ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2020 року Справа № 924/857/19

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Гудак А.В.

судді Олексюк Г.Є.

судді Петухов М.Г.

секретар судового засідання Орловська Т.Й.

за участю представників:

прокурор: Прищепа О.М. прокурор

позивача: не з"явився

відповідача 1: не з"явився

відповідача 2: не з"явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Приватного малого виробничо-комерційного підприємства "Лан" на рішення Господарського суду Хмельницької області від 18.11.2019 року у справі № 924/857/19 (суддя Заверуха С.В., м.Хмельницький, повний текст складено 18.11.19р.)

за позовом Заступника керівника Старокостянтинівської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Красилівської міської ради Хмельницької області

до Красилівської житлово-експлуатаційної контори

до Приватного малого виробничо-комерційного підприємства "Лан"

про визнання недійсним договору

В С Т А Н О В И В:

І. Короткий зміст вимог і рішення суду першої інстанції.

1. Заступник керівника Старокостянтинівської місцевої прокуратури в інтересах органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах Красилівської міської ради звернувся до Господарського суду Хмельницької області з позовом до Красилівської житлово-експлуатаційної контори, Приватного малого виробничо-комерційного підприємства "Лан", в якому просить визнати недійсним договір оптової поставки №61/18 від 02.01.2018 року, укладений між Красилівською житлово-експлуатаційною конторою та Приватним малим виробничо-комерційним підприємством "Лан".

2. В обґрунтування позову прокурор зазначає, що в порушення вимог статтей 650, 669 Цивільного кодексу України, статей 179, 180 Господарського кодексу України, у договорі оптової поставки ПММ № 61/18 від 02.01.2018 року не визначено кількість товару, ціну за одиницю товару, що є предметом договору, загальну суму договору.

3. Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 18.11.2019 у справі № 924/857/19 позов заступника керівника Старокостянтинівської місцевої прокуратури в інтересах органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах Красилівської міської ради, м. Красилів Хмельницької області до 1. Красилівської житлово-експлуатаційної контори, м. Красилів Хмельницької області 2. Приватного малого виробничо-комерційного підприємства "Лан", м. Хмельницький про визнання недійсним договору, задоволено. Визнано недійсним договір оптової поставки паливно-мастильних матеріалів № 61/18 від 02.01.2018, який укладений між Приватним малим виробничо-комерційним підприємством "Лан" та Красилівською житлово-експлуатаційною конторою.

4. Рішення господарського суду мотивоване тим, що укладений між відповідачами договір поставки не містить всіх необхідних істотних умов, а тому суперечить вимогам законодавства щодо договорів поставки (купівлі-продажу), та відповідно до статтей 203, 215 Цивільного кодексу України є підставою для визнання договору недійсним. Окрім того, судом першої інстанції звернута увага, що укладення між відповідачами спірного договору на поставку товару за відсутності визначеного конкретного предмета закупівлі також суперечить вимогам Закону України "Про публічні закупівлі". Судом першої інстанції встановлено, що згідно листа виконкому Красилівської міської ради від 06.05.2019р. № 146, адресованого заступнику керівника Старокостянтинівської місцевої прокуратури, повідомлено про те, що закупівля паливно-мастильних матеріалів здійснювалась в постачальника Приватного малого виробничо-комерційного підприємства "Лан": 2018 рік, на суму 2798674,10 грн. згідно договору від 02.01.2018р. № 61/18; 2019 рік, на суму 826623,00 грн. згідно договору від 02.01.2018р. № 61/18. Вказаний факт не заперечується відповідачами. Таким чином, за оспорюваним договором здійснено закупівлю паливно-мастильних матеріалів у 2018-2019 роках на суми, що перевищують суму, визначену в частині 1 ст. 2 Закону України "Про публічні закупівлі", а отже оспорюваний договір суперечить положенням Закону України "Про публічні закупівлі", а саме статтям 2, 3, 4, 12, пункту 1 розділу ІІ Порядку визначення предмета закупівлі, та відповідно до статтей 203, 215 Цивільного кодексу України, що є підставою для визнання договору недійсним.

ІІ. Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

5. Не погоджуючись з ухваленим рішенням суду першої інстанції Приватне мале виробничо-комерційне підприємство "Лан" звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати рішення Господарського суду Хмельницькоі? області від 18 листопада 2019 року у справі 924/857/19 і ухвалити рішення яким у задоволенні позовних вимог Першого заступника керівника Старокостянтинівськоі? місцевоі? прокуратури в інтересах органу, уповноваженого державою здіи?снювати відповідні функціі? у спірних правовідносинах - Красилівськоі? міськоі? ради, м. Красилів до Комунального підприємства „Красилівська житлово-експлуатаціи?на контора та Приватного малого виробничо-комерціи?ного підприємства „Лан про визнання недіи?сним договору оптовоі? поставки ПММ №61/18 від 02.01.18р. відмовити у повному обсязі.

6. Вважає, що з рішенням суду першої інстанції погодитись не можна, оскільки прии?няте з порушенням норм матеріального права та процесуального права та суд першої інстанціі? необґрунтовано вии?шов за межі позовних вимог.

7. Звертає увагу апеляціи?ного суду, що прокурор, як підставу визнання недіи?сним спірного договору зазначав інші підстави, ніж зазначив суд першої інстанціі?, що «оспорювании? договір суперечить положенням Закону Украі?ни "Про публічні закупівлі, тобто суд першої інстанціі? вии?шов за межі позовних вимог.

8. Зазначає, що прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави. Більше того, саме лише посилання в позовніи? заяві на те, що уповноважений орган не здійснює або неналежним чином здійснює відповідні повноваження, для прии?няття заяви для розгляду недостатньо. У такому разі прокурор повинен надати належні та допустимі докази відповідно до вимог процесуального закону (наприклад, внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинене кримінальне правопорушення на підставі статті 367 Кримінального кодексу України (службова недбалість): вирок суду щодо службових осіб; докази накладення дисциплінарних стягнень на державних службовця, які займають посаду державної служби в органі державної влади та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, за невиконання чи неналежне виконання службових обов`язків тощо). Прокурор вищезазначених доказів суду першої інстанції не надав. Таким чином, у прокурора були відсутні правові підстави для подачі позову у даній справі.

9. Звертає увагу апеляційного господарського суду на те, що оскільки покупець за спірним договором отримував товар і не відмовлявся ні від договору, ні від товару тому відсутні правові підстави для визнання договору недійсним.

10. Скаржник в апеляційній скарзі вказує, що в наданих матеріалах позовної заяви(листи до відповідача 1 та Красилівської міської ради, а також відповіді на них) прокурор не довів (не надав докази) та необгрунтував, які ж все таки збитки державі завдано укладенням цього договору, в чому ж тут є порушення інтересів держави. Таким чином, у прокурора відсутні правові підстави для подачі позову у даній справі.

ІІІ. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу та заперечень інших учасників справи.

11. Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 13.01.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного малого виробничо-комерційного підприємства "Лан" на рішення Господарського суду Хмельницької області від 18.11.2019 у справі № 924/857/19 та розгляд апеляційної скарги призначити на 24 січня 2020 року.

12. В судовому засіданні 24.01.2020 колегією суддів звернута увага прокурора, що ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 07.11.2019 у справі №912/2385/18 прийнято до розгляду справу № 912/2385/18 за касаційною скаргою заступника прокурора Дніпропетровської області на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 21 травня 2019 року та призначено справу до розгляду Великою Палатою Верховного Суду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням її учасників на 24 березня 2020 року об 11 годині. У справі №918/356/19 постали питання, аналогічні тим питанням, що передав для вирішення Верховний Суд у справі №912/2385/18, які становить виключну правову проблему і мають бути вирішені Великою Палатою Верховного Суду.

13. Прокурор в судовому засіданні 24.01.2020 в питанні щодо зупинення провадження у справі №918/356/19 до розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи №912/2385/18 не заперечувала та послалася на розсуд суду.

