зі сторони СВК "Єнікіой" до ОСОБА_1 з приводу сплати таких внесків.

Щодо посилань позивача на необізнаність про проведення загальних зборів, суд вказує, що, як вже було зазначено судом, згідно із положеннями статті 12 Закону України "Про кооперацію" основними правами члена кооперативу є, зокрема, участь в господарській діяльності кооперативу, а також в управлінні кооперативом, право голосу на його загальних зборах, право обирати і бути обраним в органи управління.

Водночас, оскільки станом на момент проведення загальних зборів 4.11.2016р. позивач не був членом (засновником) кооперативу, питання повідомлення позивача про проведення загальних зборів та його участі у них не входить до предмету встановлення.

При цьому, враховуючи, що суд повинен встановити усі обставини справи та надати оцінку правовідносинам сторін у сукупності, суд зазначає, що як вбачається з комп`ютерної програми "Діловодство спеціалізованого суду", в провадженні судді Господарського суду Одеської області Малярчук І.А. перебуває справа за позовом ОСОБА_5 до ТОВ "Єнікіой", предметом спору у якій є, зокрема, визнання недійсним рішення загальних зборів СВК "Єнікіой", оформленого протоколом №2 від 27.04.2017р.

В рамках даної справи також розглядаються численні позови третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги на предмет спору.

Вказане свідчить про наявність між відповідачем та учасниками колишнього СВК корпоративного конфлікту, що дозволяє дійти висновку про те, що подання позову та обраний спосіб захисту у даній справі направлені не на відновлення порушеного права, а спрямовані на встановлення факту недійсності рішення загальних зборів СВК "Єнікіой", яким, окрім ОСОБА_1 , також було включено до складу членів кооперативу інших осіб, які, у свою чергу, є учасниками справи №916/528/20.

Враховуючи наведене у сукупності, у суду відсутні підстави для задоволення позовних вимог, з огляду на що підстави для відшкодування витрат за рахунок відповідача також відсутні.

Керуючись ст.ст.129,232,233,236-238,240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову відмовити.

2. Судові витрати покласти на позивача.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню до Південно-західного апеляційного господарського суду в порядку ст.256 ГПК України.

Повний текст складено 22 жовтня 2020 р.

Суддя Ю.М. Щавинська