РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.10.2020Справа № 910/10757/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Щербакова С.О., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Манад"

до Акціонерного товариства "Українська залізниця"

про стягнення 142 053, 60 грн.

Без повідомлення (виклику) учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Манад» (далі-позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства «Українська залізниця» (далі-відповідач) про стягнення заборгованості у розмірі 37 955, 64 грн, з яких: 37 152, 48 грн - безпідставно набуті кошти, 464, 91 грн - проценти за користування грошовими коштами, 152, 26 грн - 3 % річних та 185, 99 грн - інфляційни втрати.

Позовні вимоги обгрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором № 09679/ЦТЛ-2018 про надання послуг від 14.02.2018, внаслідок чого з позивача додатково в односторонньому порядку стягнуто плату у розмірі 37 152, 48 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.07.2020 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Манад» залишено без руху. Встановлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Манад» строк для усунення недоліків позовної заяви.

06.08.2020 через відділ автоматизованого документообігу суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Манад» надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви (надіслана до суду засобами поштового зв`язку - 01.08.2020).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.08.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Зокрема, зобов`язано Акціонерне товариство «Українська залізниця» у строк до 04.09.2020 надати суду належним чином засвідчені читабельнії копії матеріалів перевірки, проведеної 08.05.2020 на станції Трипілля-Дніпровське регіональної філії "Південно-Західна залізниця" АТ «Українська залізниця» щодо повноти, правильності та своєчасності нарахування і стягнення належних залізниці платежів протягом березня, квітня 2020 року, за результатами якої, зокрема встановлено невірне оформлення перевізних документів, а саме залізничних накладних № 41868829, № 41875089, № 41865742, № 41885047.

27.08.2020 через відділ автоматизованого документообігу суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Манад" надійшла заява про зміну, збільшення розміру позовних вимог, в якій позивач просить суд стягнути з відповідача безпідставно набуті кошти у розмірі 142 053, 60 грн.

Розглянувши подану позивачем заяву про збільшення розміру позовних вимог, суд визнав подану заяву такою, що відповідає вимогам ст. 46 ГПК України у зв`язку з чим прийняв її до розгляду.

За таких обставин, суд розглядає справу, виходячи з нової ціни позову, а саме стягнення безпідставно набутих коштів у розмірі 142 053, 60 грн.

22.09.2020 через відділ автоматизованого документообігу суду від Акціонерного товариства "Українська залізниця" надійшла заява про продовження строків подання відзиву, в якій відповідач просить суд поновити та продовжити відповідачу строк на подання відзиву на позовну заяву.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.09.2020 у задоволенні заяви Акціонерного товариства "Українська залізниця" про поновлення та продовження строку для подання відзиву на позовну заяву - відмовлено.

06.10.2020 через відділ автоматизованого документообігу суду позивач подав клопотання, в якому просить суд розглянути справу за наявними матеріалами, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву на позовну заяву.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Так, з метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду про відкриття провадження у справі від 11.08.2020 була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: вул. Єжи Гедройця, буд. 5, м. Київ, 03150 та згідно відстеження пересилання поштових відправлень за штрихкодовим ідентифікатором: 017 отримана відповідачем - 17.08.2020.

Згідно з ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва -

ВСТАНОВИВ:

14.02.2018 між Публічним акціонерним товариством «Укрзалізниця», яке перейменоване на Акціонерне товариство «Українська залізниця» (далі - перевізник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Манад" (далі - замовник) укладено договір № 09679/ЦТЛ-2018 про надання послуг, предметом якого є здійснення перевезень вантажів, надання вантажного вагону для перевезення, та інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у вагонах перевізника, вагонах залізниць інших держав та/або вагонах замовника і проведення розрахунків за ці послуги.

Відповідно до п. 1.2 договору, перевезення - послуга, в процесі надання якої перевізник зобов`язується доставити довірений замовником вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачі), а замовник зобов`язується оплатити послуги у передбаченому договором порядку. Перевезення оформлюється залізничною накладною відповідно до цього договору, Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №457 від 06.04.1998 (зі змінами і доповненнями), збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ним послуги, який затверджено наказом Міністерства транспорту та зв`язку України №317 від 26.03.2009, Правил перевезення вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України №873 від 09.12.2002, Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення, Конвенції про міжнародні залізничні перевезення.

Надання послуг за цим договором може підтверджуватися залізничною накладною, накопичувальною карткою, зведеною відомістю та іншими документами (пункт 1.3 договору).