14. В судове засідання 24.01.2020 Красилівська міська рада Хмельницької області, Красилівська житлово-експлуатаційна контора, Приватне мале виробничо-комерційне підприємство "Лан" своїх представників не направили, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 21.01.2020 року було зупинено апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного малого виробничо-комерційного підприємства "Лан" на рішення Господарського суду Хмельницької області від 18.11.2019 у справі №924/857/19 до закінчення перегляду судового рішення у подібних правовідносинах в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду у справі №912/2385/18 за позовом Заступника керівника Олександрійської місцевої прокуратури Кіровоградської області в інтересах держави в особі Устинівської районної державної адміністрації Кіровоградської області, Східного офісу Державної аудиторської служби України до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртранссервіс-груп", Відділу освіти, молоді та спорту Устинівської районної державної адміністрації про визнання недійсними додаткових угод та стягнення грошових коштів та оприлюднення повного тексту постанови.

15. 24 січня 2020 року від Старокостянтинівської місцевої прокуратури надійшов відзив в якому просить залишити рішення господарського суду Хмельницької області від 18.11.2019 у справі №924/857/19 без змін, а апеляційну скаргу ПМВКП «Лан» без задоволення.

16. Розпорядженням керівника апарату Північно-західного апеляційного господарського суду №01-04/269 від 03.08.2020 у зв`язку з перебуванням у відпустці судді-члена колегії по справі №924/857/19 - Філіпової Т.Л. у період з 13 липня 2020 р. по 10 серпня 2020 р. включно, відповідно до статті 32 Господарського процесуального кодексу України, статті 155 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", пунктів 18, 20 розділу VIII Положення про автоматизовану систему документообігу суду та п. 8.2 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Північно-західному апеляційному господарському суді, призначено заміну судді-члена колегії у судовій справі №924/857/19.

17. Згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.08.2020 визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя Гудак А.В., суддя Олексюк Г.Є., суддя Петухов М.Г.

18. Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 06.08.2020 року прийнято апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного малого виробничо-комерційного підприємства "Лан" на рішення Господарського суду Хмельницької області від 18.11.19 р. у справі №924/857/19 у новому складі суду: головуючий суддя Гудак А.В., суддя Олексюк Г.Є., суддя Петухов М.Г. Поновлено провадження у справі №924/857/19. Розгляд апеляційної скарги призначено на 30 вересня 2020 року.

19. На адресу суду 29.09.2020 року засобами електронного зв`язку та 30.09.2020 поштовим зв`язком від Приватного малого виробничо-комерційного підприємства "Лан" надійшли пояснення із викладенням своєї правової позиції по справі з урахуванням висновків Великої Палати Верховного Суду викладених у постанові від 26.05.2020 по справі №912/2385/18, в яких останній просив скасувати рішення господарського суду Хмельницької області від 18 листопада 2019 року у справі 924/857/19 і ухвалити рішення яким у задоволенні позовних вимог Першого заступника керівника Старокостянтинівської місцевої прокуратури в інтересах органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах - Красилівської міської ради, м. Красилів до комунального підприємства „Красилівська житлово-експлуатаційна контора та Приватного малого виробничо-комерційного підприємства „Лан про визнання недійсним договору оптової поставки ПММ №61/18 від 02.01.18 р. відмовити у повному обсязі.

20. Прокурор в судовому засіданні 30.09.2020 року заперечила вимоги апеляційної скарги у повному обсязі та надала відповідні пояснення.

21. Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 30.09.2020 року розгляд апеляційної скарги відкладено на 21 жовтня 2020 року об 10:30 год. у приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду за адресою: 33001 м. Рівне вул. Яворницького, 59 у залі судових засідань №6. Витребувано у Заступника керівника Старокостянтинівської місцевої прокуратури та Красилівської міської ради Хмельницької області: належним чином оформлені копії документів, які підтверджують джерела фінансування за договором оптової поставки № 61/18 від 02.01.2018р., укладений між Красилівською житлово-експлуатаційною конторою та Приватним малим виробничо-комерційним підприємством "Лан" та хто є розпорядником бюджетних коштів щодо фінансування вказаного договору.

22. 13 жовтня 2020 року засобами електронного зв`язку та 20.10.2020 року поштовим зв`язком на адресу від Старокостянтинівської місцевої прокуратури на виконання ухвали Північно-західного апеляційного господарського суду від 30.09.2020 у справі №924/857/19 надійшли письмові пояснення щодо обґрунтування порушень інтересів держави у вказаних правовідносинах та додано лист Красилівської міської ради від 01.04.2020 №1143/08-10/20 в якому зазначено, що відповідно до рішення Красилівської міської ради Хмельницької області від 21.12.2018 року №14 «Про бюджет Красилівської міської об`єднаної територіальної громади на 2019 рік» (зі змінами, внесеними рішеннями міської ради від 01.02.2019 року №2, від 13.03.2019 року №1, від 21.03.2019 року №1, від 09.04.2019 №5, від 07.05.2019 року №1, від 27.05.2019 року №1, від 07.06.2019 року №1, від 27.06.2019 року №7, від 12.07.2019 року №1, від 06.08.2019 року №1, від 05.09.2019 року №8, від 02.10.2019 року №11, від 18.10.2019 року №4, від 01.11.2019 року №13, від 04.12.2019 року №12, від 21.12.2016 року №6) протягом 2019 року з бюджету громади Красилівський житлово-експлуатаційній конторі виділено за кодом класифікації видатків та кредитування місцевого бюджету 7411 на утримання та розвиток автотранспорту 1281700,00 грн. та за кодом класифікації видатків та кредитування місцевого бюджету 7442 на утримання та розвиток інших об`єктів транспортної інфраструктури 705000,00 грн.

23. В судовому засіданні 21.10.2020 року прокурор заперечила вимоги апеляційної скарги в повному обсязі та надала відповідні пояснення. Зазначила, що суд першої інстанції при ухвалені рішення не допустив вихід за межі позовних вимог, оскільки резолютивна частина останнього не містить інших рішень (висновків) ніж ті, які ставилися до вирішення перед судом позивачем. Натомість, з урахуванням ст.237 ГПК України, суд додатково зазначив правову норму на обґрунтування (мотивування) прийнятого рішення. Наявність правових підстав для звернення прокурора до суду з позовом викладено у позовній заяві з посиланням на положення ст.23 Закону України «Про прокуратуру», ст.53 Господарського процесуального кодексу України, рішення Європейського суду з прав людини, що враховано судом першої інстанції та підтверджено наявність підстав для представництва інтересів держави в особі визначеного органу. Вважає, що суд першої інстанції у своєму рішенні обґрунтовано прийшов до висновку про допущенні відповідачами порушення, зокрема, вимог статтей 179, 180, 266 Господарського кодексу України при укладенні оспорюваного договору поставки, оскільки сторонами не визначено конкретний предмет закупівлі, асортимент, кількість та ціну товару. Посилання відповідача на наявність накладних на товар, у яких зазначається найменування, кількість, ціна поставленого товару обґрунтовано спростовано судом з урахуванням положень статтями 1, 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», зокрема, накладні містять інформацію про отримання/передачу товарів і як первинні бухгалтерські документи лише підтверджують саме належне виконання договірних зобов`язань, в тому числі, щодо передачі товару, однак не є свідченням заздалегідь узгодження між сторонами правочину кількості товару та його ціни. Просила суд залишити рішення господарського суду Хмельницької області від 18.11.2019 у справі №924/857/19 без змін, а апеляційну скаргу ПМВКП «Лан» без задоволення.

24. В судове засідання 21.10.2018 року Красилівська міська рада Хмельницької області, Красилівська житлово-експлуатаційна контора, Приватне мале виробничо-комерційне підприємство "Лан" своїх представників не направили, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили.

25. Стаття 43 ГПК України зобов`язує учасників судового процесу та їх представників добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається. Явка в судове засідання представників сторін - це право, а не обов`язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез`явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

26. Згідно ст. 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

27. Застосовуючи згідно з частиною 1 статті 3 ГПК України, статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи частину 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, колегія суддів зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії"(Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989).

