ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" жовтня 2020 р.м. Одеса Справа № 916/2357/20

Господарський суд Одеської області у складі:

судді В.С. Петрова

при секретарі судового засідання Г.С.Граматик

за участю представників:

від позивача Сузанська Л.М.,

від відповідача Сендик О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Акціонерного товариства ДТЕК Одеські електромережі до ОСОБА_1 про стягнення 28441,88 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство Одесаобленерго звернулось до господарського суду Одеської області з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення 28441,88 грн., у т.ч.: 3% річних за прострочення оплати нарахувань за спожиту електричну енергію 10984,47 грн. та інфляційних втрат 17457,41 грн. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на несвоєчасну сплату відповідачем нарахувань за необліковану електричну енергію в сумі 212809,50 грн. згідно рахунку-фактури № 1094/А від 07.09.2018 р., складеного на підставі рішення комісії з розгляду актів про порушення Біляївського РЕМ АТ Одесаобленерго, оформленого протоколом засідання вказаної комісії № 40 від 06.09.2018 р. При цьому позивач вказує, що сума боргу по вказаним нарахуванням в розмірі 212809,50 грн. була стягнута рішенням господарського суду Одеської області від 23.01.2020 р. № 916/3016/19, яке залишено без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 01.06.2020 р. Також позивач вказує, що договір постачання електричної енергії № 1094 від 28.02.2008 р. був укладений з ФОП Вороновим Ігорем Анатолійовичем, однак у зв`язку з припиненням останнім підприємницької діяльності зобов`язання за вказаним договором не припинились, а продовжують існувати, тому даний спір підлягає вирішенню за правилами господарського судочинства. Наразі позивач зауважує, що вказана заборгованість виникла у відповідача в результаті порушення п.п. 2, п.п. 8 п. 5.5.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 14.03.2018 р. № 312, що призвело до необлікованого використання відповідачем електричної енергії, про що був складений Акт про порушення від 08.08.2018 р. № 8005819. Так, позивач вказує, що оскільки відповідач у період з 10.11.2018 р. по 29.07.2020 р. належним чином не виконав зобов`язання в частині своєчасної оплати вартості недоврахованої електричної енергії відповідачу були нараховані 3% річних на суму 10984,47 грн., а також інфляційні витрати, що мали місце у листопаді, грудні 2018 р., січні, лютому, березні, квітні, травні, червні, липні, серпні, вересні, жовтні, листопаді, грудні 2019 р., січні, лютому, березні, квітні, травні, червні 2020р. на загальну суму 17457,41 грн., що заявлені позивачем до стягнення.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 14.08.2020 р. позов АТ Одесаобленерго прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 916/2357/20 за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи, при цьому судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 07.09.2020 р.

26.08.2020 р. від відповідача до господарського суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач зазначає про неправильність здійснених позивачем розрахунків. Так, за ствердженнями відповідача, розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою статистики України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція., при цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція). З огляду на викладене відповідач наголошує, що за листопад 2018 року інфляція не може нараховуватися, водночас позивач вказав початок заборгованості 10 листопада 2018 року, а відтак має застосовуватися тільки інфляція з наступного місяця, тобто з грудня 2018 року, тому відповідач вважає, що інфляція за листопад 2018 року у розмірі 2979,33 грн. не може бути включена в суму нарахувань. Крім того відповідач звертає увагу на описку у розрахунку інфляції за березень 2020 року в розмірі 1709,48 грн., яка є аналогічною за квітень 2020 грн., оскільки позивач помилково вказав більше на 7,0 грн. Таким чином, враховуючи різницю 2986,33 грн., відповідач зазначає, що вірною буде сума в розмірі 14471,08 грн. Також відповідач звертає увагу на розрахунок 3% річних в сумі 10984,47 грн., який є помилковим, оскільки від простроченої суми боргу у розмірі 212809,50 грн., помноживши на кількість днів прострочення 628 та помноживши на 3% річних 0,0082%, буде сума 10958,84 грн., тобто різниця становить 25,63 грн. Таким чином, за розрахунком відповідача, загальна сума стягнення становитиме 25429,92 грн. (28441,88 грн. 3011,96 грн.).

04.09.2020 р. позивачем було подано до суду клопотання про відкладення розгляду справи та надання строку для підготування відповіді на відзив.

