РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

20.10.2020Справа № 910/10315/20
Господарський суд міста Києва у складі судді Алєєвої І.В., розглянувши у спрощеному позовному провадженні справу

за позовом Міністерства оборони України

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Пролог Трейдінг»

про стягнення 135 488, 40 грн.

Без повідомлення (виклику) сторін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до Господарського суду міста Києва із вказаною позовною заявою до відповідача про стягнення 135 488, 40 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.07.2020 позовну заяву Міністерства оборони України було залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків та спосіб їх усунення.

28.07.2020 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від Міністерства оборони України Міністерства оборони України надійшла заява про усунення недоліків, у якій позивач усунув недоліки зазначені в ухвалі Господарського суду міста Києва від 03.02.2020.

Згідно з пунктом 1 частини 5 статті 12 Господарського процесуального кодексу України справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб є малозначними справами.

Частиною 1 статті 247 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що малозначні справи розглядаються у порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 250 Господарського процесуального кодексу України питання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Частиною 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.07.2020 позовну заяву прийнято судом до розгляду та відкрито провадження у справі. Приймаючи до уваги малозначність справи в розумінні частини 5 статті 12 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи ціну позову, характер спірних правовідносин та предмет доказування, господарським судом вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, у зв`язку з чим надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву, а позивачу - для подання відповіді на відзив.

17.08.2020 від Товариства з обмеженою відповідальністю «Пролог Трейдінг» надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач проти задоволення позовних вимог заперечив.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Суддя Алєєва І.В. у період з 10.08.2012 по 04.09.2020 перебувала у відпустці.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва,-

ВСТАНОВИВ:

26 квітня 2019 між Міністерством оборони України (замовник/позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Пролог Трейдінг» (постачальник/відповідач) укладено Договір про постачання товарів для державних потреб матеріально-технічних засобів продовольчої служби (за кошти Державного бюджету України) № 286/2/19/36 (далі - Договір.

Відповідно до п. 1.1 Договору постачальник зобов`язується у 2019 році поставити замовнику машини для обробки продуктів харчування, виробництва напоїв та обробки тютюну (42210000-1) (Фритюрниця електрична, 2 найменування): 1. Фритюрниця на 2 ванни об`ємом по 6-8 л, а саме: Фритюрниця електрична HEF-6L-2; Фритюрниця електрична HEF-6L. 2. Фритюрниця на 2 ванни об`ємом по 9-12 л, а саме: Фритюрниця електрична GAM-F9+9V; (далі - товар), зазначений у специфікації, а замовник забезпечити приймання та оплату товару в кількості та у строки.

Відповідно до Специфікації товару загальна кількість Товару для постачання - 95 штук, загальною вартістю 784 632, 00 грн. Строк постачання товару до 12.70.2019(включно).(п.1.2 Договору).

За приписами п. 2.1 Договору постачальник повинен поставити Замовнику товар якість, маркування, тара та упаковка якого відповідає вимогам чинних стандартів: ДСТУ EN 60335-2-37:2015, ДСТУ EN 61000-6-1:2015, ДСТУ EN 61000-6-3:2015 і в установленому порядку буде підтверджена такими документами:

2.1.1. Інструкція з експлуатації та гарантійний талон.

2.1.2. Декларація про відповідність технічним регламентам (для холодильного та технологічного обладнання).

Згідно з п. 5.1 Договору Товар постачається на умовах DDP - склад Замовника відповідно до Міжнародних правил по тлумаченню «Інкотермс» у редакції 2010 року згідно з року згідно з встановленими нормами відвантаження.

Розділ 5 Договору передбачає, що розвантаження товару в місці приймання здійснюється одержувачем Замовника. Датою поставки товару вважається дата надходження товару до одержувача Замовника, яка вказана в акті приймання -передачі.(п.5.3 Договору)

Пункт 2.4. Договору визначає, що приймання товару за кількістю та якістю оформляється актом приймання-передачі (додаток 22 до наказу Міністерства оборони України від 17.08.2017 № 440), який складає одержувач Замовника на кожну партію товару після закінчення приймання товару в трьох примірниках: перший примірник - Замовнику, другий - одержувачу Замовника, третій - Постачальнику. Належним чином оформлені документи: акт приймання-передачі, видаткова накладна Постачальника та повідомлення- підтвердження відповідно до наказу Міністра оборони України від 31.12.2016 № 757 є підтвердженням приймання товару.

Товар, що не відповідає вимогам, встановленим у стандартах, вважається не поставленим.

При цьому, за приписами п. 2.5 Договору приймання товару за кількістю та якістю у всіх випадках, які не врегульовані положеннями цього Договору, здійснюється одержувачем Замовника відповідно до вимог Інструкції про порядок приймання продукції виробничо- технічного призначення та товарів народного споживання за кількістю (затверджена постановою Державного арбітражу при Раді Міністрів СРСР від 15.06.65 № П-6) та Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання за якістю (затверджена постановою Державного арбітражу при Раді Міністрів СРСР від 25.04.66 № П-7) з доповненнями і змінами, які внесені до них в установленому порядку та нормативно-правовими актами України щодо цього питання.