Згідно п. 2.1. договору, замовник зобов`язаний, зокрема оплачувати перевізнику послуги, що пов`язані з організацією та перевезенням вантажів та інші надані послуги з сум внесеної передоплати за кодом платника (п. 2.1.6); самостійно визначати розмір попередньої оплати та періодичність її внесення на підставі діючих тарифів та умов цього договору, при цьому замовник зобов`язаний враховувати обсяг запланованих перевезень, вагонообігу, термін перебування вагону за межами України та інших послуг перевізника (п. 2.1.6.1); у строки, встановлені розділом 4 договору, підписувати акти звірки розрахунків, зведену відомість (п. 2.1.9); самостійно оформляти або організовувати оформлення перевізних документів і документів необхідних для виконання митних та інших процедур державного контролю (пункт 2.1.14 договору).

Відповідно до п. 2.3. договору, перевізник зобов`язаний, зокрема відкрити для проведення розрахунків і обліку сплачених сум для замовника особовий рахунком з наданням коду платника №8210881 (п 2.3.3); вести облік попередньої оплати, нарахованих і сплачених сум за здійснені перевезення і надані послуги, пов`язані з перевезенням вантажу та надавати замовнику відповідні розрахункові документи в електронному вигляді, а у разі відсутності електронного зв`язку - в паперовому вигляді через (322801) Березань (п. 2.3.4); складати документи передбачені пунктом 1.3 договору щодо нарахування сум платежів (п. 2.3.5 договору).

За умовами п. 4.2. договору, оплата послуг відповідно до договору здійснюється у національній валюті України на умовах попередньої оплати шляхом перерахування коштів на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання перевізника, вказаний у пункті 14.2 розділу 14 договору.

Умовами пункту 4.5 договору, зокрема встановлено, що по мірі використання перевезень та надання послуг, перевізником відображається на особовому рахунку використання замовником коштів за добу для оплати.

При незгоді із сумою нарахувань та стягнення платежів замовник для проведення перевірки письмово повідомляє перевізника на адресу, вказану в п. 14.2. договору (п. 4.9 договору).

Відповідно до п. 4.10 договору, у разі виявлення перевізником неправильного нарахування платежів, здійснюється перерахунок, після чого надлишок стягнутої суми перераховується на особовий рахунок замовника, як оплата за майбутні перевезення або ж додатково з сум внесеної попередньої оплати стягуються недоотримані грошові суми.

Згідно п. 4.11 договору, наявність підписаної зведеної відомості не позбавляє перевізника здійснити донарахування неврахованої плати за надані послуги за минулі періоди.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до залізничних накладних від 23.04.2020 відповідач здійсним перевезення власних вагонів позивача зі станції Чорноморська Одеської залізниці на станцію Трипілля-Дніпровське Південно-західної залізниці, що оформлено залізничними накладними: № 41868829 на перевезення 17 вагонів (досильна залізнична накладна № 34604124 від 01.05.2020 на вагони №№95704425, 95785085, 95704722, 95958138); № 41875089 на перевезення 17 вагонів (досильні залізничні накладні № 34605113 від 01.05.2020, № 36605105 від 01.05.2020 на вагони № 95946414, № 95946430); № 41865742 на перевезення 17 вагонів; № 41885047 на перевезення 14 вагонів.

Як зазначає позивач, за надані послуги перевезення Товариство з обмеженою відповідальністю "Манад" розрахувалося у повному обсязі, сплативши відповідачу 235 310, 40 грн, а саме по залізничній накладній № 41868829 від 23.04.2020 - 61 542, 72 грн; по залізничній накладній № 41875089 від 23.04.2020 - 61 542, 72 грн; по залізничній накладній № 41865742 від 23.04.2020 - 61 542, 72 грн та по залізничній накладній № 41885047 від 23.04.2020 - 50 682, 24 грн.

Проте, 15.05.2020 за переліком №20200515 відповідачем здійснено досписання провізної плати за перевезення вагонів у минулих періодах (з урахуванням ПДВ), а саме у розмірі 37 152, 48 грн. за залізничною накладною №41868829.

Позивач зазначає, що будь-яких зауважень/повідомлень з боку залізниці під час перевезення вагонів, під час видачі на станції Трипілля-Дніпровське Південно-західної залізниці код станції 344707, з приводу: укладення договорів перевезення (оформлення залізничних накладних), сплати коштів за перевезення; недобору провізної плати, або неправильного застосування тарифів, зборів, інших платежів; необхідності внесення змін до перевізних документів (залізничних накладних); невірного та/або неправильного зазначення у перевізних документах найменування вантажу, позивач в установленому порядку не повідомлявся і з боку залізниці будь-яких повідомлень до ТОВ «МАНАД» не надходило.