04.09.2020 р. відповідачем було подано до суду заяву про перенесення судового засідання на іншу дату у зв`язку з неможливістю представника з`явитись в судове засідання через участь в іншому судовому засіданні в Суворовському районному суді м. Одеси.

Також 04.09.2020 р. відповідачем було подано до суду заяву про зупинення провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням господарського суду Одеської області по справі № 916/2196/20.

В судовому засіданні 07.09.2020 р. представник позивача підтримав подане 04.09.2020 р. вищезазначене клопотання про відкладення розгляду справи та просив суд надати час для підготування та подання до суду відповіді на відзив, наразі заперечував проти зупинення провадження у справі згідно поданої відповідачем заяви.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 07.09.2020 р. у справі № 916/2196/20 розгляд справи відкладено на 02 жовтня 2020 р.

01.10.2020 р. від АТ ДТЕК Одеські електромережі на електронну адресу господарського суду надійшли заперечення на заяву про зупинення провадження у справі, в яких заявник просив у задоволенні клопотання відмовити.

Також 01.10.2020 р. від АТ ДТЕК Одеські електромережі на електронну адресу господарського суду надійшла відповідь на відзив, в якій позивач вказує, що з 11.09.2020 р. АТ Одесаобленерго змінило найменування на АТ ДТЕК Одеські електромережі. Наразі стосовно нарахування індексу інфляції з грудня 2018 року Товариство зазначає, що рахунок-фактуру № 1094/А від 07.09.2018 р. на суму 212809,50 грн. відповідачу було направлено засобами поштового зв`язку. 09.10.2018 р. на адресу Компанії повернулося поштове відправлення, яким направлявся рахунок на оплату виниклої заборгованості. В свою чергу оскільки рахунком було передбачено 30-денний строк на оплату, то, на думку Товариства, розрахунок інфляційних втрат здійснено правильно саме з 10.11.2018 р., а не з грудня 2018 року, як вказує відповідач. При цьому АТ ДТЕК Одеські електромережі вказує, що в розрахунку інфляції за березень 2020 р. та квітень 2020 р. допущено технічну помилку та у березні 2020 р. сума збитків від інфляції складає 1702,48 грн., а тому загальний розмір інфляційних втрат складає 17450,41 грн. (17457,41 грн. 7 грн.).

З огляду на викладене, АТ ДТЕК Одеські електромережі у відповіді на відзив зменшено розмір позовних вимог, тому останнє просить суд стягнути з відповідача 3% річних в сумі 10984,47 грн. та інфляційні втрати в розмірі 17450,41 грн., що разом становить 28434,88 грн.

Така заява позивача про зменшення позовних вимог судом прийнята до розгляду.

Наразі у судовому засіданні 02.10.2020 р. судом з`ясовано, що назву АТ Одесаобленерго було змінено на АТ ДТЕК Одеські електромережі, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № 94 від 14.09.2020 р., Статутом АТ ДТЕК Одеські електромережі, затвердженого 28.08.2020 р. річними Загальними зборами акціонерів АТ Одесаобленерго (протокол річних Загальних зборів акціонерів АТ Одесаобленерго № 1/2020 від 28.08.2020 р.).

З огляду на викладене та враховуючи те, що відбулась зміна найменування позивача, що не реорганізацією юридичної особи, судом замінено назву позивача на АТ ДТЕК Одеські електромережі.

Також під час судового засідання 02.10.2020 р. відповідач просив відкласти розгляд справи до розгляду господарської справи № 916/2196/20, а не зупиняти провадження даній у справі до розгляду господарської справи № 916/2196/20.

Так, у в судовому засіданні господарського суду 02 жовтня 2020 року по справі № 916/2357/20 було протокольно оголошено перерву до 15 жовтня 2020 року о 10 год. 30 хв.

Під час розгляду справи у судовому засіданні 15.10.2020 р. представник позивача наполягав на задоволенні позовних вимог про стягнення саме 28434,88 грн., натомість представник відповідача заперечував проти позову.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши та дослідивши всі письмові докази, які містяться в матеріалах справи, господарський суд дійшов наступних висновків.

