ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2020 року м. ОдесаСправа № 916/395/20
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Колоколова С.І.

суддів: Головея В.М., Разюк Г.П.

секретар судового засідання: Федорончук Д.О.

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фермерського господарства «З відокремленою садибою «Садовських»

на рішення Господарського суду Одеської області від „14 липня 2020 року, повний текст якого складено та підписано 24 липня 2020 року

у справі № 916/395/20

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Хімагромаркетинг»до відповідача Фермерського господарства «З відокремленою садибою «Садовських»

про стягнення 295 841, 18 грн.,

головуючий суддя Цісельський О.В.

місце прийняття рішення: Господарський суд Одеської області

Учасники судового процесу про час, дату та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Хімагромаркетинг» (далі ТОВ «Хімагромаркетинг», позивач) звернулось до Господарського суду Одеської області із позовом до Фермерського господарства «З відокремленою садибою «Садовських» (далі ФГ «З відокремленою садибою «Садовських» , відповідач) про стягнення 295 841,18 грн. з яких: 207 648,00 грн. основного боргу, 17 897,01 грн. пені, 38 934,00грн. штрафу та 31 362,17 грн. відсотків річних.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 28.02.2019р. між ним (Продавець) та відповідачем (Покупець) було укладено договір поставки №АП-09-0013 (надалі Договір від 28.02.2019р.); на виконання умов Договору позивач поставив відповідачу товар (насіння соняшника) на загальну суму 259 560,00 грн., який відповідач у відповідності до п.2.1 Договору від 28.02.2019р. повинен був оплатити до 20.03.2019р. 51 912,00 грн.; до 20.10.2019р. 207 648 грн. Проте, в порушення умов Договору від 28.02.2019р. відповідач не повністю розрахувався із Продавцем за поставлений товар, оплативши лише 51 912,00 грн., у зв`язку із чим за ним утворилась заборгованість на яку позивачем були нараховані відповідачу штрафні санкції у зазначених у позові сумах.

З посиланням на норми ст.ст.193,222,230 ГК України, ст.ст. 526, 529, 530, 625 ЦК України позивач просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 14.07.2020 (суддя Цісельський О.В.) позов задоволено повністю. Стягнуто з Фермерського господарства «З відокремленою садибою «Садовських» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Хімагромаркетинг» суму основної заборгованості у розмірі 207 648 грн., пеню в розмірі 17 897 грн. 01 коп., штраф в розмірі 38 934 грн., суму відсотків річних в розмірі 31 362 грн. та витрати зі сплати судового збору в розмірі 4 437 грн. 62 коп.

Рішення мотивовано тим, що позивач належно виконав свої зобов`язання за умовами договору поставки, однак відповідач за поставлений товар розрахувався частково та з порушенням встановленого строку оплати. Крім того, відповідачем не спростовано належними та допустимими доказами факт невиконання позивачем своїх зобов`язань за Договором від 28.02.2019 щодо поставки товару позивачем та отримання його ФГ «З відокремленою садибою «Садовських».

Щодо нарахування позивачем сум пені, то суд першої інстанції дійшов висновків про те, що позивач ТОВ «Хімагромаркетинг» припустилося помилки, що полягає у невірному визначенні суми пені від суми 207 648,00 грн.: за період з 13.12.2019р. по 30.01.2020р. позивачем вказано 7505,96 грн. замість 7526,53грн. Однак, оскільки позивачем заявлено до стягнення меншу суму 17 897,01 грн., то позовна вимога про стягнення пені підлягає судом задоволенню саме в заявленій позивачем сумі 17 897,01 грн.

Щодо нарахування позивачем сум штрафу та відсотків річних, то суд встановив, що їх зроблено арифметично вірно, у зв`язку з чим позовні вимоги позивача в частині стягнення з відповідача 15% штрафу в сумі 38 934,00 грн. та 31 362,17 грн. відсотків річних за період з 21.10.2019р. по 07.02.2020р., підлягають задоволенню у повному обсязі.