Так, позивач звернувся до відповідача з претензією № 55/5-2020 щодо незгоди із стягненням/списанням з особового рахунку позивача коштів, у зв`язку з чим просив відповідача негайно повернути безпідставно стягнуті/списані із особового рахунку ТОВ «МАНАД» у розмірі 37 152, 48 грн, код платника № 8210881, яка отримана відповідачем 25.05.2020, що підтверджується рекомендованим повідомленням по вручення поштового відправлення.

Листом № 58-05-2020 від 27.05.2020 позивач повторно звернувся до відповідача, в якому просив надати інформацію стосовно того, зокрема, чи складались у період з 27.04.2020 по 27.05.2020 на станції Трипілля-Дніпровське акти ревізії фінансово-комерційної діяльності станції, яким встановлено невірне нарахування плати відносно ТОВ «МАНАД» по залізничним накладним № 41868829, № 41875089, № 41865742, № 41885047 від 23.04.2020.

Листом № ЦМ-12/185 від 05.06.2020 відповідач надав відповідь на вищезазначений лист позивача, в якому повідомив, що 08.05.2020 на станції Трипілля-Дніпровське регіональної філії «Південно-Західна залізниця» була проведена перевірка з питань повноти, правильності, і своєчасності нарахування і стягнення належних залізниці платежів протягом березня, квітня 2020.

Також, відповідачем зазначено, що по станції Чорноморська (для ТІС) перевізні документи оформлені з відміткою: «Вагони з-під вивантаження. Направляється до пункту навантаження» та застосовано винятковий тариф 2005. При вірному заповненню графи 20 потрібно було зазначити «Вагони з-під вивантаження. Направляються на станцію тимчасового відстою вагонів для наступного навантаження» та застосувати винятковий тариф 2006. У зв`язку з чим відповідачем виявлено недобір плати за перевезення вантажу (порожніх вагонів замовника) на суму 118 378, 00 грн: накладна № 41885047 на 14 вагонів - недобір становить 25 496, 80 грн; накладна № 41875089 на 17 вагонів - недобір складає 30 960, 40 грн; накладна № 41865742 на 17 вагонів - недобір становить 30 690, 40 грн; № 41868829 на 17 вагонів - недобір складає 30 960, 40 грн. Проте, у зв`язку з відсутністю коштів на особовому рахунку ТОВ «МАНАД» була відкоригована провізна плата лише по провізному документу № 41868829 та стягнуто недобір на суму 30 960, 40 грн (37 152, 48 грн з ПДВ).

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, відповідач звернувся до позивача з претензією № ДН-1-14/239 від 24.06.2020 про сплату 104 901,12 грн. з ПДВ по залізничних накладних №41885047, №41875089, №41865742 у зв`язку із донарахуванням на станції Трипілля-Дніпровське провізної плати по винятковому тарифу 2006, який застований внаслідок неправильного зазначення у залізничних накладних найменування вантажу, також у претензії зазначено, що провізний документ (залізнична накладна) №41868829 була відкоригована працівниками ЄРЦ протягом 15.05.2020 та досягнено суму тарифу в розмірі 37 152,48 грн. яку стягнуто з особового рахунку ТОВ «МАНАД».

Як вбачається з матеріалів справи, листом від 15.07.2020 № ЦТЛ-19/1211 Філія «Центр транспортної логістики» АТ «Українська залізниця» надано відповідь на претензію позивача № 55/5-2020 від 19.05.2020, в якому повідомлено, що замовником послуг в графі 23 «Найменування вантажу» накладної № 41868829 вказано інформацію «порожні вагони з-під вивантаження ваннтажу «зерно кукурудзи», направляються до пункту навантаження», таким чином на станції відправлення Чорноморська (для ТІС) при нарахуванні тарифу використано коригуючий коефіціент з-під вивантаження вантажу ІІ тарифного класу, проте, по прибуттю вагонів парацівниками станції виявлено невідповідність даних, занесених у графі 23 перевізного документа № 41868829 та проведено добір тарифу у розмірі - 37 152, 48 грн з платника ТОВ «МАНАД» за перевезення вагонів до станції тимчасового відстою для якого застосовується коригуючий коефіціент з-під вивантаження вантажів ІІІ тарифного класу «в інших випадках», у зв`язку з чим позивачу відмовлено у задоволенні претензійних вимог у розмірі 37 152, 48 грн.