Між Відкритим акціонерним товариством Енергопостачальна компанія Одесаобленерго (постачальник) та фізичною особою-підприємцем Вороновим Ігорем Анатолійовичем (споживач) було укладено договір про постачання електричної енергії № 1094 від 28.02.2008 року, відповідно до розділу 1 якого постачальник електричної енергії продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача з приєднаною потужністю, величини якої по площадках вимірювання та точках продажу визначені додатком Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії, а споживач оплачує постачальнику електричної енергії вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору. Точка продажу електричної енергії - межа балансової належності, на якій відбувається перехід права власності на електричну енергію визначена додатком Акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін між постачальником та споживачем або інша межа обумовлена окремим додатком до договору.

Пунктом 2.1 договору № 1094 від 28.02.2008 р. сторони передбачили, що під час виконання умов цього договору з питань, що не обумовлені цим договором, сторони зобов`язуються керуватись чинним законодавством України та Правилами користування електричною енергією (далі ПКЕЕ).

Згідно п. 2.2 договору № 1094 від 28.02.2008 р. постачальник зобов`язується виконувати умови цього договору; постачати споживачу електричну енергію як різновид товару в обсягах, визначених відповідно до розділу 5 та з урахуванням умову розділу 6 до цього договору (додаток № 1 Обсяги постачання електричної енергії споживачу); згідно з категорією струмоприймачів споживача відповідно до ПУЕ та гарантованого рівня надійності електропостачання, визначених додатком Акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін; із дотриманням граничних показників якості електричної енергії, визначених державними стандартами; забезпечити отримання споживачем електричної енергії на рівні дозволеної потужності для кожної з площадок вимірювання, погодженої сторонами в додатку Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії; повідомляти споживача про всі зміни тарифів на електричну енергію письмово або через засоби масової інформації за п`ять днів до введення їх у дію.

Відповідно до п. 2.3 п. п. 2.3.1, 2.3.2, 2.3.3, 2.3.5 договору № 1094 від 28.02.2008 р. споживач зобов`язується виконувати умови цього договору; дотримуватися режиму споживання електричної енергії згідно з умовами розділу 5 цього договору та режиму роботи електроустановки; оплачувати постачальнику вартість електричної енергії згідно з умовами додатків Порядок розрахунків та Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії; забезпечувати безперешкодний доступ уповноважених представників постачальника електричної енергії за пред`явленням службового посвідчення до засобів (систем) обліку електроенергії, вимірювання потужності та контролю показників якості електроенергії.

За умовами п. 3.1.3 договору № 1094 від 28.02.2008 р. постачальник електричної енергії має право визначати у порядку, передбаченому розділом 5 цього договору, величини споживання електричної енергії та потужності.

Згідно п. 3.1.4 договору № 1094 від 28.02.2008 р. постачальник електричної енергії має право вимагати відшкодування збитків, завданих постачальнику електричної енергії внаслідок порушення споживачем умов цього договору.

Також відповідно до п. 3.1.5 договору № 1094 від 28.02.2008 р. постачальник електричної енергії має право доступу до належних споживачу засобів (систем) обліку електроенергії, вимірювання потужності, контролю показників якості електроенергії для контролю дотримання встановлених режимів споживання енергії.

Пунктом 4.2.3 договору № 1094 від 28.02.2008 р. передбачено, що споживач сплачує постачальнику електричної енергії вартість недорахованої електроенергії, розраховану виходячи із приєднаної потужності струмоприймачів та кількості годин їх використання відповідно до Методики визначення обсягу вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем - юридичною особою Правил користування електричною енергією, затвердженої Постановою НКРЕ від 04 травня 2006 р. № 562, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 04 липня 2006 року за № 782/12656: самовільного внесення змін у схеми обліку електроенергії; пошкодження засобів обліку електроенергії, втручання в їх роботу, зняття пломб з засобів обліку; споживання електроенергії поза засобами обліку; інших умов, визначених Методикою.

Відповідно до 4.2.4. договору № 1094 від 28.02.2008 р. споживач несе відповідальність за технічний стан розрахункових приладів обліку та пломб на них, які знаходяться на його території, забезпечує їх охорону та збереження.

Згідно п. 4.2.5 договору № 1094 від 28.02.2008 р. споживач не несе відповідальності перед постачальником електричної енергії відповідно до вимог пунктів 4.2.1 - 4.2.3 цього договору, якщо доведе, що порушення виникли з вини постачальника електричної енергії або внаслідок дії обставин непереборної сили.

