ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову в задоволенні скарги

13.10.2020м. ДніпроСправа № 904/3938/13

За скаргою Фізичної особи-підприємця Трегуба Євгена Миколайовича

на бездіяльність Державного виконавця Чечелівського відділу державної виконавчої служби міста Дніпро Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Цибульської Аліни Володимирівни

у справі

за позовом Приватного підприємства "Ліга", м. Дніпропетровськ

до Фізичної особи-підприємця Трегуба Євгена Миколайовича, м. Дніпропетровськ

про стягнення 354 503,48 грн.

та за зустрічним позовом Фізичної особи-підприємця Трегуба Євгена Миколайовича, м. Дніпропетровськ

до Приватного підприємства "Ліга", м. Дніпропетровськ

про визнання договору купівлі - продажу

Суддя Назаренко Н.Г.

За участю секретаря судового засідання Головахи К.К.

Представники:

Від Позивача Хандога В.В. -адвокат

Від Відповідача не з`явився

Від ДВС не з`явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

В провадженні Господарського суду Дніпропетровської області перебувала справа №904/3938/13 за первісним позовом Приватного підприємства "Ліга" до Фізичної особи-підприємця Трегуба Євгена Миколайовича про стягнення 354 503,48 грн. та за зустрічним позовом Фізичної особи-підприємця Трегуба Євгена Миколайовича до Приватного підприємства "Ліга" про визнання договору купівлі-продажу № 105 від 01.11.2012 р. удаваним.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 15.10.2013р. первісний позов задоволено в повному обсязі та стягнуто з Фізичної особи - підприємця Трегуба Євгена Миколайовича на користь Приватного підприємства "ЛІГА" суму основного боргу - 328 127,10 грн., суму пені - 24 542,11 грн., суму 3% річних - 8 387,53 грн.; судового збору - 7 221,13 грн. Провадження у справі за зустрічним позовом припинено.

28.10.2013 видано наказ про примусове виконання зазначеного рішення.

Ухвалою від 18.04.2017 поновлено строк для пред`явлення наказу Господарського суд Дніпропетровської області від 28.10.2013 у справі № 904/3938/13 до виконання.

Ухвалою від 27.04.2017 видано дублікат наказу.

07.08.2017 від Фізичної особи-підприємця Трегуба Євгена Миколайовича надійшла заява про визнання наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 28.10.2013 року по справі №904/3938/13 таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 17.08.2017 року у справі №904/3938/13 у задоволенні заяви Фізичної особи-підприємця Трегуба Євгена Миколайовича про визнання наказу господарського суду Дніпропетровської області від 28.10.2013 року по справі № 904/3938/13 таким, що не підлягає виконанню, відмовлено.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 19.09.2017 апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Трегуба Євгена Миколайовича залишено без задоволення. Ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 17.08.2017 року у справі № 904/3938/13 - залишено без змін.

21 вересня 2020 року на адресу суду від Фізичної особи-підприємця Трегуба Євгена Миколайовича надійшла скарга на бездіяльність Державного виконавця Чечелівського відділу державної виконавчої служби міста Дніпро Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Цибульська Аліна Володимирівна про:

- визнання неправомірною оскаржувану бездіяльність державного виконавця Чечелівського відділу державної виконавчої служби міста Дніпро Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Цибульської Аліни Володимирівни щодо невиконання постанови про повернення стягувачу Приватному підприємству "ЛІГА" виконавчого документу в рамках виконавчого провадження № 55636147 від 29.01.2018;

- зобов`язання державного виконавця Чечелівського відділу державної виконавчої служби міста Дніпро Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Цибульську Аліну Володимирівну винести постанову про повернення стягувачу Приватному підприємцю "ЛІГА" виконавчого документу в рамках виконавчого провадження № 55636147 від 29.01.2018;

Ухвалою суду від 23.09.2020 прийнято скаргу Фізичної особи-підприємця Трегуба Євгена Миколайовича на бездіяльність Державного виконавця Чечелівського відділу державної виконавчої служби міста Дніпро Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Цибульської Аліни Володимирівни до розгляду та призначено її до розгляду у засіданні на 29.09.2020.

29.09.2020 у судове засідання сторони не з`явились, про дату, час та місце повідомлені належним чином.