28. Враховуючи, що наявні матеріали справи є достатніми для всебічного, повного і об`єктивного розгляду справи, судова колегія визнала за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності представників Красилівської міської ради Хмельницької області, Красилівської житлово-експлуатаційної контори, Приватного малого виробничо-комерційного підприємства "Лан".

29. Відповідно до статті 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

ІV. Мотивувальна частина постанови.

30. Заслухавши пояснення прокурора в судових засіданнях 30.09.2020, 21.10.2020, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскарженого рішення, оцінивши висновки суду першої інстанції на відповідність дійсним обставинам справи, судова колегія дійшла висновку, що апеляційну скаргу Приватного малого виробничо-комерційного підприємства "Лан" слід залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Хмельницької області від 18.11.2019 року у справі № 924/857/19 залишити без змін, виходячи з наступного.

31. Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Красилівської міської ради Хмельницької області від 27.12.2013р. № 4 затверджено Статут Красилівської житлово-експлуатаційної контори (нова редакція), відповідно до п. 1.4. якого засновником підприємства є Красилівська міська рада Хмельницької області(а.с. 14-17 т.1).

32. Відповідно до п. 3.2. Статуту вищим органом управління підприємством є його засновник Красилівська міська рада Хмельницької області.

33. Згідно п. 5.3. Статуту джерелами формування майна підприємства є, зокрема, грошові і матеріальні внески засновника.

34. 02 січня 2018 року між Приватним малим виробничо-комерційним підприємством "Лан" (продавець) та Красилівською житлово-експлуатаційною конторою (покупець) укладено договір оптової поставки ПММ № 61/18(далі за текстом договір), пунктом 1.1. якого визначено, що відповідно до умов цього договору продавець зобов`язується передати покупцеві паливно-мастильні матеріали, а саме: бензин А-95, А-92, А80/76, дизельне паливо, скраплений газ, мастила та оливи (товар), а покупець зобов`язується отримати та повністю оплатити вартість (ціну) товару, в кількості, асортименті та вартістю, що зазначаються у накладних, які додаються(а.с. 10 т.1).

35. Відповідно до п. 1.2. договору за цим договором продавець передає товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням.

36. Згідно п. 1.3. договору цей договір є договором оптової поставки. Якщо товар буде відповідно до п. 4.3. договору передаватись покупцеві безпосередньо на автозаправочних станціях продавця, це не буде рахуватись роздрібним продажем товару, оскільки відповідно до п. 2.2. договору покупець використовує цей придбаний товар для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням.

37. Пунктом 2.1. договору, передбачено, що ціна (вартість) товару за цим договором визначається та встановлюється продавцем з урахуванням ринкових цін на відповідні види паливно-мастильних матеріалів.

38. Згідно п. 2.2. договору, ціна, асортимент та кількість товару вказується у рахунках, накладних та (або) специфікаціях, які є невід`ємною частиною даного договору.

39. Покупець зобов`язується сплатити товар на умовах 100% попередньої оплати партії товару, якщо інше не передбачено сторонами (п. 2.3. договору).

40. Пунктом 2.4. договору передбачено, що якщо товар поставляється на умовах наступної оплати, покупець зобов`язаний здійснити оплату за отриманий товар не пізніше 2 (двох) банківських днів з дати отримання товару.

41. Відповідно до п. 2.5. договору за погодженням сторін оплата товару за даним договором може проводитися в будь-якій формі розрахунків, що не суперечить чинному законодавству України.

42. Згідно п. 2.6. договору у разі здійснення продавцем постачання товару, постачання якого має безперервний перебіг або ритмічний характер при постійних зв`язках із покупцем, покупцю може бути виписана останнім днем місяця зведена податкова накладна одна за місяць. При цьому до зведеної податкової накладної обов`язково додається реєстр товаротранспортних накладних чи інших відповідних супровідних документів, згідно з якими здійснюється постачання товару (відповідно до п. 6.1., п. 15 наказу Міністерства фінансів України) від 01.11.2011р. № 1379 "Про затвердження форми податкової накладної та Порядку заповнення податкової накладної").

43. Пунктом 2.7. договору передбачено, що звірка розрахунків за товар проводиться продавцем щомісячно до 10 числа місяця, наступного за звітним місяцем. Акт звірки взаємних розрахунків направляється продавцем на підпис покупцеві. В строк до 15 числа того ж місяця покупець зобов`язаний повернути підписаний ним акт звірки взаємних розрахунків продавцеві, або при наявності заперечень, в цей же строк направити продавцеві зустрічний акт звірки взаємних розрахунків, або свого уповноваженого представника зі всіма необхідними бухгалтерськими документами для підтвердження розрахунків. Якщо покупець не провертає підписаний ним акт звірки взаємних розрахунків, або не направляє зустрічний акт звірки взаємних розрахунків, або свого представника для врегулювання розбіжностей, акт звірки взаємних розрахунків вважається прийнятим покупцем в редакції продавця.

44. Особами, що уповноважені на підписання акту звірки взаємних розрахунків, є особи, що здійснюють бухгалтерський облік сторін за даним договором. Сторони визнають, що акт звірки взаємних розрахунків, підписаний особами, що здійснюють бухгалтерський облік сторін за даним договором є бухгалтерським документом, який підтверджує фактичні фінансові зобов`язання сторін (п. 2.8. договору).

45. Відповідно до п. 4.1. договору, поставка товару може здійснюватись автотранспортом продавця шляхом транспортування товару до місця передачі його покупцеві. У такому разі вартість транспортування (доставки) товару включається продавцем у ціну товару або продавцем виставляється покупцю окремий рахунок за транспортні послуги.

46. Згідно п. 4.2. договору, поставка товару може здійснюватися шляхом самовивозу товару покупцем власним автотранспортом.

47. Пунктом 4.3. договору передбачено, що за домовленістю сторін передача товару може здійснюватися по талонам безпосередньо на автозаправочних станціях продавця.

48. У п. 4.4. договору сторони домовилися, що у випадку поставки товару відповідно до п. 4.1., 4.2. даного договору, покупцеві, після оплати вартості товару, надається термін строком у 3 (три) календарних дня на відгрузку (самовивіз) товару або на узгодження місця доставки та передачі товару.

49. Пунктом 4.6. договору сторони передбачили, що поставка товару здійснюється лише за умови оформлення усіх необхідних супровідних документів відповідно до вимог чинного законодавства України.

50. Приймання товару по кількості і якості здійснюється відповідно до вимог Інструкції про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України (затверджена Наказом № 281/171/578/155 від 20.05.2008р., зареєстрована в Міністерстві юстиції 02.09.2008р. за № 805/15496) (п. 4.7. договору).

51. Відповідно до п.п. 8.1., 8.2. договору даний договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами та діє протягом 1 (одного) року, а в частині взаєморозрахунків до їхнього повного завершення. Закінчення терміну дії договору не звільняє винну сторону від відповідальності за його невиконання. Договір може бути розірваний до закінчення строку його дії за письмовою згодою сторін. При цьому сторона, що виступає ініціатором розірвання договору, повинна повідомити іншу сторону про свій намір розірвати договір не пізніше ніж за один місяць. Даний договір вважається продовженим на аналогічний період, якщо за один місяць до закінчення терміну дії цього договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії.

52. Вказаний договір підписаний представниками сторін, скріплений печатками.

53. Згідно листа виконкому Красилівської міської ради від 06.05.2019 р. № 146 (а.с. 13 т.1), адресованого Заступнику керівника Старокостянтнівської місцевої прокуратури, повідомлено про те, що закупівля паливно-мастильних матеріалів здійснювалась в наступних постачальників:

2018 рік, ТОВ "Лівайн Торг" на суму 339357,50 грн. згідно договору від 13.02.2018р. № Т149-00019; Приватне мале виробничо-комерційне підприємство "Лан" на суму 2798674,10 грн. згідно договору від 02.01.2018р. № 61/18;

2019 рік, ТОВ "Лівайн Торг" на суму 56925,00 грн. згідно договору від 13.02.2018р. № Т149-00019, Приватне мале виробничо-комерційне підприємство "Лан" на суму 826623,00 грн. згідно договору від 02.01.2018р. № 61/18.