Відповідно до п. 4.4 договору № 1094 від 28.02.2008 р. у разі виявлення однією із сторін порушень умов договору іншою стороною, за які законодавством передбачене застосування санкцій чи які тягнуть за собою збитки, недоотриману продукцію або вигоду тощо, на місці оформлюється двосторонній акт порушень. Акт складається у присутності представників обох сторін договору в двох примірниках. Сторона, дії або бездіяльність якої стала причиною складання акту, має право внести до акту свої зауваження. Сторона, яка виявила порушення своїх прав, зобов`язана попередити іншу сторону про необхідність складання акту. Інша сторона не може без поважних причин відмовитись від складання та підписання акту. У разі відмови відповідальної сторони від підписання акту в акті робиться запис про відмову. У цьому випадку акт вважається дійсним, якщо його на місці складання підписали не менше трьох уповноважених представників сторони договору, що складала акт.

За умовами п. 7.1 договору № 1094 від 28.02.2008 р. облік електроенергії, спожитої споживачем та (або) субспоживачами, приєднаними до електричних мереж споживача, здійснюється згідно з вимогами ПУЕ та ПКЕЕ. У разі порушення споживачем вимог нормативно-технічних документів щодо встановлення та експлуатації засобів обліку, їх покази не використовуються при розрахунках за спожиту електроенергію, а обсяги спожитої електроенергії визначаються постачальником електричної енергії шляхом розрахунку згідно з вимогами додатка Порядок розрахунків.

Згідно п. 9.1 договору № 1094 від 28.02.2008 р. додатки до цього договору є невід`ємними частинами цього договору.

За положеннями п. 9.4 договору № 1094 від 28.02.2008 р. цей договір набирає чинності з дня його підписання і укладається на строк до 31 грудня 2008 р. Договір вважається щорічно продовженим, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов. Договір може бути розірвано і в інший термін за ініціативою будь-якої із сторін у порядку, визначеному законодавством України.

Сторонами до договору № 1094 про постачання електричної енергії від 28.02.2008 р. підписано додаток № 2 Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії; додаток № 5 Порядок розрахунків; додаток № 10 Перелік об`єктів споживача.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

В силу ч. 1 ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Як вказує позивач, за вказаним договором ним належним чином і у повному обсязі виконувало власні договірні зобов`язання з постачання електроенергії споживачу. Однак, за ствердженнями позивача, відповідачем при виконанні договірних зобов`язань були допущені порушення, що стало наслідком до застосування до вказаного відповідача господарської санкції у вигляді донарахування суми вартості необлікованої електроенергії.

Так, з матеріалів справи вбачається, 08.08.2018 року працівниками АТ Одесаобленерго була проведена технічна перевірка об`єкту відповідача комплексу споруд № 4 будівля 11, розташованого за адресою: Одеська область, с. Петрівське, під час якої було виявлено порушення позивачем Правил, а саме п.п. 8, п. 5.5.5., п.п. 5, п. 5.5.5. ПКЕЕ (Правил користування електричною енергією). За результатами вказаної перевірки представниками АТ Одесаобленерго був складений акт про порушення № 8005819 від 08.08.2018 р., який підписано трьома представниками позивача та від споживача Григорецькою Г.С.

Як передбачено п. 8.2.4. Правил користування електричною енергією, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 312 від 14.03.2018 року (в редакції, що була чинною на дату складання акту про порушення), у разі виявлення представниками оператора системи пошкоджень чи зриву пломб та/або індикаторів, установлених у місцях, указаних в акті про пломбування, або пошкоджень відбитків тавр на цих пломбах, пошкодження розрахункових засобів вимірювальної техніки, явних ознак втручання в параметри розрахункових засобів вимірювальної техніки з метою зміни їх показів, самовільних підключень до електричних мереж розрахунок обсягу електричної енергії, який підлягає оплаті, здійснюється відповідно до методики визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії, затвердженої Регулятором.