Не погодившись з рішенням суду, Фермерське господарство «З відокремленою садибою «Садовських» звернулось до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Одеської області від 14.07.2020 у справі №916/395/20 повністю та прийняти нове рішення про відмову у задоволені позову.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги скаржник посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, а тому прийнято необґрунтоване рішення, яке підлягає скасуванню, з огляду на наступне:

- висновок суду про те, що відповідач визнає факт укладення договору поставки від 28.02.2019 не відповідає фактичним обставинам справи;

- порушенням судом першої інстанції вимог ст.ст.13,74 ГПК України в частині збирання доказів за власною ініціативою;

- у наданій позивачем видатковій накладній, товарно-транспортній накладній в графі «отримав», міститься підпис особи, без зазначення посади, прізвища, ім`я та по батькові такої особи, що виключає можливість ідентифікувати особу, яка підписала вказані документи у якості отримувача. У видатковій накладній, товарно-транспортній накладній відсутня інформація про те, що приймання товару здійснювалось за довіреністю, відсутні будь-які реквізити такої довіреності (номер та дата довіреності) та посилання на те, що товарно-матеріальні цінності були отримані за довіреністю.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 17.08.2020 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фермерського господарства «З відокремленою садибою «Садовських» на рішення Господарського суду Одеської області від „14 липня 2020р. у справі № 916/395/20; призначено розгляд апеляційної скарги Фермерського господарства «З відокремленою садибою «Садовських» на 15 жовтня 2020 року об 11:00 год.

07.09.2020 від ТОВ «Хімагромаркетинг» надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого позивач просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги ФГ «З відокремленою садибою «Садовських» у повному обсязі.

В судове засідання 15.10.2020 року представники сторін не з`явились, про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлені належним чином.

Частиною 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи те, що матеріали справи містять докази повідомлення всіх учасників судового процесу про дату, час та місце судового засідання, а явка представників сторін обов`язковою не визнавалась, судова колегія вважає можливим розглянути справу за відсутності представників сторін за наявними у справі доказами.

Суд апеляційної інстанції, у відповідності до статті 269 Господарського процесуального кодексу України, переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Розглянувши матеріали господарської справи, апеляційну скаргу, відзив на неї, перевіривши законність та обґрунтованість рішення, судова колегія апеляційної інстанції дійшла наступних висновків.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено в ході апеляційного провадження, 28.02.2019р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Хімагромаркетинг» (Продавець) та Фермерським господарством «З відокремленою садибою «Садовських» (Покупець) було укладено Договір поставки №АП-09-0013, відповідно до умов п. 1.1 якого продавець зобов`язується передати у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти й оплатити наступний насіннєвий матеріал, надалі іменований «Товар»: найменування Насіння соняшника Тамара; одиниця виміру посівна одиниця; кількість 140; ціна за 1од., у грн., без ПДВ 1545,00; загальна ціна у грн., без ПДВ 216 300грн.; ПДВ 43 260грн., загальна ціна у грн., з ПДВ 259 560,00.

Згідно із п.1.2 Договору від 28.02.2019р. загальна вартість товару (ціна договору) на дату укладення цього договору становить 259 560,00 грн. у т.ч. ПДВ 20%.

Відповідно до пунктів 1.3, 2.1 Договору від 28.02.2019р. кількість і асортимент товару, який підлягає поставці, визначається відповідно до п.1.1 даного договору. Покупець зобов`язаний сплатити продавцю вартість товару, зазначену в п.1.2 даного договору, в наступні строки: 1. дата оплати товару не пізніше 20.03.2019р., сума оплати 51 912,00 грн.; 2. дата оплати товару не пізніше 20.10.2019р., сума оплати 207 648,00 грн.

Поставка товару здійснюється продавцем на умовах СРТ (перевезення до місця призначення за рахунок продавця, до наступних базисів (отримувачів): найменування - Насіння соняшника Тамара; одиниця виміру посівна одиниця; кількість 140; адреса базису доставки (отримувач) Одеська обл., Іванівський р-н, с. Гудевичеве, вул. Леніна,89Б; строк поставки до - 20.03.2019 (п.3.3 Договору від 28.02.2019р.).