54. Заступником керівника Старокостянтинівської місцевої прокуратури надіслано Красилівській міській раді повідомлення від 05.08.2019 року за №77-5128 вих-19 про встановлення підстав та намір здійснювати представництво інтересів держави в суді, зважаючи на те, що спірний договір оптової поставки ПММ між Красилівською житлово-експлуатаційною конторою та приватним малим виробничо-комерційним підприємством "Лан" укладено з порушенням вимог статей 650, 669 ЦК України, статей 179, 180 ГК України, а тому наявні достатні правові підстави для визнання договору недійсним, оскільки Красилівською міською радою відповідні заходи цивіль-правового характеру не вживалися, вживатися не будуть.(а.с. 31 т.1). Ззаначена позиція Красилівської міської ради щодо не вжиття відповідних заходів також підтверджена листом Красилівської міської ради від 17.07.2019 за №2204/08-10/19(а.с. 12 т.).

55. Заступник керівника Старокостянтинівської місцевої прокуратури звернувся із листом від 04.07.2019 №77-4422вих-19 до начальника Красилівської житлово-експлуатаційної контори з проханням повідомити про те, чи застосовувалися при укладені договорів від 02.01.2018 року та від 13.02.2018 року процедури закупівель, визначені Законом України "Про публічні закупівлі", ціну за одиницю товару, за якою здійснювалася закупівля товарів згідно вищевказаних договорів, обсяг придбаного (оплаченого) товару, умови поставки товару, надавши при цьому завірені належним чином копії накладних на товар, придбаного згідно згаданих договорів, а також статуту підприємства(а.с. 55 т.1).

56. У відповідь Красилівською житлово-експлуатаційною конторою надіслано прокуратурі лист від 05.07.2019 року №77-4422вих-19, в якому повідомлено, що в тих випадках, коли вид палива є затребуваним та використовується у порівняно значних кількостях, закупівля його у великих об`ємах неможлива, оскільки у Красилівської ЖЕК відсутня матеріальна база для його зберігання у відповідності до вимог та правил технічної безпеки. Протягом 2018-2019 рр. Красилівською житлово-експлуатаційною конторою здійснювалися закупки паливно-мастильних матеріалів згідно укладених договорів поставки з Приватним малим виробничо-комерційним підприємством "Лан" та ТОВ "Лівайн Торг". Крім того, зазначено, що, оскільки точні цифри необхідних об`ємів ПММ для ефективного та безперебійного функціонування використовуваної техніки невідомі, договори з вищевказаними контрагентами укладались, враховуючи можливість отримання матеріалів по мірі необхідності. Оплата наданого товару здійснювалась частинами по мірі наявності у комунального підприємства вільних коштів. Для укладення вищевказаних договорів процедури закупівель, визначені Законом України "Про публічні закупівлі", не застосовувались(а.с. 56 т.1).

57. Заступник керівника місцевої прокуратури звернувся листом від 10.07.2019 року за №77-4532 вих-19 до Красилівського міського голови про надання інформації щодо обсягів коштів, які виділялись Красилівській житлово-експлуатаційній конторі упродовж 2018-2019 років із місцевого бюджету, у тому числі в рамках місцевих програм розвитку міста, на забезпечення господарської діяльності підприємства, а також повідомити, чи будуть вживатись Красилівською міською радою заходи до усунення вищевказаних порушень законодавства у діяльності КП "Красилівська житлово-експлуатаційна контора" (а.с.11 т.1).

58. 17 липня 2019 року Красилівською міською радою листом за №2204/08-10/19 у відповідь на лист Заступника керівника Старокостянтинівської місцевої прокуратури від 10.07.2019 року за №77-4532 вих-19 повідомлено останнього, що у 2018 році із місцевого бюджету Красилівській житлово-експлуатаційній конторі при укладенні договорів на закупівлю паливно-мастильних матеріалів із приватним малим виробничо-комерційним підприємством "Лан" та товариством з обмеженою відповідальністю "Лівайн Торг" виділено 3600,0 тис. грн., у 2019 році 2500,0 тис. грн. для здійснення господарської діяльності у сфері надання житлово-комунальних послуг. Також зазначено, що за інформацією Красилівської житлово-експлуатаційної контори, моторизована техніка використовується сезонно, у підприємства відсутня матеріальна база для зберігання великих об`ємів пального, точні обсяги необхідних для роботи техніки паливно-мастильних ресурсів невідомі, тому договори укладались, враховуючи можливість отримання матеріалів по мірі необхідності. Оплата наданого товару здійснювалась частинами по мірі наявності у підприємства вільних коштів. Враховуючи наведене, підстави для вжиття заходів до усунення порушень в діяльності Красилівської ЖЕК при придбанні паливно-мастильних матеріалів з боку Красилівської міської ради відсутні, тому такі заходи вживатись не будуть.(а.с. 12 т.1).

59. Враховуючи вищевикладене та приписи законодавства щодо представництва інтерсів держави прокурором в судах, прокурор, вважаючи, що договір оптової поставки ПММ № 61/18 суперечить чинному законодавству, зокрема статтей 650, 669 ЦК України, статей 179, 180 ГК України щодо використання коштів місцевого бюджету, звернувся в інтересах позивача до Господарського суду Хмельницької області з позовом про визнання недійсним договору оптової поставки №61/18 від 02.01.2018 р., укладеного між Красилівською житлово-експлуатаційною конторою та Приватним малим виробничо-комерційним підприємством "Лан".

60. Також в матеріалах справи наявні наступні документи:

Лист від 15.08.2019 р. Красилівською житлово-експлуатаційною конторою, яким повідомлено Заступника керівника Старокостянтинівської місцевої прокуратури, що Красилівською ЖЕК ведеться робота над проектом тендерної документації для оголошення процедури закупівлі паливно-мастильних матеріалів шляхом відкритих торгів(а.с. 57 т.1).

Протокол № 8 від 04.09.2019 року засідання тендерного комітету про затвердження тендерної документації, яким вирішено: затвердити тендерну документацію на закупівлю ДК 021:20-3 (бензин А-92; А-95); ДК 021:20-9 Дизельне паливо; оприлюднити оголошення про проведення процедури відкритих торгів на закупівлю ДК 021:20-3 (бензин А-92; А-95); ДК 021:20-9 Дизельне паливо та тендерну документацію через авторизований електронний майданчик на веб-порталі Уповноваженого органу з питань закупівель протягом семи календарних днів(а.с.58 т.1).

Лист від 04.09.2019р № 342 Красилівської житлово-експлуатаційної контори, адресованого Заступнику керівника Старокостянтинівської місцевої прокуратури, яким запропоновано укласти мирову угоду на наступних засадах: Красилівською ЖЕК буде сплачено судовий збір за подання до суду позовної заяви в сумі 1921,00 грн. на користь прокуратури Хмельницької області; договір поставки ПММ від 02.01.2018р. № 61/18, укладений між Красилівською ЖЕК та приватним малим виробничо-комерційним підприємством "Лан" буде розірвано одночасно з укладанням договору з переможцем тендеру.

61. Перевіривши повноту встановлених судом першої інстанції обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів зазначає наступне.

62. Що стосується наявності підстав для представництва прокурором інтересів держави в даній справі, судова колегія зазначає наступне.

63. У судовому процесі, зокрема у господарському, держава бере участь у справі як сторона через відповідний її орган, наділений повноваженнями у спірних правовідносинах. Тобто, під час розгляду справи у суді фактичною стороною у спорі є держава, навіть якщо позивач визначив стороною у справі певний орган.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019 у справі №587/430/16-ц та від 27.02.2019 у справі №761/3884/18.

64. Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Тобто, імператив зазначеного конституційного положення встановлює обов`язок органів державної влади та їх посадових осіб дотримуватись принципу законності при здійсненні своїх повноважень, що забезпечує здійснення державної влади за принципом її поділу. Як підкреслив Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 01.04.2008 №4-рп/2008, неухильне додержання органами законодавчої, виконавчої та судової влади Конституції та законів України забезпечує реалізацію принципу поділу влади і є запорукою їх єдності, важливою передумовою стабільності, підтримання громадського миру і злагоди в державі.

65. Законом України від 02.06.2016 № 1401-VIII "Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)", який набрав чинності 30.09.2016, до Конституції України внесені зміни, а саме Конституцію доповнено статтею 1311, пункт 3 частини першої якої передбачає, що прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

66. Стаття 53 Господарського процесуального кодексу України встановлює, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.

67. Відповідно до частини четвертої статті 53 Господарського процесуального кодексу України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує: 1) в чому полягає порушення інтересів держави, 2) необхідність їх захисту, 3) визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає 4) орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.

68. Питання представництва інтересів держави прокурором у суді врегульовано у статті 23 Закону України від 14.10.2014 № 1697-VII "Про прокуратуру", який набрав чинності 15.07.2015. Ця стаття визначає, що представництво прокурором держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом (частина перша). Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження (далі - компетентний орган), а також у разі відсутності такого органу (частина третя). Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень (абзаци 1 - 3 частини четвертої). У разі встановлення ознак адміністративного чи кримінального правопорушення прокурор зобов`язаний здійснити передбачені законом дії щодо порушення відповідного провадження (частина сьома).

69. Системне тлумачення статті 53 Господарського процесуального кодексу України й абзацу першого частини третьої статті 23 Закону дозволяє дійти висновку, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати такий захист у спірних правовідносинах; 2) якщо немає органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах.

70. Згідно з частиною п`ятою статті 162 Господарського процесуального кодексу України у разі пред`явлення позову особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, в заяві повинні бути зазначені підстави такого звернення. Близька за змістом вимога застосовується згідно з абзацами 1 і 2 частини четвертої статті 23 Закону України "Про прокуратуру": прокурор має обґрунтувати наявність підстав для представництва.

71. Однією з підстав для представництва прокурором є бездіяльність компетентного органу.

72. Велика Палата Верховного Суду в постанові від 26.05.2020 у справі №912/2385/18 звернула увагу, зокрема, що бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

73. Звертаючись до відповідного компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

74. Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню, тощо.

75. Тобто прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва.

76. Як вбачається з матеріалів справи, листом від 10.07.2019 №77-4532 вих19 Заступник керівника Старокостянтинівської місцевої прокуратури повідомив Красилівського міського голову зокрема про те, що 02.01.2018 року між Красилівською житлово-експлуатаційною конторою та ПМВКП «Лан» укладено договір оптової поставки паливно-мастильних матеріалів, у порушення вимог статтей 638, 655, 656, 669 Цивільного кодексу України, статтей 179, 180 Господарського кодексу України, у вказаному договорі не визначено кількість, ціну за одиницю товару та загальну вартість договору. З урахуванням викладеного, з метою встановлення можливих підстав представництва інтересів держави, керуючись ст.23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор просив надати інформацію щодо обсягів коштів, які виділялися Красилівській житлово-експлуатаційній конторі упродовж 2018-2019 років із місцевого бюджету, у тому числі в рамках місцевих програм розвитку міста на забезпечення господарської діяльності підприємства, а також повідомити, чи будуть вживатись Красилівською міською радою заходи до усунення вищевказаних порушень законодавства у діяльності КП «Красилівська житлово-експлуатаційна контора»(а.с. 11 т.1).

77. У відповідь листом від 17.07.2019 №2204/08-10/19 Красилівська міська рада повідомила Заступника керівника Старокостянтинівської місцевої прокуратури, що згідно статтей 627,628 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору. Зміст договору становлять умови(пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними. Згідно статуту Красилівська ЖЕК є самостійною юридичною особою, має відокремлене майно, самостійний баланс, здійснює свою діяльність на принципах господарського розрахунку, комерційного ризику. Засновник Красилівська міська рада не несе відповідальності за зобов`язаннями підприємства. Враховуючи наведене, підстави для вжиття заходів до усунення порушень в діяльності Красилівської ЖЕК при придбанні паливно-мастильних матеріалів з боку Красилівської міської ради відсутні, тому такі заходи вживатись не будуть.

85. Таким чином, за змістом вказаного листа позивач фактично повідомив прокурора про те, що ним не буде здійснюватися звернення до суду.

86. Заступником керівника Старокостянтинівської місцевої прокуратури надіслано Красилівській міській раді повідомлення від 05.08.2019 року за №77-5128 вих-19 про встановлення підстав та намір здійснювати представництво інтересів держави в суді, зважаючи на те, що спірний договір оптової поставки ПММ між Красилівською житлово-експлуатаційною конторою та приватним малим виробничо-комерційним підприємством "Лан" укладено з порушенням вимог статей 650, 669 ЦК України, статей 179, 180 ГК України, а тому наявні достатні правові підстави для визнання договору недійсним, оскільки Красилівською міською радою відповідні заходи цивіль-правового характеру не вживалися, вживатися не будуть.(а.с. 31 т.1). Ззаначена позиція Красилівської міської ради щодо не вжиття відповідних заходів також підтверджена листом Красилівської міської ради від 17.07.2019 за №2204/08-10/19(а.с. 12 т.).

87. Крім того, судова колегія звертає увагу, що відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 15.10.2019 року у справі №903/129/18, сам факт не звернення відповідного органу до суду з позовом, який би відповідав вимогам процесуального законодавства та відповідно мав змогу захистити інтереси держави в даному випадку, може свідчити про те, що указаний орган неналежно виконує свої повноваження, у зв`язку із чим у прокурора виникають обґрунтовані підстави для захисту інтересів держави та звернення до суду з відповідним позовом, зокрема щодо використання коштів міського бюджету з дотриманням вимог Закону України "Про публічні закупівлі".

88. Враховуючи вищевикладене, а також те, що матеріали справи містять повідомлення Заступника керівника Старокостянтинівської місцевої прокуратури про наміри звернення прокуратури з позовом до суду (а.с. 31 т. 1), колегія суддів дійшла висновку, що прокурором дотримано порядку, передбаченого ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", що спростовує доводи апеляційної скарги що у прокурора були відсутні правові підстави для подачі позову у даній справі.

89. Крім того, колегія суддів вважає безпідставним посилання відповідача 2 щодо відсутності правових підстав визначення в якості позивача в даній справі Красилівську міську раду, враховуючи наступне.

90. Згідно з пунктом 9 частини першої статті 1 Закону України "Про публічні закупівлі" до замовників, які здійснюють закупівлі відповідно до цього Закону, належать органи державної влади, органи місцевого самоврядування та органи соціального страхування, створені відповідно до закону, а також юридичні особи (підприємства, установи, організації) та їх об`єднання, які забезпечують потреби держави або територіальної громади, якщо така діяльність не здійснюється на промисловій чи комерційній основі, за наявності однієї з таких ознак: юридична особа є розпорядником, одержувачем бюджетних коштів; органи державної влади чи органи місцевого самоврядування або інші замовники володіють більшістю голосів у вищому органі управління юридичної особи; у статутному капіталі юридичної особи державна або комунальна частка акцій (часток, паїв) перевищує 50 відсотків.

91. Відповідно до частини першої статті 10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

92. Органам місцевого самоврядування надано широкі права для здійснення економічного і соціального розвитку на своїй території. У статті 143 Конституції України зазначено, що місцеві органи самоврядування управляють майном, що є в комунальній власності; затверджують програми соціально-економічного та культурного розвитку і контролюють їх виконання; затверджують бюджети відповідних адміністративно-територіальних одиниць і контролюють їх виконання; встановлюють місцеві податки та збори відповідно до закону; утворюють, реорганізовують та ліквідують комунальні підприємства, організації, установи.