Відповідно до п. 8.2.5. вказаних Правил у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником оператора системи, від якого споживач одержує електричну енергію, порушень цих Правил, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, на місці виявлення порушення у присутності споживача або представника споживача оформлюється акт про порушення. В акті про порушення мають бути зазначені зміст виявленого порушення з посиланням на відповідні пункти цих Правил або методики визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії, затвердженої Регулятором, та вихідні дані, необхідні для визначення обсягу необлікованої електричної енергії та/або суми завданих споживачем збитків. За необхідності в акті зазначаються заходи, яких необхідно вжити для усунення допущених порушень. Акт про порушення складається у двох примірниках, один з яких передається або надсилається споживачеві. Акт про порушення підписується представником оператора системи та споживачем або представником споживача.

У разі відмови споживача або представника споживача підписати акт про порушення в ньому робиться запис про відмову. У цьому разі акт про порушення вважається дійсним, якщо він підписаний уповноваженим представником оператора системи та двома незаінтересованими особами (представник житлово-експлуатаційної організації, балансоутримувача або управителя будинку, виборна особа будинкового, вуличного, квартального чи іншого органу самоорганізації населення або представник органу місцевого самоврядування, інший споживач тощо) за умови посвідчення їх осіб. Споживач має право подати пояснення і зауваження щодо змісту акта про порушення та викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які зазначаються в акті про порушення або надаються (надсилаються) оператору системи окремим письмовим повідомленням.

Відповідно до п. 8.2.6. Правил на підставі акта про порушення уповноваженими представниками оператора системи під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг необлікованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків. Комісія з розгляду актів про порушення створюється оператором системи і має складатися не менше ніж з 3 уповноважених представників оператора системи. Споживач має право бути присутнім на засіданні комісії з розгляду актів про порушення. Рішення комісії оформлюється протоколом, копія якого видається споживачу. У разі причетності споживача до порушення цих Правил у протоколі зазначаються відомості щодо обсягу та вартості необлікованої електричної енергії. В такому разі разом з протоколом споживачу надаються розрахунок обсягу та вартості необлікованої електричної енергії з посиланням на відповідні пункти методики визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії, затвердженої Регулятором, та розрахункові документи для оплати необлікованої електричної енергії та/або збитків.

Так, 06.09.2018 р. під час засідання комісії АТ Одесаобленерго було розглянуто акт № 8005819 від 08.08.2018 р. про порушення Правил, про що складено протокол № 40, та комісією виявлено порушення ПКЕЕ відключений ланцюг напруги по фазі В, а також встановлена перемичка перетином 1х16 мм2 (алюміній) з дооблікових ланцюгів на післяоблікові, минаючи трансформатор струму по фазі В. Електроенергія, що споживається приладом обліку по фазі В, не враховується. При контрольному знятті показання виявити неможливо, в результаті чого прийнято рішення провести перерахунок обсягу та вартості недорахованої електроенергії по струму трансформаторів струму Т-066УЗ, Inom=150А за шість місяців по 08.08.2018 р., за результатами якого обсяг недооблікованої електричної енергії складає 81181 кВт.год. на суму 212809,50 грн. (в т.ч. ПДВ).

На вказану суму позивачем виставлено відповідачу рахунок № 1094/А від 07.09.2018 р. з терміном оплати протягом 30 днів від дня отримання рахунку. Так, вказаний рахунок було направлено відповідачу на дві адреси засобами поштового зв`язку, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, копії яких наявні в матеріалах справи (а.с. 21). Проте, надісланий рахунок не був вручений споживачу та повернутий постачальнику разом з рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень, що містяться в матеріалах справи, з позначкою за закінченням терміну зберігання? (а.с. 22).

Відповідно до статті 235 Господарського кодексу України за порушення господарських зобов`язань до суб`єктів господарювання та інших учасників господарських відносин можуть застосовуватися оперативно-господарські санкції заходи оперативного впливу на правопорушника з метою припинення або попередження повторення порушень зобов`язання, що використовуються самими сторонами зобов`язання в односторонньому порядку. До суб`єкта, який порушив господарське зобов`язання, можуть бути застосовані лише ті оперативно-господарські санкції, застосування яких передбачено договором.

Частиною 1 статті 236 ГК України встановлено види господарсько-оперативних санкцій, серед яких, зокрема, передбачено встановлення в односторонньому порядку на майбутнє додаткових гарантій належного виконання зобов`язань стороною, яка порушила зобов`язання: зміна порядку оплати продукції (робіт, послуг), переведення платника на попередню оплату продукції (робіт, послуг) або на оплату після перевірки їх якості тощо. Згідно з частиною 2 вищезазначеної статті перелік оперативно-господарських санкцій, встановлений у її першій частині, не є вичерпним.

