ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.10.2020 місто Дніпро Справа № 904/2550/20

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді Орєшкіної Е.В. (доповідач),

суддів Подобєда І.М., Дарміна М.О.,

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 12.08.2020 (повний текст оформлений 12.08.2020, суддя Євстигнеєва Н.М.) у справі №904/2550/20

За позовом Державного підприємства "Запорізький експертно-технічний центр Держпраці", м. Запоріжжя

До Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля", м. Павлоград Дніпропетровської області

про стягнення 109 193,86грн., -

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство "Запорізький експертно-технічний центр Держпраці" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області із позовом про стягнення з Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" заборгованості у розмірі 107 288,46 грн., пені у розмірі 1659,16 грн., 3% річних у розмірі 246,24 грн.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 12.08.2020 у справі №904/2550/20 позов задоволено частково: з Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" стягнуто на користь Державного підприємства "Запорізький експертно-технічний центр Держпраці" заборгованість у сумі 107 288,46 грн., 3% річних у сумі 246,24 грн., пеню у сумі 829,58 грн. та витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у сумі 2 086,03 грн.; в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішення місцевого господарського суду мотивоване неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором №868-ПУ-ПТП від 09.12.2019 в частині повної та своєчасної оплати за виконані роботи за актом приймання-передачі виконаних робіт №1 від 21.12.2019 у сумі 107 288,46 грн.

Враховуючи наявність прострочення виконання грошового зобов`язання, місцевий господарський суд дійшов до висновку про правомірність заявлених вимог в частині стягнення 3% річних у сумі 246,24 грн. Місцевим господарським судом здійснено перевірку розрахунку пені та встановлено, що позивачем при обчисленні пені застосовано подвійну облікову ставку Національного банку України, що не відповідає приписам пункту 6.7 договору, яким передбачено застосування облікової ставки (одинарної), у зв`язку з чим позовні вимоги в частині стягнення пені задоволені частково у сумі 829,58 грн.

Не погодившись із рішенням місцевого господарського суду, Приватне акціонерне товариство "ДТЕК Павлоградвугілля" звернулося до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, якою просить скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 12.08.2020 у справі №904/2550/20 в частині задоволених вимог; прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що місцевим господарським судом не враховані доводи відповідача про істотну зміну обставин, кризовий стан в Українській енергетиці та зміну обставин, що призвели, у свою чергу, до дефіциту обігових коштів у відповідача як вугледобувного підприємства. Враховуючи збитковість вітчизняної енергетики, відповідач звернувся до позивача із пропозицію про внесення змін до договору в частині зміни порядку оплати за надані послуги. Між тим, задовольняючи позовні вимоги, місцевим господарським судом не надано оцінку щодо неврегульованості між сторонами питання зміни умов договору шляхом укладення додаткової угоди про зміну пункту 2.3 у новій редакції.

Апелянт вважає, що місцевим господарським судом при ухваленні рішення про задоволення позову не враховані всі обставини справи.

01.10.2020 від Державного підприємства "Запорізький експертно-технічний центр Держпраці" надійшов відзив на апеляційну, в якому позивач проти задоволення апеляційної скарги заперечує та просить залишити рішення місцевого господарського суду без змін. Позивач вважає, що наведені апелянтом доводи в обґрунтування апеляційної скарги не спростовують правильних висновків місцевого господарського суду про неналежне виконання відповідачем зобов`язань за договором та наявність заборгованості. Позивач відхиляє доводи апелянта щодо неврегульованості питання стосовно зміни умов договору щодо строку оплати, посилаючись на те, що примірник додаткової угоди до договору позивачем отримано після подачі позову про стягнення заборгованості, листом від 01.07.2020 позивач відмовився в підписанні цієї додаткової угоди, про що повідомив відповідача.

Відповідно до частини 1 статті 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

З урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може розглянути такі апеляційні скарги у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи (частина 10 статті 270 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи, що ціна позову у даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, апелянтом не наведено конкретних обставин справи, які перешкоджали б розгляду апеляційної скарги, апеляційний господарський суд здійснює перегляд оскаржуваного рішення суду першої інстанції без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

Апеляційний господарський суд, дослідивши наявні у справі докази, перевіривши правильність висновків місцевого господарського суду, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як встановлено господарським судом та підтверджується матеріалами справи, 09.12.2019 між Державним підприємством "Запорізький експертно-технічний центр Держпраці" (підрядник) та Приватним акціонерним товариством "ДТЕК Павлоградвугілля" (замовник) укладений договір №868-ПУ-ПТП за умовами якого підрядник приймає на себе зобов`язання за плату і завданням замовника виконати роботи по розробці проектної документації: робочого проекту "Капітального ремонту залізничного шляхопроводу 16км+990,7м перегону Самарська-Західнодонбаська", а замовник прийняти належним чином розроблену проектну документацію та сплатити її вартість у порядку, передбаченим договором.

