УХВАЛА

м. Київ

20.10.2020Справа № 910/13056/20
За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича компанія «ЕКОФАРМ» про відвід судді у справі №910/13056/20

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича компанія "ЕКОФАРМ"

до Антимонопольного комітету України

про визнання недійсним рішення

Суддя Васильченко Т.В.

Без повідомлення (виклику) учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича компанія "ЕКОФАРМ" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Антимонопольного комітету України (далі - відповідач) про визнання недійсним та скасування рішення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Антимонопольний комітет України при прийнятті рішення №430-р від 10 липня 2020 року не прийняв до уваги факти, які зазначалися позивачем у відповіді на вимогу та у відповіді на попередні висновки Комітету.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.09.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі №910/13056/20, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.09.2020 відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича компанія "ЕКОФАРМ" у задоволенні заяви про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

В судовому засіданні 23.09.2020 суд, у відповідності до частини 4, 5 статті 233 ГПК України, постановив ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання, про продовження відповідачу строку на подання відзиву і доказів у справі до 30.09.2020, відкладення підготовчого засідання на 21.10.2020 та повідомлено учасників справи, що додаткові письмові докази, висновки експертів, клопотання, заяви, пояснення, можуть бути подані до суду у строк до 15.10.2020.

07.10.2020 через відділ діловодства суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича компанія «ЕКОФАРМ» надійшла заява про відвід судді Зеленіної Н.І. від розгляду справи №910/130956/20

Згідно положень частини 3 статті 39 Господарського процесуального кодексу України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.10.2020 за наслідками розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича компанія «ЕКОФАРМ» суд визнав заявлений відвід необґрунтованим, у зв`язку з чим матеріали даної справи передано для вирішення питання визначення, у відповідності до ст. 32 ГПК України, складу суду для розгляду заяви про відвід судді Зеленіної Н.І.

За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями, проведеного 19.10.2020, матеріали справи для розгляду заяви про відвід судді, поданої в межах справи №910/13056/20, передано судді Васильченко Т.В.

Відповідно до частини 1 статті 39 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Частинами 7, 8, 11 статті 39 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. Суд вирішує питання про відвід без повідомлення учасників справи. За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Розглянувши матеріали вищевказаної заяви, суд дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на наступне.

Заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича компанія «ЕКОФАРМ» про відвід судді Зеленіної Н.І. від розгляду справи №910/13056/20 мотивована наявністю сумнівів щодо неупередженості та об`єктивності судді Зеленіної Н.І. у розгляді даної справи. Так, як зазначає заявник, заява про забезпечення позову була подана ним з метою убезпечення можливого нарахування пені, оскільки у випадку прострочення сплати штрафу на підставі оскаржуваного у даній справі рішення, відповідач може застосувати до нього штрафні санкції, а тому, посилаючись на приписи частини 5 статті 60 Закону України «Про захист економічної конкуренції», яка визначає право суду зупинити дію рішення Антимонопольного комітету, просив вжити відповідних заходів забезпечення позову.

Втім, суд, в ухвалі про відмову у забезпеченні позову, відмовив в застосуванні прямої норми частини 5 статті 60 вищевказаного Закону зазначивши, що «.. фактично є втручанням в діяльність Антимонопольного комітету України та є недопустимим», що свідчить, на думку заявника, про прийняття судом позиції відповідача і відповідно упередженість судді.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені статтями 35, 36 Господарського процесуального кодексу України.

В силу положень частини 2 та 3 статті 38 Господарського процесуального кодексу України з підстав, зазначених у статтях 35, 36 і 37 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи. Відвід повинен бути вмотивованим.

Відповідно до частини 1 статті 35 ГПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Аналіз даної норми свідчить, що не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами, а також наявність скарг, поданих на суддю (суддів), у зв`язку з розглядом даної чи іншої справи, обставини, пов`язані з прийняттям суддями рішень з інших справ.

При цьому, частиною 4 статті 35 Господарського процесуального кодексу України обумовлено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Європейський суд з прав людини зазначив, що у контексті суб`єктивного критерію особиста безсторонність судді презюмується, поки не доведено протилежного.

У контексті об`єктивного критерію окремо від поведінки суддів слід визначити, чи існували переконливі факти, які могли б викликати сумніви щодо їхньої безсторонності. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення Європейського суду з прав людини від 15 липня 2010 року у справі № 16695/04 Газета Україна-Центр проти України).

Із суті поданої заяви про відвід судді Зеленіної Н.І. вбачається, що вона зводиться, виключно до незгоди Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича компанія «ЕКОФАРМ» з результатом розгляду його заяви про вжиття заходів забезпечення позову, що у відповідності до ч. 4 ст. 35 ГПК України не може бути підставою для відводу.

Частиною 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Позаяк, доводи заявника про упередженість судді у даній справі не підтверджені жодними належними та допустимими доказами, а ґрунтуються лише на припущеннях, пов`язаних з незгодою заявника з процесуальними рішеннями судді. Інших обставин, які викликають у заявника сумнів у неупередженості та об`єктивності судді ним не зазначено.

Приймаючи до уваги все вищевикладене в сукупності, суд не вбачає підстав для задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича компанія «ЕКОФАРМ» про відвід судді Зеленіної Н.І., оскільки наведені заявником доводи у її обґрунтування не є, в розумінні процесуального закону, підставою для відводу судді.

Керуючись статтями 35, 38, 39, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича компанія «ЕКОФАРМ» про відвід судді Зеленіної Н.І.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання 20.10.2020 та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду (в порядку ч. 3 ст. 255 Господарського процесуального кодексу України).

Суддя Т.В. Васильченко

.