93. Згідно з пунктами 1.3, 1.4 Статуту Красилівської житлово-експлуатаційної контори, затвердженого рішенням Красилівської міської ради Хмельницької області від 27.12.2013 №4(а.с. 14-17 т.1) підприємство належить до комунальної власності територіальної громади міста Красилів. Відповідно до способу утворення підприємство є унітарним та комерційним. Засновником підприємства є Красилівська міська рада Хмельницької області. Згідно п.3.1, 3.3.4 Статуту, органами управління підприємством зокрема є Красилівська міська рада Хмельницької області, Красилівський міський голова. До компетенції Красилівського міського голови серед іншого належить здійснення контролю за діяльністю підприємства. Пунктом 6.1 Статуту встановлено, що підприємство самостійно здійснює свою господарську діяльність на принципах господарського розрахунку, несе відповідальність за наслідки цієї діяльності перед засновником. Пунктами 5.3, 5.3.1 Статуту встановлено, що джерелами формування майна підприємства є зокрема грошові і матеріальні внески засновника.

94. Частиною першою статті 17 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що відносини органів місцевого самоврядування з підприємствами, установами та організаціями, що перебувають у комунальній власності відповідних територіальних громад, будуються на засадах їх підпорядкованості, підзвітності та підконтрольності органам місцевого самоврядування.

95. Завданням органу місцевого самоврядування є забезпечення раціонального використання майна та інших ресурсів, що перебувають у комунальній власності.

96. Статтею 327 ЦК України визначено, що у комунальній власності є майно, у тому числі грошові кошти, яке належить територіальній громаді.

97. Частинами 1, 4 статті 61 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що органи місцевого самоврядування в селах, селищах, містах, районах у містах (у разі їх створення) самостійно складають та схвалюють прогнози відповідних місцевих бюджетів, розробляють, затверджують і виконують відповідні місцеві бюджети згідно з Бюджетним кодексом України. Самостійність місцевих бюджетів гарантується власними та закріпленими за ними на стабільній основі законом загальнодержавними доходами, а також правом самостійно визначати напрями використання коштів місцевих бюджетів відповідно до закону. З доказів наявних в матеріалах справи вбачається, що Красилівська міська рада виділяла з місцевого бюджету у 2018 році кошти в сумі 3600,0 тис. грн., у 2019 році в сумі 2500,0 тис. грн. (а.с. 12 т.1)

98. Виходячи з положень Закону України «Про місцеве самоврядування», Красилівська міська рада є органом місцевого самоврядування, що представляє спільні інтереси територіальної громади, у межах повноважень, визначених Конституцією України, цим та іншими законами, є засновником Красилівської житлово-експлуатаційної контори, отже рада є органом, уповноваженим здійснювати функції держави у спірних правовідносинах.

Аналогічного висновку про наявність повноважень у органу місцевого самоврядування для звернення до суду з позовом про визнання недійсним договору у сфері публічних закупівель дійшов Верховний Суд у постановах від 27.03.2019 року у справі №905/1250/18, від 30.07.2020 року у справі № 904/5598/18, від 25.08.2020 року у справі №913/153/19.

99. Щодо вимоги Заступника керівника Городоцької місцевої прокуратури в інтересах органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах Красилівської міської ради визнати недійсним договір оптової поставки № 61/18 від 02.01.2018 року, укладеного між Красилівською житлово-експлуатаційною конторою та приватним малим виробничо-комерційним підприємством "Лан", колегія суддів зазначає наступне.

100. Згідно з нормами ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

101. Відповідно до частини 1 статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою цієї статті визначено способи захисту цивільних прав та інтересів, якими можуть бути, зокрема, визнання правочину недійсним.

102. Відповідно до статтей 626, 628, 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

103. Статтею 627 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

104. Частиною 7 статті 179 Господарського кодексу України передбачено, що господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

105. Згідно ст. 638 ЦК України, договір вважається укладеним, якщо між сторонами досягнуто згоди щодо усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

106. За змістом статті 179 Господарського кодексу України майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями.

107. Статтею 180 Господарського кодексу України врегульовано, що зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства.

108. Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

109. При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

110. Господарським кодексом України в статті 1 встановлено, що цей Кодекс визначає основні засади господарювання в Україні і регулює господарські відносини, що виникають у процесі організації та здійснення господарської діяльності між суб`єктами господарювання, а також між цими суб`єктами та іншими учасниками відносин у сфері господарювання.

111. При цьому, статтею 2 цього кодексу передбачено, що учасниками відносин у сфері господарювання є суб`єкти господарювання, споживачі, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, наділені господарською компетенцією, а також громадяни, громадські та інші організації, які виступають засновниками суб`єктів господарювання чи здійснюють щодо них організаційно-господарські повноваження на основі відносин власності.

112. Відповідно до частин першої та другої статті 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. Договір поставки укладається на розсуд сторін або відповідно до державного замовлення.

113. Частинами першою, другою статті 712 ЦК України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

114. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

115. Згідно ч. 1 ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

116. Частиною 1 ст. 656 ЦК України встановлено, що предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому.

117. Кількість товару, що продається, встановлюється у договорі купівлі-продажу у відповідних одиницях виміру або грошовому вираженні. Умова щодо кількості товару може бути погоджена шляхом встановлення у договорі купівлі-продажу порядку визначення цієї кількості (ст. 669 ЦК України).

118. Відповідно до частини першої статті 691 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

119. Стаття 632 ЦК України регулює поняття ціни договору; за приписами вказаної статті ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін, зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом, а якщо ціна у договорі не встановлена і не може бути визначена виходячи з його умов, вона визначається виходячи із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги на момент укладення договору.

120. Статтею 266 ГК України визначено, що предметом поставки є визначена родовими ознаками продукція, вироби з найменуванням, зазначеним у стандартах, технічних умовах, документації до зразків (еталонів), прейскурантах чи товарознавчих довідниках. Предметом поставки можуть бути також продукція, вироби, визначені індивідуальними ознаками. Загальна кількість товарів, що підлягають поставці, їх часткове співвідношення (асортимент, сортамент, номенклатура) за сортами, групами, підгрупами, видами, марками, типами, розмірами визначаються специфікацією за згодою сторін, якщо інше не передбачено законом.

121. Колегія суддів відзначає, що вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

Аналогічна правова позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду від 27.11.2018 у справі 905/1227/17.

122. Згідно із статтею 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

123. Частиною першою статті 74 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

124. Згідно із статтею 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

125. Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до п. 1.1. договору відповідачами передбачено, що відповідно до умов цього договору продавець зобов`язується передати покупцеві паливно-мастильні матеріали, а саме: бензин А-95, А-92, А80/76, дизельне паливо, скраплений газ, мастила та оливи (товар), а покупець зобов`язується отримати та повністю оплатити вартість (ціну) товару, в кількості, асортименті та вартістю, що зазначаються у накладних, які додаються. У пункті 2.2. договору встановлено, що ціна, асортимент та кількість товару вказується у рахунках, накладних та (або) специфікаціях, які є невід`ємною частиною даного договору.

126. Отже, зміст вказаних пунктів договору підтверджує, що відповідачі у спірному договорі не визначили конкретний предмет закупівлі, як і не визначили асортимент, кількість та ціну самого товару.

127. Колегія суддів також відхиляє посилання відповідача 2 про те, що сторонами договору погоджено найменування, асортимент, кількість та ціну товару, які є предметом договору в накладних, оскільки накладні в силу вимог приписів Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" є первинними документами, які містять інформацію про отримання/передачу товарів.

Згідно, наданої в підтвердження виконання договору, видаткової накладної № КРА654 від 21.11.2018р. приватне мале виробничо-комерційне підприємство "Лан" передало Красилівській житлово-експлуатаційній конторі товар (дизельне пальне, бензин моторний) на загальну суму 75980,00 грн.(а.с. 53 т.1).

Згідно, наданої в підтвердження виконання договору, видаткової накладної № КРА117 від 14.03.2019р. приватне мале виробничо-комерційне підприємство "Лан" передало Красилівській житлово-експлуатаційній конторі товар на суму 1480,00 грн.(а.с. 54 т.).