Відповідно до пунктів 4.3-4.6 Договору від 28.02.2019р. одночасно з передачею товару продавець зобов`язаний передати покупцеві наступні документи: рахунок на оплату товару; податкову накладну, згідно норм Податкового кодексу України; видаткову (відвантажувальну) накладну; товарно-транспортну накладну, якщо поставка товару здійснюється на умовах СРТ. Підписання покупцем видаткової накладної підтверджує отримання останнім всіх передбачених п.4.3 цього договору документів. Покупець зобов`язаний при перерахуванні грошових коштів на рахунок продавця в платіжному дорученні вказати номер і дату рахунку-фактури, на підставі якої проводиться таке перерахування.

Згідно із пунктами 5.1-5.2,5.4 Договору від 28.02.2019р. сторони відповідають за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим договором і чинним законодавством України. Покупець відповідає за несвоєчасну оплату товару (порушення розділу 2 даного договору) й сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день простроченого платежу. При розрахунку пені застосовується ставка НБУ, що діє в період нарахування пені. У випадку прострочення виконання зобов`язань, передбачених розділом 2 даного договору, більше ніж 10 (десяти) днів винна сторона додатково сплачує іншій стороні за даним договором штраф у розмірі 15 відсотків від ціни договору.

У відповідності до п.5.5-5.6 Договору від 28.02.2019р. сторони прийшли до згоди щодо зміни розміру процентної ставки, передбаченої ч.2 ст.625 ЦК України, і встановлюють її в розмірі 40 відсотків річних від несплаченої загальної вартості товару протягом 90 календарних днів з дати, коли товар повинен бути сплачений покупцем та 96 відсотків річних від несплаченої ціни товару до дня повної оплати з дати закінчення 90 календарних днів. З дня закінчення строків сплати, передбачених п.2.1 договору, вважається, що продавцем пред`явлена вимога щодо сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення (минулий та майбутній) та відсотків річних. У випадку порушення покупцем п.4.6 цього договору, продавець має право на власний розсуд зарахувати грошові кошти до будь-якої частини платежів (незалежно від графіку погашення) по цьому договору.

Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 01.01.2021, а в частині розрахунків - до повного виконання покупцем своїх зобов`язань за цим договором (п.7.1 Договору від 28.02.2019р.).

Матеріалами справи підтверджено, що на виконання умов договору ТОВ «Хімагромаркетинг» поставило, а ФГ «З відокремленою садибою «Садовських» прийняло товар Насіння соняшника Тамара; одиниця посівна одиниця; кількість 140; за видатковою накладною №АП-09-0013 від 04.03.2019р. на загальну суму 259 560,00грн., докази оплати якого в матеріалах справи відсутні.

За прострочення виконання грошового зобов`язання позивачем нараховано та пред`явлено до стягнення 17 897,01 грн. пені, 31 362,14 грн. річних за період прострочення виконання зобов`язання та 38934,00 грн 15% штрафу.

Під час розгляду справи відповідачем доказів погашення заборгованості суду не надано.

Судова колегія погоджується з висновками місцевого господарського суду про задоволення позовних вимог та вважає, що доводи і вимоги скаржника, викладені в апеляційній скарзі, підлягають залишенню без задоволення, а оскаржуване рішення залишенню без змін, виходячи з наступного.

Згідно із п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до ч.1 ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно із ч.ч.1,2 ст.712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст.193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно із ч.1 ст.691, ч.1 ст.692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу. Покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст.ст.525, 526 ЦК України).

Відповідно до ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно із ст.ст.610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідач зазначає, що ним виконано свій обов`язок щодо оплати частини товару у сумі 51 912 грн., що не заперечується позивачем. Після цього, продавець зобов`язаний був поставити товар до 20.03.2019. Однак вказаний обов`язок продавцем не було виконано.