Крім того, 29.07.2020 за переліком №20200729 відповідачем здійснено досписання провізної плати за перевезення вагонів у минулих періодах (з урахуванням ПДВ), а саме у розмірі 104 901, 12 грн. за залізничними накладними № 41865742, № 41875089, № 41885047.

Як зазначає позивач, списання коштів з особового рахунку ТОВ «МАНАД» по коду платника № 8210881 здійснено: в сумі 37 152, 48 грн на підставі листа станції Трипілля-Дніпровське від 12.05.2020 № 17 по договору надання послуг № 09679/ЦТЛ-2018 від 14.02.2018, про що зазначено у переліку № 20200515 від 15.05.2020; в сумі 104 901, 12 грн на підставі листа Виробничого підрозділу Київської дирекції залізничних перевезень від 27.07.2020 № 101 по договору надання послуг № 8210881 від 21.03.2020, до якого позивач приєднався згідно заявки про прийняття пропозиції на укладення договору та повідомлення про укладення договору № 99-3670436/2020-001 від 21.03.2020, про що зазначено у переліку № 20200729 від 29.07.2020.

Отже, обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначає, що провізна плата здійснена до моменту відправки вагонів на станції відправлення, на підставі визначеного у накладних залізницею тарифу і при прибутті вантажу на станцію призначення, залізниця видала вантаж вантажоотримувачу без будь-яких зауважень та не здійснила донарахувань провізної плати, а відтак вважає неправомірним досписання відповідачем в подальшому перевізної плати з особистого рахунку позивача за минулі періоди.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Так, згідно частини першої статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

У відповідності до положень ст.ст. 6, 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Приписами частини 1, 2 статті 306 Господарського кодексу України (далі - ГК України) передбачено, що перевезенням вантажів визнається господарська діяльність, пов`язана з переміщенням продукції залізницями, автомобільними дорогами, водними та повітряними шляхами, а також транспортування продукції трубопроводами. Суб`єктами відносин перевезення вантажів є перевізники, вантажовідправники та вантажоодержувачі.

За приписами частини 2 статті 908 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

У разі порушення зобов`язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами) (стаття 920 ЦК України).

Нормативно-правове регулювання законодавства про залізничний транспорт передбачено частиною 1 статті 3 Закону України «Про залізничний транспорт» за якою, законодавство про залізничний транспорт загального користування складається із законів України «Про транспорт», «Про особливості утворення акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування», цього Закону, Статуту залізниць України, який затверджується Кабінетом Міністрів України, та інших актів законодавства України.

Обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій і громадян, які користуються залізничним транспортом, визначаються Статутом залізниць України (далі - Статут), затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 №457. Окрім того, ним регламентуються порядок укладання договорів, організація та основні умови перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, основні положення експлуатації залізничних під`їзних колій, а також взаємовідносини залізниць з іншими видами транспорту.

Згідно статті 3 Статуту залізниць України дія цього Статуту поширюється на перевезення залізничним транспортом вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, у тому числі на перевезення вантажів, навантаження і розвантаження яких відбувається на залізничних під`їзних коліях незалежно від форм власності, які не належать до залізничного транспорту загального користування.

Статтею 6 Статуту визначено, що накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Отже, належним чином оформлена залізнична накладна є угодою на перевезення вантажів залізничним транспортом, і на надання послуг по її візуванню не потребує укладення окремого договору.

Відповідно до ст. 22 Статуту залізниць України за договором залізничного перевезення вантажу залізниця зобов`язується доставити ввірений їй вантажовідправником вантаж у пункт призначення в зазначений термін і видати його одержувачу, а відправник зобов`язується сплатити за перевезення встановлену плату. Виконання залізницею додаткових операцій, пов`язаних з перевезенням вантажів (завантаження, розвантаження, зважування, експедирування тощо), здійснюється на підставі окремих договорів.

Згідно із ст. 23 Статуту відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). Станція призначення видає накладну одержувачу разом з вантажем. Дата приймання і видачі вантажу засвідчується на накладній календарним штемпелем станції. Для посвідчення прийняття вантажу до перевезення станція видає відправнику квитанцію. Форма накладної і порядок її заповнення, а також форма квитанції затверджуються Мінтрансом.

При цьому, статтею 24 Статуту залізниць України визначено, що саме вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ними у накладній. Залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

Обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Комерційний акт складається, зокрема, для засвідчення обставин невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах (ст. 129).