128. Тобто, наявні в матеріалах справи накладні підтверджують лише існування між відповідачами господарських відносин щодо поставки, однак не можуть спростовувати встановленого матеріалами справи факту відсутності у договорі оптової поставки ПММ №61/18 від 02.01.2018 року істотних умов, а саме загальної кількості товару, ціну за одиницю товару на момент його укладення, якості товару, тощо.

129. Відповідно до частини першої статті 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

130. Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна зі сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин) (стаття 215 Цивільного кодексу України).

131. Відповідно до частин 1-5 статті 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

132. Разом з тим, прокурор в обґрунтування позову в даній справі послався на порушення відповідачами при укладені оспорюваного договору, зокрема, вимог ст. 650 ЦК України, якою встановлено, що особливості укладення договорів на біржах, аукціонах, конкурсах тощо встановлюються відповідними актами цивільного законодавства.

133. Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при вирішені спору правомірно послався на приписи Закону України "Про публічні закупівлі", оскільки саме на суд покладено обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін, виходячи із фактів, установлених під час розгляду справи та визначати, яку правову норму необхідно застосовувати для вирішення спору. Самостійне застосування судом для прийняття рішення саме тих норм матеріального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини, не призводить до зміни предмета позову та/або обраного позивачем способу захисту.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.12.2019 у справі №917/1739/17.

134. Відповідно до преамбули Закону України "Про публічні закупівлі", цей Закон установлює правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави та територіальної громади. Метою цього Закону є забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, запобігання проявам корупції у цій сфері, розвиток добросовісної конкуренції.

135. Згідно п.9 ч.1 статті 1 Закону України "Про публічні закупівлі" замовники - органи державної влади, органи місцевого самоврядування та органи соціального страхування, створені відповідно до закону, а також юридичні особи (підприємства, установи, організації) та їх об`єднання, які забезпечують потреби держави або територіальної громади, якщо така діяльність не здійснюється на промисловій чи комерційній основі, за наявності однієї з таких ознак:

юридична особа є розпорядником, одержувачем бюджетних коштів;

органи державної влади чи органи місцевого самоврядування або інші замовники володіють більшістю голосів у вищому органі управління юридичної особи;

у статутному капіталі юридичної особи державна або комунальна частка акцій (часток, паїв) перевищує 50 відсотків.

136. Як вбачається з матеріалів справи, згідно положень статуту Красилівської житлово-експлуатаційної контори, засновником підприємства є Красилівська міська рада Хмельницької області (п. 1.4. Статуту). Вищим органом управління підприємством є його засновник Красилівська міська рада Хмельницької області (п. 3.2. Статуту). Для здійснення господарської діяльності підприємства створюється Статутний фонд у розмірі 224469500,00 грн. (п. 4.1. Статуту). Джерелами формування майна Красилівської житлово-експлуатаційної контори є, зокрема, грошові та матеріальні внески засновника(п. 5.3, 5.3.1 Статуту), що також підтверджується листом Красилівської міської ради від 17.07.2019 №2204/08-10/19(а.с. 12 т.1).

137. Таким чином, суд апеляційної інстанції враховуючи фінансування Красилівської житлово-експлуатаційної контори коштами місцевого бюджету та наявність інших ознак, передбачених ст. 1 Закону України "Про публічні закупівлі" для визначення поняття замовника, дійшов висновку про те, що Красилівська житлово-експлуатаційна контора є замовником у розумінні Закону України "Про публічні закупівлі" і має здійснювати закупівлі товарів, робіт, послуг з дотриманням вимог цього Закону, керуючись визначеними у ньому вартісними межами.

138. Статтею 1 Закону України "Про публічні закупівлі" передбачено, що договір про закупівлю - договір, що укладається між замовником і учасником за результатами проведення процедури закупівлі та передбачає надання послуг, виконання робіт або набуття права власності на товари.

139. Предметом закупівлі є товари, роботи чи послуги, що закуповуються замовником у межах єдиної процедури закупівлі, щодо яких учасникам дозволяється подавати тендерні пропозиції або пропозиції на переговорах (у разі застосування переговорної процедури закупівлі). Предмет закупівлі визначається замовником у порядку, встановленому Уповноваженим органом. Товарами, в свою чергу, є продукція, об`єкти будь-якого виду та призначення, у тому числі сировина, вироби, устаткування, технології, предмети у твердому, рідкому і газоподібному стані, а також послуги, пов`язані з постачанням таких товарів, якщо вартість таких послуг не перевищує вартості самих товарів.

140. Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України № 454 від 17.03.2016 "Про затвердження Порядку визначення предмета закупівлі" затверджено Порядок визначення предмета закупівлі.

141. Відповідно до п. 1 розділу І вказаного вище наказу, цей Порядок установлює спосіб визначення замовником предмета закупівлі відповідно до положень Закону України "Про публічні закупівлі".

142. Пунктом 1 розділу ІІ Порядку визначено, що предмет закупівлі товарів і послуг визначається замовником згідно з пунктами 17 і 32 частини першої статті 1 Закону України "Про публічні закупівлі" та на основі Державного класифікатора продукції та послуг ДК 016:2010, затвердженого наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 11 жовтня 2010 року №457, за показником п`ятого знака із зазначенням у дужках предмета закупівлі відповідно до показників третьої - п`ятої цифр основного словника національного класифікатора України ДК 021:2015 "Єдиний закупівельний словник", затвердженого наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 23 грудня 2015 року №1749, а також конкретної назви товару чи послуги.

143. Предмет закупівлі товарів і послуг визначається замовником згідно з пунктами 17 і 32 частини першої статті 1 Закону України "Про публічні закупівлі" та на основі національного класифікатора України ДК 021:2015 "Єдиний закупівельний словник", затвердженого наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 23 грудня 2015 року №1749 (далі за текстом - Єдиний закупівельний словник), за показником четвертої цифри основного словника із зазначенням у дужках конкретної назви товару чи послуги.

144. Замовник може визначити окремі частини предмета закупівлі (лоти) за показниками шостого - десятого знаків Державного класифікатора продукції та послуг ДК 016:2010, затвердженого наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 11 жовтня 2010 року №457, із зазначенням у дужках предмета закупівлі відповідно до показників четвертої - восьмої цифр Єдиного закупівельного словника, а також за обсягом, номенклатурою та місцем поставки товарів, виконання робіт або надання послуг.

145. При цьому замовник може визначити окремі частини предмета закупівлі (лоти) за показниками четвертої - восьмої цифр Єдиного закупівельного словника, а також за обсягом, номенклатурою та місцем поставки товарів, виконання робіт або надання послуг.

146. Як вбачається з спірного договору оптової поставки №61/18 від 02.01.2018 року сторони у п. 1.1 визначили, що відповідно до умов цього договору продавець зобов`язується передати покупцеві паливно-мастильні матеріали, а саме: бензин А-95, А-92, А80/76, дизельне паливо, скраплений газ, мастила та оливи (товар), а покупець зобов`язується отримати та повністю оплатити вартість (ціну) товару, в кількості, асортименті та вартістю, що зазначаються у накладних, які додаються.

147. Судом апеляційної інстанції в даній постанові вже зазначалось, що накладні містять інформацію про отримання/передачу товарів та не можуть доводити погодження сторонами господарського договору таких істотних умов договору як предмет та ціна на момент його укладення(п.127 постанови).

148. З наведеного пункту 1.1. договору вбачається, що сторони при здійсненні закупівлі у спірному договорі не визначили конкретний предмет закупівлі на підставі Національного класифікатора України "Єдиний закупівельний словник" ДК 021:2015 - найменування та кількість продукції.

149. Отже, укладений між позивачем та відповідачем договір поставки не містить всіх необхідних істотних умов.