Загальна вартість робіт формується на підставі кошторису №256 з розробки робочого проекту на Капітальний ремонт штучних споруд філії "ПТП "Павлоградпогрузтранс" Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля", включає в себе відшкодування всіх витрат підрядника, плату за виконані роботи і складає 107 288,46грн з ПДВ (пункт 2.1 договору).

Відповідно до пункту 5.1 договору передача оформленої в установленому порядку проектної документації здійснюється за умовами договору та одночасним наданням підрядником замовнику підписаних зі своєї сторони двох екземплярів акту приймання-передачі виконаних робіт не пізніше трьох робочих днів з моменту виконання робіт.

Замовник протягом десяти календарних днів з дати отримання проектної документації і акту приймання-передачі виконаних робіт зобов`язаний направити підряднику підписаний зі своєї сторони акт приймання-передачі виконаних робіт (пункт 5.2 договору).

На виконання умов договору Державне підприємство "Запорізький експертно-технічний центр Держпраці" виконало роботи за договором на загальну суму 107 288,46 грн., що підтверджується актом здавання-приймання виконаних робіт № 1 від 31.12.2019, який підписано сторонами без зауважень.

Відповідно до пункту 2.3 договору розрахунки за виконані підрядником роботи здійснюються замовником шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на поточний рахунок підрядника протягом п`яти робочих на 60-й календарний день з дати підписання відповідного акту здачі-приймання виконаних робіт на підставі отриманого замовником рахунку.

Цей договір вступає в силу з дня його підписання уповноваженими представниками сторін і діє до 31.12.2020, а в частині виконання зобов`язань до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором (пункт 8.1 договору).

23.03.2020 Державним підприємством "Запорізький експертно-технічний центр Держпраці" направлено на адресу Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" претензію про сплату заборгованості в розмірі 107 288,46 грн.

Претензія отримана Приватним акціонерним товариством "ДТЕК Павлоградвугілля" 25.03.2020, але залишена без розгляду та задоволення.

Державне підприємство "Запорізький експертно-технічний центр Держпраці" посилається на неналежне виконання Приватним акціонерним товариством "ДТЕК Павлоградвугілля" зобов`язань за договором №868-ПУ-ПТП від 09.12.2019 в частині виконаних та переданих за актом приймання-передачі підрядних робіт на суму 107 288,46 грн.

Предметом спору є стягнення заборгованості за договором №868-ПУ-ПТП від 09.12.2019 за виконані роботи згідно з актом здавання-приймання виконаних робіт №1 від 31.12.2019, пені та 3% річних за прострочення оплати виконаних робіт.

Відповідно до частини 1 статті 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

За договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт підрядник зобов`язується розробити за завданням замовника проектну або іншу технічну документацію та (або) виконати пошукові роботи, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити їх (частина 1 статті 887 Цивільного кодексу України).

Суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (частина 1 статті 193 Господарського кодексу України).

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (стаття 530 Цивільного кодексу України).

Позивачем заявлена до стягнення заборгованість за договором №868-ПУ-ПТП від 09.12.2019 за виконані роботи за актом приймання-передачі підрядних робіт у сумі 107 288,46 грн.

Враховуючи, що наявність заборгованості у розмірі 107 288,46 грн. підтверджується матеріалами справи та не спростована відповідачем належними та допустимими доказами, місцевий господарський суд дійшов до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення суми основного боргу підлягають задоволенню.

Апелянт не погоджується із висновком місцевого господарського суду про задоволення позову, посилаючись на ненадання належної оцінки доводам відповідача про істотну зміну обставин, кризовий стан в Українській енергетиці та зміну обставин, що призвели, у свою чергу, до дефіциту обігових коштів у відповідача як вугледобувного підприємства. Вказує, що враховуючи збитковість вітчизняної енергетики, відповідач звернувся до позивача із пропозицію про внесення змін до договору в частині зміни порядку оплати за надані послуги. Між тим, задовольняючи позовні вимоги, місцевим господарським судом, на думку апелянта, не надано оцінку щодо неврегульованості між сторонами питання зміни умов договору шляхом укладення додаткової угоди про зміну пункту 2.3 у новій редакції.

Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (статті 76-79 Господарського процесуального кодексу України)

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Так, наведені апелянтом доводи про наявність підстав для зміни умов договору в частині порядку оплати не стосується предмету спору у справі про стягнення заборгованості, оскільки такі доводи можуть бути предметом самостійного розгляду у справі про зміну умов договору.

Доводи апелянта про кризовий стан в Українській енергетиці та зміну обставин, що призвели, у свою чергу, до дефіциту обігових коштів у відповідача як вугледобувного підприємства не є підставою для звільнення відповідача від виконання зобов`язання зі оплати робіт за договором №868-ПУ-ПТП від 09.12.2019, заборгованість за які доведені належними та допустимими доказами.

Апеляційний господарський суд погоджується із доводами позивача про безпідставність тверджень апелянта щодо неврегульованості сторонами питання зміни умов договору шляхом укладення додаткової угоди про зміну пункту 2.3 у новій редакції, так як доказів досягнення згоди щодо зміни вказаного пункту, як і доказів зміни пункту в судовому порядку матеріали справи не містять.

За таких обставин апеляційний господарський суд погоджується із висновком місцевого господарського суду про задоволення позову в частині стягнення основного боргу у сумі 107 288,46 грн.

Порушенням зобов`язання, відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини 2 статті 218 Господарського кодексу України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання. У разі, якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність.

Згідно з частиною 1 статті 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

У сфері господарювання, згідно з частиною 2 статті 217 та частиною 1 статті 230 Господарського кодексу України, застосовуються господарські санкції, зокрема, штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до пункту 6.7 договору у випадку несвоєчасної оплати виконаних робіт, замовник, на письмову вимогу підрядника, сплачує пеню у розмірі облікової ставки Національного Банку України, яка діє в період, за який нараховується пеня, від суми заборгованості за кожний день прострочки платежу.

Позивачем нарахована та заявлена до стягнення з відповідача пеня у розмірі пеню у сумі 1 659,16грн. за період з 10.03.2020 по 06.04.2020.

Місцевим господарським судом здійснено перевірку розрахунку пені та встановлено, що позивачем при обчисленні пені застосовано подвійну облікову ставку Національного банку України, що не відповідає приписам пункту 6.7 договору, яким встановлено застосування облікової ставки (одинарної).

Згідно із здійсненим місцевим господарським судом перерахунком пеня з урахуванням приписів пункту 6.7 договору складає 829,58 грн.

Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем нараховані та заявлена до стягнення з відповідача 3 % річних у розмірі 246,24 грн. за період з 10.03.2020 по 06.04.2020.

Враховуючи наявність прострочення виконання грошового зобов`язання, місцевий господарський суд дійшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача 3% річних у сумі 246,24 грн.

Апеляційна скарга не містить доводів щодо арифметичної неправильності стягнутих сум пені та 3% річних, апеляційний господарський суд дійшов до висновку про безпідставність доводів апелянта стосовно неврегульованості сторонами питання зміни умов договору шляхом укладення додаткової угоди про зміну пункту 2.3 у новій редакції, відтак прострочення виконання зобов`язання має місце, тому є правильним висновок місцевого господарського суду про задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача 3% річних у сумі 246,24 грн. та пені у сумі 829,58 грн.

Відповідно до частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (частина 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи встановлені вище обставини справи, зазначені положення законодавства, апеляційний господарський суд відхиляє доводи апелянта, наведені в обґрунтування апеляційної скарги.

Таким чином, апеляційний господарський суд вбачає підстави, передбачені статтею 276 Господарського процесуального кодексу України, для залишення рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційної скарги - без задоволення.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись ст. 129, ст. 276, ст. 282, ст. 284 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 12.08.2020 у справі №904/2550/20 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 12.08.2020 у справі №904/2550/20 залишити без змін.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Приватне акціонерне товариство "ДТЕК Павлоградвугілля".

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, зазначених у пункті 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

Повна постанова складена 22.10.2020.

Головуючий суддя Е.В. Орєшкіна

Суддя І.М. Подобєд

Суддя М.О. Дармін