Отже, зі змісту вказаних положень чинного законодавства вбачається, що рішення постачальника електричної енергії про донарахування споживачу вартості недоврахованої спожитої електроенергії є саме оперативно-господарською санкцією.

За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 237 Господарського кодексу України підставою для застосування оперативно-господарських санкцій є факт порушення господарського зобов`язання другою стороною. Оперативно-господарські санкції застосовуються стороною, яка потерпіла від правопорушення, у позасудовому порядку та без попереднього пред`явлення претензії порушнику зобов`язання. Порядок застосування сторонами конкретних оперативно-господарських санкцій визначається договором. У разі незгоди з застосуванням оперативно-господарської санкції заінтересована сторона може звернутися до суду з заявою про скасування такої санкції та відшкодування збитків, завданих її застосуванням.

Крім того, право споживача на оскарження в судовому порядку саме рішення комісії постачальника передбачено пунктом 6.42 ПКЕЕ, які визнані обов`язковими для сторін відповідно до пункту 2.1 договору від 28.02.2008 р.

Разом з тим слід зазначити, що споживачем рішення комісії постачальника про застосування саме оперативно-господарської санкції не оскаржувалось.

При цьому, як встановлено судом, невиконання відповідачем рішення комісії Біляївського РЕМ, оформленого протоколом № 40 від 06.09.2018 р., яким на підставі акту про порушення № 8005819 від 08.08.2018 р., було застосовано до відповідача оперативно-господарську санкцію на суму 212809,50 грн., стало підставою для звернення Акціонерного товариства Одесаобленерго до господарського суду Одеської області із позовною заявою до ОСОБА_1 з вимогою про стягнення з останнього нарахувань за необліковану електроенергію.

Рішенням господарського суду Одеської області від 23.01.2020 р. по справі № 916/3016/19, залишеним без змін постановою Південно-Західного апеляційного господарського суду від 01.06.2020 р., позов АТ Одесаобленерго задоволено повністю, стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ Одесаобленерго заборгованість з нарахувань за необліковану електроенергію в сумі 212809,50 грн. та судовий збір в сумі 3192,14 грн.

Згідно ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, з огляду на вищевикладене, факт наявності у ОСОБА_1 обов`язку щодо сплати вартості необлікованої електричної енергії в сумі 212809,50 грн. на виконання рішення АТ Одесаобленерго, оформленого протоколом № 40 від 06.09.2018 р., а також правомірність вказаного рішення позивача не підлягають доказуванню у даній справі. В свою чергу доводи відповідача про незаконність нарахування йому вартості необлікованої електричної енергії в сумі 212809,50 грн. за рішенням комісії з розгляду актів про порушення правил користування електричною енергією, оформленого протоколом засідання вказаної комісії АТ Одесаобленерго № 40 від 06.09.2018 р., не приймаються судом до уваги.

Однак, як встановлено судом та не спростовано відповідачем, кошти у вигляді нарахувань за необліковану електроенергію в сумі 212809,50 грн., що стягнуті за рішенням господарського суду Одеської області від 23.01.2020 р. у справі № 916/3016/19, не сплачені ОСОБА_1 . В свою чергу позивач вважає, що оскільки відповідачем на день подання позову не сплачено заборгованість, відповідно у позивача існує право за положеннями ст. 625 Цивільного кодексу України нарахування інфляційних втрат за період з 10.11.2018 р. по 30.06.2020 р. та 3% річних за період з 10.11.2018 р. по 29.07.2020 р.

Згідно абз. 1, 2 п. 8.2.7. Правил користування електричною енергією, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 312 від 14.03.2018 року (в редакції, чинній на дату застосування до відповідача оперативно-господарської санкції), кошти за необліковану електричну енергію та суми збитків перераховуються споживачем на поточний рахунок оператора системи. Споживач має оплатити розрахункові документи за необліковану електричну енергію протягом 30 календарних днів від дня отримання рахунка.