У відзиві на позовну заяву, відповідач визнає факт укладення договору поставки №АП-09-0013 від 28.02.2019р., підписаного ОСОБА_1 , а щодо видаткової накладної №АП-09-0013, складеної 04.03.2019р. за підписом ОСОБА_1 , відповідач заперечує, з посиланням на неповноважність вказаної особи. Відповідно до вимог ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту ст.77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Приписи ч.4 ст.74 ГПК України визначають, що суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

У зв`язку з тим, що у суду першої інстанції виникли сумніви у добросовісному виконанні учасниками справи їхніх обов`язків щодо надання доказів, судом самостійно було зроблено Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань станом на 18.02.2020р., відповідно до якого вбачається, що керівником ФГ «З відокремленою садибою «Садовських» з 07.10.2013р. зареєстрований Садовський А.Ю., а підписантом з 01.03.2018р. Садовський Ю.В.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.1 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань - документ у паперовій або електронній формі, що сформований програмним забезпеченням Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань за зазначеним заявником критерієм пошуку та містить відомості з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, які є актуальними на дату та час формування витягу або на дату та час, визначені у запиті, або інформацію про відсутність таких відомостей у цьому реєстрі.

Згідно ч.ч.1, 2, 3, 4 ст.10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою. Якщо відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, є недостовірними і були внесені до нього, третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні. Третя особа не може посилатися на них у спорі у разі, якщо вона знала або могла знати про те, що такі відомості є недостовірними. Відомості, що містяться в Єдиному державному реєстрі, використовуються для ідентифікації юридичної особи або її відокремленого підрозділу, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, фізичної особи - підприємця, у тому числі під час провадження ними господарської діяльності та відкриття рахунків у банках та інших фінансових установах. Таким чином, вказаний Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань станом на 18.02.2020р. підтверджує правомочність підпису від імені ФГ «З відокремленою садибою «Садовських» на документах ОСОБА_1 , який має право підпису від імені господарства без довіреності, за умови ще й того, що Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань не містить обмежень стосовно підписанта ОСОБА_1 . Цей же Витяг засвідчує той факт, що остання зміна кола підписантів була зареєстрована державним реєстратором 08.05.2018р.

Отже, 28.02.2019р. ОСОБА_1 , що був підписантом від імені господарства, правомірно підписав договір поставки № АП-09-0013 від 28.02.2019р.

Аргументи скаржника стосовно не підписання уповноваженою особою видаткової накладної №АП-09-0013 від 04.03.2019р. правильно були відхилені судом першої інстанції.

Так, дійсно, судом встановлено, що видаткова накладна №АП-09-0013 від 04.03.2019р. не підписувалась Садовським А.Ю. керівником господарства, оскільки вона була підписана Садовським Ю.В., підписантом товариства, чиї повноваження на підписання документів від імені господарства є зареєстрованими у встановленому законодавством порядку.

Разом з тим, сумнівів щодо справжності підпису Садовського Ю.В. на перелічених документах, відповідачем під час розгляду даної справи, суду не зазначалось.

Також, судом встановлено, що на договорі поставки та видатковій накладній міститься відтиск печатки ФГ «З відокремленою садибою «Садовських», як юридичної особи.

Матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про підробку чи інше незаконне використання третіми особами всупереч волі ФГ «З відокремленою садибою «Садовських», печатки Господарства на Договорі поставки та видатковій накладній, у тому числі звернень до правоохоронних органів з цього приводу.

Колегія суддів констатує, що процесуальна позиція відповідача лежить не у площині спростування обставин справи, на наявність яких вказує позивач, а від початку судового провадження у справі, була спрямована на пошук первинних документів, складених з окремими недоліками, та їх використання для заперечення боргу.

Згідно ч.1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Таким чином, аналіз вказаних доказів надає можливість ідентифікувати особу, що підписала видаткову накладну №АП-09-0013 від 04.03.2019р., у зв`язку з чим, спираючись на положення ч.2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», суд доходить висновку про те, що наявність у видатковій накладній №АП-09-0013 від 04.03.2019р., що є первинним документом, який підтверджує господарську операцію з поставки товару позивачем відповідачу, не зазначення прізвища, ім`я та по батькові отримувача товару, не є підставою для відповідача не визнавати господарську операцію, за умови, наявності у зазначеній накладній відомостей про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції.

Відповідачем не надано достовірних доказів на противагу доказам позивача на підтвердження неотримання товару або спростування заявленого боргу, з урахуванням здійсненої часткової оплати боргу у сумі 51 912 грн.