Статтею 62 Статуту залізниць України визначено, що остаточні розрахунки між залізницями і одержувачами за перевезення вантажів і надання додаткових послуг здійснюються на станціях призначення.

Пунктом 4.2 договору, встановлено, що оплала послуг здійснюється у національній валюті України на умовах попередньої оплати шляхом перерахування коштів на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання перевізника, вказаний у пункті 14.2. розділу 14 договору.

Згідно пункту 2.1.6.1 договору, замовник зобов`язаний самостійно визначати розмір попередньої оплати та періодичність її внесення на підставі діючих тарифів та умов цього договору, при цьому зобов`язаний враховувати обсяг запланованих перевезень, вагонообігу, термін перебування вагону за межами України та інших послуг перевізника.

По закінченню звітного місяця, не пізніше 10-го числа місяця наступного за звітним, перевізник надає замовнику в електронному вигляді виписки з його особового рахунку та зведену відомість для її підписання. Замовник протягом 5 робочих днів зобов`язаний надіслати перевізнику підписану зведену відомість або підписати її із зауваженнями. У випадку якщо одна із сторін не підписала зведену відомість протягом 15 днів з дня отримання без письмового обґрунтування, зведена відомість вважається підписаною обома сторонами (п. 4.7, 4.8 договору).

При незгоді із сумою нарахувань та стягнених платежів замовник для проведення перевірки письмово повідомляє перевізника на адресу, вказану в п. 14.2 договору (пункт 4.9).

Пунктом 4.10 договору передбачено право перевізника у разі виявлення неправильного нарахування платежів здійснити перерахунок, після чого надлишок стягнутої суми перераховується на особовий рахунок замовника, як оплата за майбутні перевезення або ж додатково з сум внесеної попередньої оплати стягуються недоотримані грошові кошти.

Наявність підписаної зведеної відомості не позбавляє перевізника права здійснити донарахування не врахованої плати за надані послуги за минулі періоди (пункт 4.11 договору).

Таким чином, укладаючи в межах чинного законодавства договір, на основі вільного волевиявлення, позивач погодився на встановлення особливого порядку здійснення розрахунків між сторонами, беручи при цьому на себе відповідні зобов`язання, в тому числі, але не виключно внесення попередньої оплати за надані в майбутньому послуги, право перевізника на здійснення перерахунку (як в сторону збільшення так і зменшення) та наступне стягнення недоотриманих грошових коштів у вигляді плати за послуги перевезення за рахунок внесеної замовником передоплати.

В той же час, перевізник має право здійснити відповідне коригування лише за наявності підстав та за умови виконання ним вимог, що визначені чинним законодавством.

Так, відповідно до п.1.1 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000 №644, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 №863/5084, на кожне відправлення вантажу, порожніх власних, орендованих вагонів та контейнерів відправник надає станції відправлення перевізний документ (накладну) за формою, наведеною у додатку 1 до цих Правил.

Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором застави вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення, де видається одержувачу разом з вантажем. Заповнення накладної здійснюється відправником, залізницею, одержувачем згідно з поясненнями, наведеними у додатку 3 до цих Правил (п.1.2 Правил оформлення перевізних документів).

Відповідно до пункту 1.3 вказаних Правил, усі відомості, передбачені формою бланка перевізного документа, повинні бути внесені відправником у відповідні графи. Виправлення не допускаються; у разі необхідності зміни відомостей, унесених до перевізного документа, відправник зобов`язаний заповнити новий перевізний документ. Зміни, які вносяться до перевізного документа залізницею, засвідчуються посадовою особою залізниці із зазначенням дати та найменування станції, на якій внесено зміни.

За п. 1.5 Правил, оформлення перевізних документів, перевезення власних (орендованих) локомотивів і вагонів у завантаженому та порожньому стані оформлюються перевізними документами, в яких у графі 20 «Найменування вантажу» відправником зазначається: для локомотивів і завантажених вагонів - «Власний (орендований) вагон (локомотив). Власник (орендар) (найменування власника, оператора, орендаря)»; для порожніх вагонів - «Порожній власний (орендований) вагон. З-під ... (найменування вантажу). Власник (орендар) (найменування власника, оператора, орендаря). Направляється до пункту навантаження (в ремонт тощо)».

Заповнення накладної на станції призначення здійснюється згідно з додатком 3 до цих Правил (п. 5.1 Правил оформлення перевізних документів).

Відповідно до п. 5.3 Правил оформлення перевізних документів, якщо перевіркою на станції призначення виявлено перебір платежів, то сума перебору зазначається у графах 43-45.