150. Відповідно до положень частини 1 статті 2 Закону України "Про публічні закупівлі" цей Закон застосовується: до замовників, за умови, що вартість предмета закупівлі товару (товарів), послуги (послуг) дорівнює або перевищує 200 тисяч гривень, а робіт - 1,5 мільйона гривень; до замовників, які здійснюють діяльність в окремих сферах господарювання, за умови, що вартість предмета закупівлі товару (товарів), послуги (послуг) дорівнює або перевищує 1 мільйон гривень, а робіт - 5 мільйонів гривень. Під час здійснення закупівлі товарів, робіт і послуг, вартість яких є меншою за вартість, що встановлена в абзацах другому і третьому цієї частини, замовники повинні дотримуватися принципів здійснення публічних закупівель, установлених цим Законом, та можуть використовувати електронну систему закупівель з метою відбору постачальника товару (товарів), надавача послуги (послуг) та виконавця робіт для укладення договору. У разі здійснення закупівель товарів, робіт і послуг без використання електронної системи закупівель, за умови, що вартість предмета закупівлі дорівнює або перевищує 50 тисяч гривень та є меншою за вартість, що встановлена в абзацах другому і третьому цієї частини, замовники обов`язково оприлюднюють звіт про укладені договори в системі електронних закупівель відповідно до статті 10 цього Закону.

151. З матеріалів справи вбачається, що згідно листа виконкому Красилівської міської ради від 06.05.2019р. № 146, адресованого заступнику керівника Старокостянтинівської місцевої прокуратури, повідомлено про те, що закупівля паливно-мастильних матеріалів за кошти виділені з місцевого бюджету здійснювалась в постачальника Приватного малого виробничо-комерційне підприємство "Лан": 2018 рік, на суму 2798674,10 грн. згідно договору від 02.01.2018 року № 61/18; 2019 рік, на суму 826623,00 грн. згідно договору від 02.01.2018 року № 61/18(а.с. 13 т.1), та листа Красилівської міської ради від 01.04.2020 року № 1143/08-10/20 в якому зазначено, що відповідно до рішення Красилівської міської ради Хмельницької області від 21.12.2018 року №14 «Про бюджет Красилівської міської об`єднаної територіальної громади на 2019 рік» (зі змінами, внесеними рішеннями міської ради від 01.02.2019 року №2, від 13.03.2019 року №1, від 21.03.2019 року №1, від 09.04.2019 №5, від 07.05.2019 року №1, від 27.05.2019 року №1, від 07.06.2019 року №1, від 27.06.2019 року №7, від 12.07.2019 року №1, від 06.08.2019 року №1, від 05.09.2019 року №8, від 02.10.2019 року №11, від 18.10.2019 року №4, від 01.11.2019 року №13, від 04.12.2019 року №12, від 21.12.2016 року №6) протягом 2019 року з бюджету громади Красилівський житлово-експлуатаційній конторі виділено за кодом класифікації видатків та кредитування місцевого бюджету 7411 на утримання та розвиток автотранспорту 1281700,00 грн. та за кодом класифікації видатків та кредитування місцевого бюджету 7442 на утримання та розвиток інших об`єктів транспортної інфраструктури 705000,00 грн.(а.с.16-17 т.2).

152. Таким чином, за оспорюваним договором здійснено закупівлю паливно-мастильних матеріалів у 2018-2019 роках на суми, що перевищують суму, визначену в частині 1 ст. 2 Закону України "Про публічні закупівлі".

153. Згідно з ч. 7 ст. 2 Закону України „Про публічні закупівлі забороняється придбання товарів, робіт і послуг до/без проведення процедур, визначених цим Законом, та укладення договорів, які передбачають оплату замовником товарів, робіт і послуг до/без проведення процедур, визначених цим Законом. Замовник не має права ділити предмет закупівлі на частини з метою уникнення проведення процедури відкритих торгів або застосування цього Закону.

154. Стаття 3 Закону України "Про публічні закупівлі" до принципів закупівлі відносить: добросовісну конкуренцію серед учасників; максимальну економію та ефективність; відкритість та прозорість на всіх стадіях закупівель; недискримінація учасників; об`єктивну та неупереджену оцінку тендерних пропозицій; запобігання корупційним діям і зловживанням.

155. Крім того, статтею 4 Закону України „Про публічні закупівлі встановлено обов`язок здійснення закупівель відповідно до річного плану. Річний план, додаток до річного плану та зміни до них безоплатно оприлюднюються на веб-порталі Уповноваженого органу з питань закупівель протягом п`яти днів з дня їх затвердження.

156. Згідно пунктів 3, 4, 6, 7 Форми річного плану закупівель, затвердженої наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 22.03.2016р. № 490 „Про затвердження форм документів у сфері публічних закупівель, обов`язково зазначається: конкретна назва предмета закупівлі; коди та назви відповідних класифікаторів предмета закупівлі (за наявності); розмір бюджетного призначення за кошторисом або очікувана вартість предмета закупівлі; процедура закупівлі.

157. Пунктом 6.2 Статуту встановлено, що підприємство самостійно планує свою діяльність, визначає перспективи розвитку, виходячи з попиту на послуги, що воно виробляє, необхідності забезпечення виробничого, соціального розвитку підприємства та надає на затвердження засновнику або уповноваженому органу вказані плани. Основи планів складають договори, укладені із споживачами робіт, послуг і постачальниками матеріально-технічних ресурсів.

158. Однак, матеріали справи не. містять доказів на підтвердження того, що Красилівською житлово-експлуатаційною конторою було заплановано проведення даних закупівель у річному плані на 2018 рік, на 2019 рік, у додатку до річного плану, а також відсутні докази оприлюднення на веб-порталі Уповноваженого органу (www.prozoro.gov.ua) електронних документів (плану закупівель, додатку до річного плану та змін до них), які б підтверджували планування Красилівською житлово-експлуатаційною конторою закупівель паливно-мастильних матеріалів, які є предметом спірного договору.

159. Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що Красилівська житлово-експлуатаційна контора як одержувача коштів, які виділялися з місцевого бюджету Красилівською міською радою, порушила вимоги законодавства, зокрема статей 650, 669 ЦК України, статей 179, 180 ГК України та приписів Закону України "Про публічні закупівлі" що регулює порядок проведення публічних закупівель, а саме, здійснила закупівлю без використання електронної системи закупівель.

160. Таким чином, укладення Красилівською житлово-експлуатаційною конторою спірного договору на поставку продукції за відсутності визначеного конкретного предмета закупівлі та без оприлюднення додатку до плану закупівлі на 2018 рік, на 2019 рік суперечить вимогам ст. 2, 3, 4 Закону України "Про публічні закупівлі", п.1 розділу II Порядку визначення предмету закупівлі, затвердженого наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 17.03.2016 №454.

161. Зазначені вище порушення під час укладення спірного договору свідчать про недотримання сторонами принципів максимальної економії та ефективності, відкритості та прозорості на всіх стадіях закупівель, а також недискримінації учасників.

162. Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 203 ЦК України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства.

163. Враховуючи, що спірний договір поставки оптової поставки №61/18 від 02.01.2018 року укладений з порушенням вимог чинного законодавства, вимоги прокурора про визнання такого договору недійсним є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

164. Доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції.

165. Суд також вважає за необхідне послатися на рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» (заява №4909/04) від 10.02.2010р. у якому зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

166. Відповідно до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

167. Враховуючи вищезазначене, колегія суддів дійшла висновку про те, що рішення Господарського суду Хмельницької області від 18.11.2019 року у справі №924/857/19 прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга скаржника задоволенню не підлягає.

168. З урахуванням відмови в задоволенні апеляційної скарги, судові витрати за розгляд справи в суді апеляційної інстанції покладається на апелянта в порядку ст. 129 ГПК України.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного малого виробничо-комерційного підприємства "Лан" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Хмельницької області від 18.11.2019 року у справі №924/857/19 без змін.

2. Справу №924/857/19 повернути Господарському суду Хмельницької області.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з моменту складення повного тексту в порядку, передбаченому главою 2 розділу IV Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складений "26" жовтня 2020 р.

Головуючий суддя Гудак А.В.

Суддя Олексюк Г.Є.

Суддя Петухов М.Г.