Від Державного виконавця Чечелівського відділу державної виконавчої служби міста Дніпро Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області надійшло клопотання про відкладення судового розгляду у зв`язку із неможливістю явки в судове засідання представника.

Ухвалою від 29.09.2020 відкладено розгляд скарги до 13.10.2020.

Скаржник (відповідач) у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлений належним чином.

Стягувач (позивач) надав заперечення на скаргу та зазначив, що до цього часу рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 15.10.2013 у справі № 904/3938/13 не виконане. Боржник продовжує ухилятися від виконання рішення суду.

Крім того, позивач звертає увагу на те, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий документ повертається стягувачу, якщо саме стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа. Подання заяви про повернення виконавчого документа боржником Закону не передбачає, а тому незадоволення такої заяви боржника державним виконавцем не є його бездіяльністю.

Представник ВДВС до судового засідання не з`явився, 13.10.2020 надав до суду відзив на скаргу на бездіяльність державного виконавця в якому проти задоволення скарги заперечив та зазначив, що вона є безпідставною та необґрунтованою.

Як зазначено у відзиві на скаргу, виконавче провадження № 55636147 з 22.06.2020 перебуває на виконанні державного виконавця Чечелівського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Кутової Ірини Олександрівни. Що в свою чергу, не відповідає та не уможливлює зобов`язати державного виконавця відділу Цибульську А.В. винести постанову про повернення стягувачу Приватному підприємству "ЛІГА" виконавчого документу в рамках виконавчого провадження № 55636147 від 29.01.2018.

Також у відзиві на скаргу зазначено, що Законом України "Про виконавче провадження" не передбачені строки перебування на виконанні виконавчого провадження та державним виконавцем ще не в повному обсязі перевірено майновий стан боржника та не перевірено наявність чи відсутність ознак кримінального правопорушення в діях особи, яка умисно перешкоджає виконанню рішення чи в інший спосіб порушує вимоги закону про виконавче провадження, для вирішення питання щодо звернення або не звернення до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального провадження.

Рішення на сьогоднішній день боржником не виконано, будь-яких дій спрямованих на його виконання не здійснено, що суперечить вимогам частини п`ятої статті 19 Закону України "Про виконавче провадження".

Дослідивши матеріали скарги ФОП Трегуба Є.М., господарський суд встановив наступне.

Згідно статті 339 Господарського процесуального кодексу України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Як вбачається з матеріалів скарги, вона обґрунтована тим, що державним виконавцем протягом тривалого періоду часу (більше 2,5 років) належним чином організовано розшук майна боржника у відповідності з ч. 2.ст. 36 Закону України "Про виконавче провадження" (численні запити до відповідних органів, установ, проведення багаторазових перевірок інформації про майно боржника та його доходи, що містяться в базах даних у реєстрах, кількаразові виклики боржника до виконавця, отримання від нього численних письмових пояснень, подання кількох декларацій про майно та доходи тощо). Однак всі вказані заходи щодо розшуку майна боржника, які здійснювалися державним виконавцем протягом більш ніш 2,5 років, виявилися безрезультатними.

11.09.2020 скаржником надіслано заяву до державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачу.

Однак, як зазначає скаржник, державним виконавцем жодних дій з винесення постанови про повернення стягувачу виконавчого документу не здійснено.

ФОП Трегуб Є.М. вважає, що така бездіяльність державного виконавця суттєво порушує його права, адже через неповернення виконавчого документу стягувачу стосовно боржника незаконно продовжують здійснювати виконавчі дії, зокрема, боржнику незаконно обмежено виїзд за кордон (цю заборону знято лише після оскарження в судовому порядку) тощо.

Статтею 1291 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

За положеннями частини другої ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 18 ГПК України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Частиною 1. ст. 326 ГПК України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Європейським судом з прав людини в рішенні у справі „Шмалько проти України" від 20 липня 2004 року зроблено висновок про те, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43).

Отже, виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

При цьому затримка у виконанні судового рішення не повинна бути такою, що порушує саму сутність права, яке захищається п. 1 ст. 6 Конвенції, у зв`язку з чим саме на державі лежить позитивне зобов`язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як в теорії, так і на практиці.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" (ст. ч. 1 ст. 5 Закону України "Про виконавче провадження").