Враховуючи викладене колегія суддів дійшла висновку, що в порушення умов Договору відповідач не розрахувався з позивачем в повному обсязі у встановлений договором строк, у зв`язку з цим, за останнім рахується заборгованість в розмірі 207 648,00 грн., яка доведена належними та допустимими доказами, а отже позовна вимога щодо стягнення з відповідача суми основного боргу є обґрунтованою і місцевий суд підставно задовольнив позов ТОВ «Хімагромаркетинг» в цій частині.

Через нездійснення відповідачем повної оплати за поставлений по договору поставки №АП-09-0013 від 28.02.2019р. товар позивач нарахував до стягнення з відповідача 17 897,01 грн. пені за період з 21.10.2019р. по 07.02.2020р., 38 934,00 грн. 15% штрафу.

Колегія суддів перевірила правильність розрахунку позивача та дійшла висновку про арифметичну та методологічну вірність розрахунку штрафу, задоволених судом першої інстанції.

Крім того, колегія суддів перевірила розрахунок пені, зроблений позивачем та перерахунок суду першої інстанції, та погоджується з вірним висновком суду першої інстанції, яким встановлено, що позивач припустився помилки, яка полягає у невірному визначенні суми пені від суми 207 648,00 грн.: за період з 13.12.2019р. по 30.01.2020р. позивачем вказано 7505,96 грн. замість 7526,53грн. Таким чином, з врахуванням вказаних арифметичних помилок, загальна сума пені складає 17917,57 грн., однак, оскільки позивачем заявлено до стягнення меншу суму 17 897,01 грн., то судом першої інстанції вірно задоволено вказану вимогу саме в заявленій позивачем сумі 17 897,01 грн.

Статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та 3 % річних від простроченої суми за весь час прострочення, якщо договором не встановлений інший розмір процентів.

В пункті 5.5. Договору сторони дійшли згоди щодо розміру процентної ставки, передбаченої ч. 2 ст. 625 ЦК України, і встановили її в розмірі 40% річних від несплати загальної вартості Товару протягом 90 календарних днів з дати, коли Товар повинен бути оплачений покупцем та 96% річних від несплаченої ціни товару до дня повної оплати з дати закінчення 90 календарних днів.

З дня закінчення строків сплати, передбачених п.2.1 Договору (до 20.10.2019 року) вважається, що продавцем пред`явлена вимога щодо сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення ( минулий та майбутній) та відсотків річних.

Колегія суддів перевірила правильність розрахунку позивача та перерахунок суду першої інстанції та дійшла висновку про арифметичну та методологічну вірність розрахунку річних, задоволених судом першої інстанції у сумі 31 362,17 грн. За приписами частин 1, 3 статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно зі ст.ст. 76-77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обов`язок із доказування необхідно розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Враховуючи вищевикладене, господарський суд першої інстанції, приймаючи рішення про задоволення позову, всебічно, повно та об`єктивно дослідив матеріали справи в їх сукупності, дав вірну юридичну оцінку обставинам справи, у зв`язку з чим рішення суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

В процесі апеляційного розгляду справи колегією суддів не встановлено порушення норм процесуального права, що є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильного застосування норм матеріального права для виходу за межі доводів апеляційної скарги, доводи апеляційної скарги відхилені судом апеляційної інстанції, тому оскаржуване судове рішення господарського суду Одеської області залишається без змін.

Відповідно до п."в" ч.4 ст.282 ГПК України постанова суду апеляційної інстанції складається, зокрема, з резолютивної частини із зазначенням розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються згідно ст.129 ГПК України на скаржника, оскільки вимоги апеляційної скарги повністю відхилені.

Керуючись ст. ст.129, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Фермерського господарства «З відокремленою садибою «Садовських» залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Одеської області від 14 липня 2020 року у справі №916/395/20 залишити без змін.

Постанова набирає законної з дня її прийняття та підлягає оскарженню в порядку та строки передбачені ст.ст.287-288 ГПК України.

Повний текст постанови

складено 19.10.2020

Головуючий суддя С.І. Колоколов

Суддя В.М. Головей

Суддя Г.П. Разюк