З матеріалів справи вбачається, що рахунок-фактуру № 1094/А від 07.09.2018 р. на суму 212809,50 грн. позивачем було направлено відповідачу засобами поштового зв`язку. Однак, 09.10.2018 р. рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, яким направлявся рахунок на оплату, на адресу позивача повернулось без вручення.

При цьому несплата коштів згідно вказаного рахунку встановлена рішенням господарського суду Одеської області у справі № 916/3016/19 від 23.01.2020 р., яке набрало законної чинності 01.06.2020 р., на момент ухвалення вказаного рішення. Також судом встановлено, що виставлений позивачем рахунок № 1094/А від 07.09.2018 р. на оплату нарахувань за необліковану електроенергію в сумі 212809,50 грн. не сплачено відповідачем до теперішнього часу, що не спростовано відповідачем. В свою чергу відповідач є таким, що прострочив виконання існуючого зобов`язання по сплаті нарахувань за необліковану електроенергію в сумі 212809,50 грн., починаючи з 10.11.2018 р., з огляду на сплив 30-денного строку на оплату з моменту повернення рахунку позивачу без вручення.

Наразі ст. 612 ЦК України визначає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Виходячи з системного аналізу законодавства, обов`язок боржника сплатити кредитору суму боргу з нарахуванням процентів річних та відшкодувати кредитору спричинені інфляцією збитки випливає з вимог ст. 625 ЦК України.

Зокрема, частиною другою статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

При цьому застосування положень частини другої названої статті не передбачає наявність вини боржника, оскільки згідно частини першої цієї ж статті боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Слід зазначити, що виходячи з положень ст. 625 ЦК України, право кредитора на стягнення 3% річних та інфляційних втрат не залежить від моменту пред`явлення вимоги про таке стягнення (до моменту погашення боргу або після цього). При цьому визначальним є наявність факту порушення боржником строків виконання грошового зобов`язання. Таким чином, право кредитора на стягнення 3% річних може бути реалізовано у будь-який момент при наявності вищезазначених вимог, передбачених законодавством.

Наразі слід зазначити, що згідно положень ЦК проценти річних є самостійною формою цивільно-правової відповідальності за порушення грошових зобов`язань. Так, розмір таких процентів річних може бути визначений сторонами в договорі. Між сторонами такий розмір процентів не визначався.

Так, аналізуючи положення глави 47 ЦК України, можна зробити висновок, що грошовим зобов`язанням є зобов`язання, яке виражається в грошових одиницях України (грошовому еквіваленті в іноземній валюті), тобто будь-яке зобов`язання зі сплати коштів.

У постановах Верховного Суду України від 01 червня 2016 року у справі № 910/22034/15 та Верховного Суду від 26.04.2018 р. у справі № 910/10156/17 зроблено висновок, що стаття 625 ЦК поширює свою дію на всі види грошових зобов`язань незалежно від підстав їх виникнення.

Враховуючи вищенаведене та порушення ОСОБА_1 строку сплати оперативно-господарської санкції у вигляді нарахувань за необліковану електроенергію в сумі 212809,50 грн., суд вважає, що позивачем цілком правомірно нараховано 3% річних. Однак, дослідивши здійснений позивачем розрахунок 3% річних в розмірі 10984,47 грн. суд вважає його помилковим, оскільки позивачем під час розрахунку не враховано, що кількість календарних днів у 2020 році становить 366, а не 365, тому судом здійснено перерахунок нарахованих 3% річних з урахуванням відповідної кількості днів у відповідному році (у 2018 і 2019 рр. - 365 дн., у 2020 р. 366 дн.), а саме за період з 10.11.2018 р. - 31.12.2019р. (за формулою: сума боргу х 3% х дн.простроч./365 дн./100%) та за період з 01.01.2020 р. по 29.07.2020 р. (за формулою: сума боргу х 3% х дн.простроч./366 дн./100%):

Сума боргу (грн.)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір відсотків річнихЗагальна сума відсотків
212809.5010.11.2018 - 31.12.20194173 %7293.83
212809.5001.01.2020 - 29.07.20202113 %3680.56
Отже, загальний розмір 3% річних у зв`язку з порушенням ОСОБА_1 термінів сплати оперативно-господарської санкції в сумі 212809,50 грн. складають 10974,39 грн., що підлягають стягненню з відповідача.