Пунктом 1 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про виконавче провадження" відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

З матеріалів справи вбачається, що на виконанні Чечелівського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) знаходиться виконавче провадження № 55636147 з використання наказу № 904/3938/13 виданого 28.10.2013 Господарським судом Дніпропетровської області про стягнення з Фізичної особи-підприємця Трегуб Євгена Миколайовича на користь Приватного підприємства "ЛІГА" суму основного боргу - 328 127,10 грн., суму пені - 24 542,11 грн., суму 3% річних - 8 387,53 грн., судового збору - 7 221,13 грн., яке відкрито 29.01.2018, що підтверджується постановою Чечелівського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 29.01.2018.

Під час виконання рішення суду виконавцем встановлено, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта наданої на запити від 15.03.2018 року боржнику належне на праві власності 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 . Однак, боржник надав до Відділу договір дарування 1/3 частки зазначеної квартири від 31 липня 2013 року, що в свою чергу унеможливлює виконання рішення суду шляхом арешту майна боржника. Виходячи з цього, зазначене майно йому більше не належить.

Виконавцем 12.06.2018 на адресу боржника надіслано виклик щодо явки до виконавця для надання пояснень щодо причин невиконання рішення суду. Боржник на виклик з`явився надав документи про відсутність права власності на нерухоме майно та копію паспорта громадянина для виїзду за кордон, однак не надав документів про виконання рішення суду або пояснення про його невиконання.

ОСОБА_1 відповідно до відповідей Державної фіскальної сліжби України не має номерів рахунків, відкритих юридичними особами та/або фізичними особами-підприємцями, відсутні джерела отримання доходів, з Пенсійного фонду України пенсію боржник не отримує, за трудовими та цивільно-правовими договорами не працює.

Як вбачається з виконавчого провадження, виконавцем 19.07.2019 на адресу боржника надіслано виклик щодо явки до виконавця для надання пояснень щодо причин невиконання рішення суду. Боржник на виклик з`явився надав пояснення щодо не виконання рішення суду у зв`язку із відсутністю коштів та не працевлаштування, та наявність дітей.

Як зазначає державний виконавець, божником з моменту відкриття виконавчого провадження (29.01.2018) не сплачено жодної суми в рахунок погашення боргу перед стягувачем та не надано будь-яких відомостей щодо наявності іншого рухомого майна та нерухомого майна, на яке можна звернути стягнення в рахунок боргу, що в свою чергу призводить до невиконання боржником вимог виконавчого документу.

Відповідно до наданих боржником документів, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , має паспорт громадянина України для виїзду за кордон серія НОМЕР_1 , виданий 27.10.2017 року, органом видачі 1202.

Державним виконавцем 13.07.2018 направлено подання до Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документу, однак, як зазначає державний виконавець, у задоволенні подання судом відмовлено.

Також, 19.02.2020 державним виконавцем надано подання до Господарського суду Дніпропетровської області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа, однак у задоволенні подання судом ухвалою від 24.02.2020 відмовлено.

Відповідно до відповіді Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області на запит державного виконавця - відсутня інформація відносно боржника щодо реєстрації техніки; Дніпропетровського обласного центру зайнятості - боржник не перебуває на обліку; Державного підприємства "Український інститут інтелектуальної власності (Укрпатент) - промислова власність, що належить боржнику не виявлена; Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області - великовантажні та інші технологічні транспортні засоби за боржником не зареєстровані; Головного управління ДФС у Дніпропетровській області - не можливо надати інформацію щодо дебіторської заборгованості; Державної служби морського та річкового транспорту України - відсутні записи щодо суден, власником або судновласником яких є боржник.

Як зазначено у відповіді МВС України, за боржником відсутні зареєстровані транспортні засоби.

Відповідно до відповіді фінансових установ на вимогу державного виконавця у боржника відсутні відкриті рахунки.

Державним виконавцем неодноразово направлялися запити до Державної фіскальної служби України щодо надання інформації про місце працевлаштування боржника, та наявності рахунків в банківських установах та до Пенсійного фонду України щодо надання інформації про осіб-боржників, які отримують пенсії та про осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивілно-правовими договорами, про останнє місце роботи.

З відповіді Державної фіскальної служби України боржник - не працює, рахунків в банківських установах не має, відповідно до довідки Пенсійного фонду України - пенсію не отримує, не працює.