Інші відмітки, необхідні для визначення провізної плати і зборів за послуги, пов`язані з перевезенням і для виконання особливих умов перевезення, вносяться в перевізний документ відправником, станціями відправлення, призначення та попутними станціями відповідно до Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 26.03.2009 № 317, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 15.04.2009 за №340/16356 (зі змінами), та інших нормативно-правових актів (п 5.4 Правил оформлення перевізних документів).

Пунктом 5.5 Правил оформлення перевізних документів визначено, що якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній маси, кількості місць вантажу, його назви, коду та адреси одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно зі статтею 118 Статуту залізниць України. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли. Цей факт засвідчується актом загальної форми, якщо за цим фактом не складався комерційний акт.

Таким чином, перевізник в разі перевірки внесених відправником відомостей до накладної зобов`язаний скласти відповідний акт на підтвердження обставин їх неправильності чи неточності.

Як вже зазначалось, у рядку 20 "Найменування вантажу" позивач зазначив обставини та мету перевезення - порожній власний вагон з-під зерна кукурудзи (015006), направляється до пункту навантаження.

Тарифи на перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу залізничним транспортом (за винятком приміських пасажирських перевезень) встановлюються у порядку, що визначає Кабінет Міністрів України (абзац 1 статті 57 Статуту).

Приписами пункту 1.3 Правил розрахунків за перевезення вантажів (ст. 62 Статуту) встановлено, що остаточні розрахунки між залізницями і одержувачами за перевезення вантажів і надання додаткових послуг здійснюються на станціях призначення. При цьому до оформлення видачі вантажу одержувачу станція повинна перевірити правильність сплаченої провізної плати, отримати недобори і всі платежі, які виникли на станції відправлення або при перевезенні і на станції призначення.

Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем та відповідачем було узгоджено ціну договору як провізну плату шляхом заповнення саме відповідачем на станції відправлення графи 30 "Тарифні відмітки" накладної.

Обставини справи свідчать, а сторонами не заперечується, що перевезення здійснено, оплату проведено в повному обсязі на підставі внесених до накладеної даних.

При цьому, відповідач не надав будь-які докази на підтвердження проведення перевірки правильності сплаченої провізної плати шляхом складання саме актів загальної форми, як то передбачено п. 5.5 Правил оформлення перевізних документів.

Вартість залізничних перевезень в Україні визначається згідно Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги та Коефіцієнтів, що застосовуються до Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 26.03.2009 №317, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 5.04.2009 за №340/16356 із змінами і доповненнями (далі - Тарифне керівництво або ТК).

Згідно з пунктом 2 Тарифного керівництва тарифи, збори та плати, наведені в цьому Збірнику, застосовуються на всіх лініях залізниць широкої, вузької та європейської колій мережі залізниць України загального користування, що включені в постійну експлуатацію, для всіх суб`єктів господарювання (фізичних та юридичних осіб), які беруть участь у процесі організації та здійснення перевезень вантажів залізничним транспортом.

При цьому, згідно додатку 3 до Правил оформлення перевізних документів, графа 30 "Тарифні відмітки" заповнюються залізницю у відповідності до Тарифного керівництва, вказуються номер групи, позиції, схеми, відстань перевезення. У разі застосування виняткового тарифу вказується його код.

Відповідно до підпункту 3.1 пункту 3 розділу II Тарифного керівництва відправник повинен іменувати вантаж у перевізних документах внутрішнього сполучення - відповідно до Алфавітного списку вантажів Єдиної тарифно-статистичної номенклатури вантажів (ЄТСНВ) яка видається окремо.

Підпунктом 3.3 пункту 3 розділу II Тарифного керівництва встановлено, якщо на станції призначення виявлено, що найменування вантажу не відповідає фактичному, неповне або неясне (неточне), то уточнення з метою перевірки правильності нарахування тарифу здійснюється до видачі вантажу з ініціативи станції (перевізника) або на вимогу одержувача шляхом унесення до перевізних документів у графі "Найменування вантажу" ("Наименование груза") під попереднім неточним найменуванням уточненого найменування. Унесене до перевізних документів уточнене найменування завіряється підписами працівників станції (перевізника) та одержувача. Після видачі вантажу перерахунки, зумовлені неточним найменуванням вантажу, не допускаються ані на вимогу залізниці (перевізника), ані за заявою одержувача.

Відповідно до підпункту 14.1 пункту 14 розділу ІІ Тарифного керівництва плата за перевезення в порожньому стані власних або орендованих вагонів (після вивантаження та під навантаження, у ремонт або з ремонту, з провідниками) визначається за тарифною схемою 14.