Так, індекс інфляції це додаткова сума, яка сплачується боржником і за своєю правовою природою є самостійним засобом захисту цивільного права кредитора у грошових зобов`язань і спрямована на відшкодування його збитків, заподіяних знеціненням грошових коштів внаслідок інфляційних процесів в державі. Офіційний індекс інфляції, що розраховується Державною службою статистики України, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто зменшення купівельної спроможності гривні.

Згідно роз`яснень, наведених в п. 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань № 14 від 17.12.2013 р., інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Державною службою статистики України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

При застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. При цьому сума боргу, яка сплачується з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з врахуванням цього місяця, а якщо сума боргу сплачується з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця. Аналогічно, якщо погашення заборгованості здійснено з 1 по 15 день відповідного місяця, інфляційні втрати розраховуються без врахування цього місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то інфляційні втрати розраховуються з врахуванням даного місяця. В листі Верховного Суду України від 03.04.97р. N 62-97 р. також наведені відповідні рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ Верховного Суду України.

Враховуючи викладене, суд зазначає, що факт знецінення або незнецінення грошових коштів і відповідно обґрунтованість заявлених до стягнення збитків від інфляції необхідно встановлювати на момент звернення до суду з позовом про таке стягнення.

Зважаючи на викладене та з урахуванням наведених рекомендацій щодо порядку застосування індексів інфляції, судом було перевірено здійснений позивачем розрахунок інфляційних нарахувань за несвоєчасну оплату оперативно-господарської санкції в сумі 212809,50 грн. та встановлено, що розрахунок інфляційних нарахувань було здійснено позивачем за невірним алгоритмом у зв`язку з нарахуванням по кожному місяцю прострочення окремо із застосуванням відповідного щомісячного індексу інфляції, тоді як розрахунок інфляційних втрат здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за весь період прострочення платежу. При цьому господарський суд зауважує, що інфляційні втрати нараховуючи за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання, починаючи з моменту виникнення прострочки. Так, судом виявлено, що розмір інфляційних втрат з урахуванням встановленого судом сукупного індексу інфляції за весь період прострочення з 10.11.2018 р. (момент виникнення прострочки) по 30.06.2020 р. (дата визначеного позивачем кінцевого періоду) складає 18088,81 грн. ((212809,50 грн. (сума боргу) х 1,085 (сукупний індекс інфляції) 212809,50 грн.). В свою чергу оскільки заявлена позивачем до стягнення сума інфляційних втрат є меншою, ніж вище розрахована судом, та з огляду на те, що суд не може виходити за межі позовних вимог, відповідно підлягає стягненню сума інфляційних втрат, яка заявлена позивачем остаточно в розмірі 17450,41 грн.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно положень ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Вказані положення ЦК кореспондуються з положеннями ст. 20 ГК України.

Оцінюючи наявні докази в сукупності, суд вважає, що позовні АТ ДТЕК Одеські електромережі про стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних втрат частково обґрунтовані, відповідають фактичним обставинам справи та вимогам чинного законодавства, тому підлягають частковому задоволенню.

У зв`язку з тим, що спір виник внаслідок неправомірних дій відповідача та рішення відбулось частково на користь позивача, згідно ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору, понесені позивачем при подачі позову, покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що дорівнює 2101,26 грн. (28424,80 грн. задоволено х 2102,00 грн. /28434,88 грн. заявлено).

Керуючись ст.ст. 129, 232, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позов Акціонерного товариства ДТЕК Одеські електромережі до ОСОБА_1 про стягнення 28434,88 грн. задовольнити частково.

2. СТЯГНУТИ з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідент.код НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства ДТЕК Одеські електромережі (65031, м. Одеса, вул. Миколи Боровського, б. 28„Б; ) 3% річних в сумі 10974/десять тисяч дев`ятсот сімдесят чотири/грн. 39 коп.; інфляційні втрати в розмірі 17450/сімнадцять тисяч чотириста п`ятдесят/грн. 41 коп.; витрати по сплаті судового збору в сумі 2101/дві тисячі сто одна/грн. 26 коп.

3. В задоволенні решти частини позовних вимог Акціонерного товариства ДТЕК Одеські електромережі до ОСОБА_1 відмовити.

Рішення господарського суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 20-денного строку з моменту складання повного судового рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано 20 жовтня 2020 р.

Суддя В.С. Петров