Як зазначає позивач у позовній заяві, відповідачем було порушено п. п. 8.3.5 Договору, а саме поставку товару з порушенням вимог до маркування, тари та упаковки у зв`язку з чим постачальник повинен сплатити замовнику штраф у розмірі 5% вартості товару, поставленого з такими порушеннями та п. п. 8.3.2 якщо протягом гарантійного строку виявлено в поставленому товарі його невідповідність технічним та якісним характеристикам, визначених заявником, постачальник зобов`язаний замінити такий товар або відновити його за свій рахунок протягом 30 днів, а також сплатити штраф у розмірі 20% вартості товару, який визнано недоброякісним.

Так, відповідно до:

- акта приймання-передачі №46 від 30.05.2019 та №82 від 10.07.2019 позивачем нараховано штраф у розмірі 49 219, 20 грн. та складено односторонній акт про порушення договірних зобов`язань від 22.08.2019 №3013;

- акта приймання-передачі №136 від 04.06.2019 позивачем нараховано штраф у розмірі 11 400, 00 грн. та складено односторонній акт про порушення договірних зобов`язань від 27.08.2019 №2153:

- акта приймання-передачі №119 від 05.06.2019 позивачем нараховано штраф у розмірі 8 550, 00 грн. та складено односторонній акт про порушення договірних зобов`язань від 22.08.2019 №1503;

- акта приймання-передачі №138 від 31.05.2019 позивачем нараховано штраф у розмірі 17 100, 00 грн. та складено односторонній акт про порушення договірних зобов`язань від 23.08.2019 №3654;

- акта приймання-передачі №121 від 03.06.2019 та № 234 від 11.07.2019 позивачем нараховано штраф у розмірі 49 219, 20 грн. та складено односторонній акт про порушення договірних зобов`язань від 23.08.2019 №2042.

Таким чином, на думку позивача відповідач повинен сплатити позивачу 135 488, 40 грн. штрафу.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд зазначає, що в усіх актах про порушення договірних зобов`язань, складених позивачем у односторонньому порядку на підтвердження своїх позовних вимог, позивач не зазначає яким саме технічним вимогам (пунктам) ДСТУ EN 60335-2-37:2015, ДСТУ EN 61000-6-1:2015 або ДСТУ EN 61000-6-3:2015 не відповідає поставлений товар, а також час початку та закінчення приймання продукції, дата та номер телефонограми чи іншого повідомлення про виклик виробника або постачальника, попередження під підпис про відповідальність та про ознайомлення з вимогами Інструкції та інші обов`язкові для відповідного акта дані, які передбачені п. 29 Інструкцією про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання за якістю, що затверджена Постановою Державного арбітражу при Раді Міністрів СРСР від 25.04.66 № П-7 (пункт 2.5 Договору).

Крім того, позивач на підтвердження своїх позовних вимог та порушення постачальником технічних вимог та вимог до маркування надає Акти про порушення договірних зобов`язань, які не передбачені ані умовами Договору, ані чинним законодавством (у т.ч. Інструкцією про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання за якістю, що затверджена постановою Державного арбітражу при Раді Міністрів СРСР від 25.04.66 № П-7).

Одночасно з прийманням продукції за якістю проводиться перевірка комплектності продукції, а також відповідності тари, упаковки, маркування вимогам стандартів, технічних умов, Особливих умов, інших обов`язкових для сторін правил чи договору, кресленням, зразкам (еталонам).

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Укладений між сторонами договір за своєю природою є договором поставки, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 54 Цивільного кодексу України.

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Поряд з цим, стаття 712 ЦК України регулює відносини, що виникають із договору поставки. Так, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 712 ЦК України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості регулювання укладення та виконання договорів поставки, у тому числі договору поставки товару для державних потреб.

Також слід зазначити, що усі акти приймання-передачі підписані сторонами без зауважать та у п.5 містять відмітку «Під час перевірки якісного стану: Відповідає вимогам чинних стандартів ДСТУ EN 60335-2-37:2015, ДСТУ Е1V 61000-6-1:2015, ДСТУ Е1Ч 61000-6-3:2015 та технічним вимогам».

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем складено односторонні Акти про порушення договірних зобов`язань від 22.08.2019 №3013, від 27.08.2019 №2153, від 22.08.2019 №1503, від 23.08.2019 №3654, 23.08.2019 №2042 - не містять жодних обставин як про повідомлення відповідача з метою прибуття останнього для складення таких актів, так і обставин щодо відмови відповідача від підписання таких актів.

В свою чергу матеріали справи також не містять доказів в підтвердження як повідомлення відповідача з метою прибуття останнього для складення таких актів, так і доказів щодо відмови відповідача від підписання таких актів.

При цьому, відповідно до ст. 666 Цивільного кодексу України, якщо продавець не передає покупцеві приналежності товару та документи, що стосуються товару та підлягають переданню разом з товаром відповідно до договору купівлі-продажу або актів цивільного законодавства, покупець має право встановити розумний строк для їх передання.

Якщо приналежності товару або документи, що стосуються товару, не передані продавцем у встановлений строк, покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу та повернути товар продавцеві.

В той же час, матеріали справи не містять доказів відмови позивача від приймання товару, складення актів розбіжностей стосовно відмови від приймання товару.

Відтак, матеріали справи не містять, а позивачем не доведено належними та допустимими доказами того, що відповідачем здійснювалось постачання товару за відсутності супроводжуючих документів.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, з покладенням судового збору на позивача в порядку ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 74, 76-80, 129, 236 - 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову відмовити повністю.

2. Витрати по сплаті судового збору покласти на позивача.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.В. Алєєва