Так, пунктом 14.7 пункту 14 розділу ІІ Тарифного керівництва для застосування правил тарифів, визначених цим розділом, під час перевезення порожніх вагонів відправником у перевізних документах у графі "Найменування ватажу" ("Наименование груза") залежно від призначення та цілі використання проставляються відмітки:

для внутрішнього сполучення - крім відміток, передбачених Правилами перевезення вантажів, "Направляється ... (із ремонту, на промивку, на пропарку, на дезінфекцію, на дезінсекцію, для продажу, на брухт, для зміни власника, для здачі в оренду, на/після модернізацію(ї) тощо)".

Таким чином, за тарифною схемою 14 справляється плата за перевезення вагонів в порожньому стані з обов`язковим зазначенням у графі "Найменування ватажу" мети направлення рухомого складу.

Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 26.03.2009 № 317 (зі змінами та доповненнями), що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 15 квітня 2009 р. за № 341/16357, затверджено Коефіцієнти, що застосовуються до тарифів Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги.

Зокрема, до плати за перевезення порожніх вагонів (коди Алфавітного списку вантажів ЄТСНВ 421034, 421180, 421195, 421208) перевізника, власні перевізника, власні та орендовані (плата за перевезення яких визначається за тарифними схемами 14 та 17), вагони з провідниками (421161, 693157) застосовуються відповідні коефіцієнти - рядок 9 таблиці Коефіцієнтів:

- з-під вивантаження вантажів 1-го тарифного класу, щебеню та баласту (щебеню) для доріг, перліту, піску, гранвідсіву, шлаків, золи, солі та концентрату мінерального "Галіт" під наступне навантаження або під накопичення вагонів для наступного навантаження та з накопичення вагонів з-під вивантаження цих вантажів під наступне навантаження - 1,242 (в редакції наказу Міністерства інфраструктури від 22.03.2019 № 205) та 1,088 (в редакції наказу Міністерства інфраструктури № 476 від 27.12.2017);

- з-під вивантаження вантажів 2-го тарифного класу, продуктів харчування та енергетичних газів під наступне навантаження або під накопичення вагонів для наступного навантаження та з накопичення вагонів з-під вивантаження цих вантажів під наступне навантаження; рефрижераторні вагони та криті, переобладнані з рефрижераторних вагонів, фітингові платформи, вагони для перевезення легкових автомобілів та контрейлерних перевезень (усі перевезення) - 1,885 (винятковий тариф 2005) (в редакції наказу Міністерства інфраструктури від 22.03.2019 № 205) та 1,651 (в редакції наказу Міністерства інфраструктури № 476 від 27.12.2017);

- з-під вивантаження вантажів 3-го тарифного класу під наступне навантаження або під накопичення вагонів для наступного навантаження та з накопичення вагонів з-під вивантаження цих вантажів під наступне навантаження; з провідниками; в (із) ремонт(у); пересилка після вивантаження на промивання, пропарку, дезінсекцію та дезінфекцію; в інших випадках - 3,023 (винятковий тариф 2006) (в редакції наказу Міністерства інфраструктури від 22.03.2019 № 205) та 2,647 (в редакції наказу Міністерства інфраструктури № 476 від 27.12.2017).

При цьому, винятковий тариф 2005 застосовується у випадку перевезення вагонів з-під вивантаження під наступне навантаження або під накопичення вагонів для наступного навантаження та з накопичення вагонів з-під вивантаження цих вантажів під наступне навантаження, тобто зі станції вивантаження вантажу до станції наступного навантаження.

Як вже зазначалось, відповідно до положень підпункту 14.7 п. 14 розділу II Тарифного керівництва № 1 для застосування тарифів під час перевезення порожніх вагонів відправником у перевізних документах у графі найменування вантажу залежно від цілі використання проставляються відмітки.

Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення.

З поданих позивачем накладних, за якими відповідач провів коригування плати за перевезення, вбачається, що вагони у порожньому стані направлялись позивачем зі станції відправлення Чорноморська Одеської залізниці під навантаження.

При цьому, згідно відмітки у графі "Найменування вантажу" спірні порожні вагони слідували під навантаження зі станції (Чорноморська).

Тобто, згідно внесених позивачем відомостей до накладної відповідачем на станції відправлення було вірно визначено тариф на перевезення - за тарифною схемою 14.1 розділу ІІ Тарифного керівництва № 1 та із застосуванням виняткового тарифу 2005, що відповідає підрядку 2 рядку 9 таблиці Коефіцієнтів, визначених наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 26.03.2009 № 317 (зі змінами).