Статтею 37 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що виконавчий документ повертається стягувачу, якщо:

1) стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа;

2) у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними;

3) стягувач відмовився залишити за собою майно боржника, нереалізоване під час виконання рішення, за відсутності іншого майна, на яке можливо звернути стягнення;

4) стягувач перешкоджає проведенню виконавчих дій або не здійснив авансування витрат виконавчого провадження, передбачене статтею 43 цього Закону, незважаючи на попередження виконавця про повернення йому виконавчого документа;

5) у результаті вжитих виконавцем заходів неможливо встановити особу боржника, з`ясувати місцезнаходження боржника - юридичної особи, місце проживання, перебування боржника - фізичної особи (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров`я, у зв`язку з втратою годувальника, про відібрання дитини, а також виконавчі документи, за якими мають бути стягнуті кошти чи інше майно, та інші виконавчі документи, що можуть бути виконані без участі боржника);

6) у боржника відсутнє визначене виконавчим документом майно, яке він за виконавчим документом повинен передати стягувачу в натурі;

7) боржник - фізична особа (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров`я, у зв`язку із втратою годувальника, а також виконавчі документи про відібрання дитини) чи транспортні засоби боржника, розшук яких здійснювався поліцією, не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку;

8) відстрочка виконання рішення, надана судом, яким постановлено рішення, не закінчилася;

9) законом встановлено заборону щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо в нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення;

10) відсутня його згода на заміщення приватного виконавця у випадках, передбачених Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів";

11) запроваджено тимчасову адміністрацію банку-боржника, крім рішень немайнового характеру.

Про наявність обставин, зазначених у пунктах 2-6 частини першої цієї статті, виконавець складає акт.

У разі повернення виконавчого документа з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, стягувачу повертаються невикористані суми внесеного ним авансового внеску. На письмову вимогу стягувача виконавцем надається звіт про використання авансового внеску. У разі повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої цієї статті арешт з майна знімається.

Про повернення стягувачу виконавчого документа та авансового внеску виконавець виносить постанову.

Повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.

Отже, законодавством України не передбачено звернення боржника до державного виконавця із заявою про повернення виконавчого документа (наказу) та повернення виконавцем наказу стягувачу за зверненням боржника.

Щодо посилання відповідача на те, що виконавчі дії проводяться держаним виконавцем вже тривалий час (понад 2,5 роки) та виконані у повному обсязі, судом не приймаються оскільки, законодавством не обмежено строк проведення виконавчих дій.

Посилання відповідача на порушення прав в частині обмеження його виїзду за кордон судом також не приймається, оскільки скаржником не надано жодного доказу обмеження права на виїзд закордон.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою від 24.02.2020 відмовлено у задоволенні подання головного державного виконавця Чечелівського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа у справі №904/3938/13

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Приписами статі 74 ГПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

З огляду на вищезазначене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні скарги Фізичної особи-підприємця Трегуба Євгена Миколайовича на бездіяльність Державного виконавця Чечелівського відділу державної виконавчої служби міста Дніпро Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області.

Крім того, суд зазначає, що як вбачається з пояснень державного виконавця, виконавче провадження № 55636147 з 22.06.2020 перебуває на виконанні державного виконавця Чечелівського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Кутової Ірини Олександрівни.

Відповідно до ч. 3 ст. 342 ГПК України якщо суд встановить, що особа, рішення, дія чи бездіяльність якої оскаржуються, звільнена з посади (не здійснює відповідну діяльність), він залучає до участі у справі посадову особу, до компетенції якої належить вирішення питання про усунення порушення права заявника.

На підставі викладеного суд дійшов висновку про залучення до участі у справі державного виконавця Чечелівського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Кутової Ірини Олександрівни.

Керуючись положеннями статтями 1, 37 Закону України "Про виконавче провадження", статтями 234, 235, 339 - 343 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Залучити до участі у справі державного виконавця Чечелівського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Кутову Ірину Олександрівну.

2. В задоволенні скарги Фізичної особи-підприємця Трегуба Євгена Миколайовича на бездіяльність Державного виконавця Чечелівського відділу державної виконавчої служби міста Дніпро Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області - відмовити.

Ухвала господарського суду набирає законної сили з моменту її оголошення - 13.10.2020 господарським судом та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено - 19.10.2020.

Суддя Н.Г. Назаренко