ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.10.2020 Справа № 917/1336/20

Суддя Киричук О.А. при секретарі судового засідання Тертичній О.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовною заявою ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «УКР-СЕРВІС-БЕЗПЕКА» , 36021, Полтавська обл., м. Полтава, вулиця Івана Мазепи, будинок 6, квартира 7

до Комунального закладу культури і відпочинку «Парк Миру», Код , 39631, Полтавська область, Автозаводський район, місто Кременчук, Вулиця Миру, будинок2

про стягнення 106500,00 грн

без виклику представників сторін

ВСТАНОВИВ:

ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «УКР-СЕРВІС-БЕЗПЕКА» звернулося до господарського суду Полтавської області з позовом до Комунального закладу культури і відпочинку «Парк Миру» про стягнення 106500,00 грн заборгованості по договорах на спеціалізовану постову охорону об`єкта № 768 від 30 грудня 2017 року, № УСБ-19/Ф-01 від 15 січня 2019 року, № УСБ-20/Ф0 від 31 січня 2020 року, а також по договорах про надання послуг технічного обслуговування засобів охоронної сигналізації № УСБ-19/ТО-1від 15 січня 2019 року, № УСБ-20/Т0 від 31 січня 2020 року.

Позовну заяву обґрунтовано тим, що відповідач неналежним чином виконав зобов"язання за вказаними договорами щодо оплати наданих послуг.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.08.2020р. даний позов був переданий на розгляд судді Киричуку О.А.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 14.08.2020 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження у справі без виклику сторін (без проведення судового засідання), запропоновано відповідачу протягом 15 днів з дня вручення ухвали суду надати суду відзив на позов.

Сторони були належним чином та завчасно повідомлені про покладені на них обов`язки, про що свідчать матеріали справи.

Ухвали суду від 14.08.2020, які направлялися за адресами місцезнаходження сторін, повернулися до суду, зокрема, від позивача 27.08.2020 із поштовою відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою", від відповідача - 27.08.2020 із поштовою відміткою "за закінченням встановленого строку зберігання, інші причини".

Суд зазначає, що згідно ч. 7 ст. 120 ГПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала надсилається учасникам судового процесу за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

За визначенням п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

До повноважень господарських судів не віднесено з`ясування фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій, тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи. Примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв`язку з позначками "адресат вибув", "адресат відсутній" і т. п., з урахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання господарським судом обов`язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 07.06.2018р. у справі №910/177797/17.

За даних обставин, суд дійшов висновку, що повернення судового рішення із проставленням у поштовому повідомленні відмітки "адресат відсутній за вказаною адресою" та "за закінченням встановленого строку зберігання, інші причини", є підтвердженням відсутності особи - адресата за адресою, а отже, день проставлення такої відмітки в поштовому повідомленні, слід вважати днем вручення судового рішення в порядку, п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України.

Таким чином, строк для подачі відповідачем відзиву на позовну заяву сплив.

Станом на 14.10.2020 року відповідач відзиву на позов, будь-яких заяв чи клопотань не подав.

Інші заяви по суті справи до суду не надходили.

Згідно ст.118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

За таких обставин, приймаючи до уваги, що відповідач не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Судом враховано, що за ч. 13 ст. 8 ГПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

За ч. 2 ст. 252 ГПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. За ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Суд розпочав розгляд справи по суті в установлені строки.

В зв`язку з установленням карантину на усій території України, для забезпечення процесуальних прав сторін, прийняття рішення судом відкладалося.

Під час розгляду справи по суті судом були досліджені всі письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 233 ГПК України дане рішення прийнято, складено та підписано в нарадчій кімнаті.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про наступне.

ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «УКР-СЕРВІС-БЕЗПЕКА» (надалі - Позивач) надає послуги Комунальному закладу культури і відпочинку "Парк Миру» ( надалі - Відповідач) на спеціалізовану постову охорону. Послуги надавалися відповідно до договорів на спеціалізовану постову охорону об`єкта № 768 від 30 грудня 2017 року, № УСБ-19/Ф-01 від 15 січня 2019 року, № УСБ-20/Ф0 від 31 січня 2020 року.

Договір на спеціалізовану постову охорону об`єкту УСБ-20/Ф0 від 31 січня 2020 року є діючим.

Відповідно до п. 1.1. договору на спеціалізовану постову охорону УСБ-20/Ф0 від 31 січня 2020 року, та аналогічних до нього за змістом попередньо укладених договорів, Замовник -Відповідач передає, в Виконавець Позивач приймає під постове охорону приміщення визначене в Додатку № 1 до даного Договору (Дислокація), що належить замовнику на праві власності.

Відповідно до п. 1.2. договорів на спеціалізовану постову охорону ВИКОНАВЦЬ щомісячно надсилає ЗАМОВНИКУ Акт приймання передачі наданих Послуг.