Як вбачається з листа № ЦМ-12/185 від 05.06.2020 Департамента комерційної роботи АТ «Українська залізниця» 08.05.2020 на станції Трипілля-Дніпровське регіональної філії «Південно-Західна залізниця» була проведена перевірка з питань повноти, правильності, і своєчасності нарахування і стягнення належних залізниці платежів протягом березня, квітня 2020 та встановлено, що по станції Чорноморська (для ТІС) перевізні документи оформлені з відміткою: «Вагони з-під вивантаження. Направляється до пункту навантаження» та застосовано винятковий тариф 2005. При вірному заповненню графи 20 потрібно було зазначити «Вагони з-під вивантаження. Направляються на станцію тимчасового відстою вагонів для наступного навантаження» за застосувати винятковий тариф 2006.

Проте, у матеріалах справи відсутні докази, а саме акт загальної форми щодо встановлення неточностей у визначенні найменування вантажу, ні самого акту ревізії із встановленими у ньому підставами для здійснення коригування даних, визначених саме по спірним перевезенням, в тому числі і розміру провізної плати.

В той час як судом, за результатом оцінки наявних в матеріалах справи доказів, встановлено, що позивач замовляв для перевезення вагони у порожньому стані під їх навантаження, що відповідає коефіцієнту, який передбачений підпунктом 2 рядку 9 таблиці "Порожні вагони (421034, 421180, 421195, 421208) перевізника, власні перевізника, власні та орендовані (плата за перевезення яких визначається за тарифними схемами 14 та 17), вагони з провідниками (421161, 693157)", про що і зазначено у відповідній графі 20 "Найменування вантажу" спірних накладних.

При цьому, відповідач в порядку п. 5.5 Правил оформлення перевізних документів не надав докази виявлення фактичної невідповідності та неправильності визначення найменування вантажу та/або внесення змін до накладної в частині уточнення найменування вантажу шляхом, в тому числі, і складанням актів загальної форми на станціях призначення, а видав вагони вантажоотримувачу після їх перевезення без зауважень, що позбавляє перевізника згідно підпунктом 3.3 пункту 3 розділу II Тарифного керівництва №1 в подальшому корегувати застосований тариф на перевезення.

Враховуючи викладене вище суд прийшов до висновку про необґрунтованість дій відповідача щодо коригування сум нарахованих платежів за минулі періоди - без складання відповідних документів, передбачених Правилами оформлення перевізних документів, та внесення змін до накладних згідно з вимогами Тарифного керівництва №1.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідач під час розгляду справи не надав суду жодних доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги або свідчили про відсутність у нього обов`язку повернути безпідставно списані кошти.

Враховуючи викладене вище, положення норм чинного законодавства України та приймаючи до уваги фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Манад" до Акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення 142 053, 60 грн. підлягають задоволенню повністю.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

Крім того, суд відзначає, що позивачем з урахування заяви про зміну, збільшення розміру позовних вимог було сплачено судовий збір в сумі 4 204, 00 грн., однак виходячи із заявленої ціни позову у даній справі, в силу вимог ст. 4 Закону України «Про судовий збір» позивач зобов`язаний сплатити судовий збір в сумі 2 130, 80 грн., тож позивачем переплачено судовий збір на суму 2 073, 20 грн.

Разом з тим, відповідно до ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом; повернення заяви або скарги; відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі; залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням); закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Таким чином, приймаючи до уваги положення ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір", враховуючи те, що клопотання про повернення зайво сплаченої суми судового збору позивачем не заявлено, повернення судового збору, не здійснюється.

При цьому, суд звертає увагу, що позивач не позбавлений права звернутися до суду з відповідним клопотанням у порядку передбаченому ст. 7 Закону України "Про судовий збір".

Керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236-238, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва.

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Манад" - задовольнити.

2. Стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Єжи Гедройця, буд. 5, ідентифікаційний код - 40075815) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Манад" (07714, Київська обл., с. Засупоївка, вул. Центральна, буд. 34, ідентифікаційний код - 32670436) 142 053 (сто сорок дві тисячі п`ятдесят три) грн. 60 коп. - безпідставно списані кошти та 2 130 (дві тисячі сто тридцять) грн. 80 коп. - судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно з пунктом 17.5 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду або через відповідний місцевий господарський суд.

Суддя С. О. Щербаков