Протягом 2018 року та протягом 2019 року за послуги спеціалізованої постової охорони Відповідач зобов`язувався сплачувати Позивачу щорічно 199200,00 грн. без ПДВ.

П.2.2. договору на спеціалізовану постову охорону об`єкту № УСБ-20/ФО віл 31 січня 2020 року, визначена вартість послуг, яка становила 199200,00 грн. без ПДВ.

Крім нього, з грудня 2017 року і по липень 2020 року включно, позивач надавав відповідачу послуги з технічного обслуговування засобів охоронної сигналізації відповідно до договорів № УСБ-19 ТО-1 від 15 січня 2019 року, № УСБ-20/ТО від 31 січня 2020 року.

Відповідно до п. 1.1. договорів про надання послуг технічного обслуговування засобів охоронної сигналізації Замовник-Позивач, доручав, а Виконавець- Відповідач, приймав на себе зобов`язання забезпечити технічне обслуговування засобів охоронної сигналізації на об`єкті Замовника, що знаходиться за адресою: 39631, Полтавська обл. м. Кременчук, вул. Миру, буд.2., та щомісяця проводити її технічне обслуговування, а у разі необхідності вживає заходи щодо ремонту.

Відповідно до п. 1.2. договорів про надання послуг технічного обслуговування засобів охоронної сигналізації ВИКОНАВЦЬ щомісячно надсилає ЗАМОВНИКУ Акт приймання передачі наданих Послуг.

П.2.1 договорів про надання послуг технічного обслуговування засобів охоронної сигналізації, встановлено щомісячну вартість послуг що складає 4700,00 ( чотири тисячі сімсот) грн без ПДВ.

П.2.2. договорів про надання послуг технічного обслуговування засобів охоронної сигналізації, загальна вартість послуг по договору на період січень - грудень відповідного року становить - 56 400,00 грн. без ПДВ.

Як зазначає позивач, з грудня 2017 року по 01.08.20 року він надав відповідачу послуги на спеціалізовану постову охорону об`єкту та технічного обслуговування засобів охоронної сигналізації на загальну суму 614 941,42 грн. відповідно до актів виконаних робіт, які на виконання умов договорів складено щомісячно в підтвердження факту надання Послуг.

За даними позивача на момент подання позову до суду відповідач свої зобов`язання щодо оплати наданих за договором послуг у повному обсязі не виконав, сплатив лише 508 441,42 грн., заборгованість останнього складає 106500,00 грн.

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача стягнення 106500,00 грн заборгованості по договорах на спеціалізовану постову охорону об`єкта № 768 від 30 грудня 2017 року, № УСБ-19/Ф-01 від 15 січня 2019 року, № УСБ-20/Ф0 від 31 січня 2020 року, а також по договорах про надання послуг технічного обслуговування засобів охоронної сигналізації № УСБ-19/ТО-1від 15 січня 2019 року, № УСБ-20/Т0 від 31 січня 2020 року.

Відповідно до частини 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд відзначає наступне.

Згідно із ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. У відповідності до вимог ст. ст. 525, ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином та в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Статтею 193 Господарського України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом.

Враховуючи правову природу укладених договорів, суд дійшов висновку, що оцінка правомірності заявлених вимог має здійснюватись з урахуванням приписів законодавства, які регламентують правовідносини з надання послуг.

Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно зі ст. 902 Цивільного кодексу України виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.

Частиною 1 статті 903 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно за приписами ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України та ст. 202 Господарського кодексу України господарське зобов`язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Як вбачається з матеріалів справи, з грудня 2017 року по 01.08.20 року позивач надав відповідачу послуги на спеціалізовану постову охорону об`єкту та технічного обслуговування засобів охоронної сигналізації на загальну суму 614 941,42 грн. відповідно до актів виконаних робіт, які на виконання умов договорів складено щомісячно в підтвердження факту надання Послуг.

Відповідач в порушення прийнятих на себе зобов`язань за вказаним Договором оплатив надані послуги не у повному обсязі, заборгованість останнього складає 106 500,00 грн. Дана обставина відповідачем не спростована.

Згідно з ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст.77 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч.1 ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Отже, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 106 500,00 грн. боргу за надані послуги підтверджені документально та нормами матеріального права, відповідачем не спростовані, а тому підлягають задоволенню.

Судовий збір у розмірі 2102,00 грн, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладається на відповідача, оскільки позов підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 129, 232, 233, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Комунального закладу культури і відпочинку «Парк Миру», Код , 39631, Полтавська область, Автозаводський район, місто Кременчук, Вулиця Миру, будинок 2 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «УКР-СЕРВІС-БЕЗПЕКА» , 36021, Полтавська обл., м. Полтава, вулиця Івана Мазепи, будинок 6, квартира 7 борг у розмірі 106 500,00 грн., 2102,00 грн витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Полтавської області протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Суддя Киричук О.А.