РІШЕННЯ

м. Київ

07.10.2020Справа № 910/7468/20
Господарський суд міста Києва у складі судді Курдельчука І.Д., за участю секретаря судового засідання Росущан К.О., розглядаючи у відкритому судовому засіданні

справу 910/7468/20

За позовом Головного управління Державної служби з надзвичайних ситуацій у Херсонській області (вул. Молодіжна, 6, м. Херсон, 73022, ідентифікаційний код 38594707)

до Приватного акціонерного товариства "Автотранспортний концерн "Трансавтоторгсервіс" (вул. Ю. Кондратюка, 3 А, м. Київ, 04201, ідентифікаційний код 14300088)

про стягнення 4481500.00 грн.

за участі представників учасників справи

позивача: не з`явились в режимі відео конференції

відповідача: не з`явились,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Головного управління Державної служби з надзвичайних ситуацій у Херсонській області з вимогами до Приватного акціонерного товариства "Автотранспортний концерн "Трансавтоторгсервіс" про стягнення попередньої оплати за Договором про закупівлю автопідіймача пожежного від 16.12.2016 № 18/95в розмірі 4481500,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані повним невиконанням Договору в частині поставки у власність замовнику автопідіймача пожежного АПГ 38-18-300 на базі шасі МАЗ код 29.10.5 (34142000-4) автомобілі спеціальної призначеності (автокрани та вантажні автомобілі самоскиди).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.06.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 07.07.2020р.

У підготовче засідання 07.07.2020р. представники сторін не з`явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.07.2020р. відкладено підготовче засідання на 11.08.2020р.

07.08.2020р. Позивачем через відділ діловодства суду подано клопотання про відкладення розгляду справи по суті на іншу дату.

У судове засідання 11.08.2020р. представники сторін повторно не з`явились. За результатами судового засідання суд ухвалив закрити підготовче провадження та призначити справу до розгляду по суті на 17.09.2020р.

17.09.2020р. від Позивача надійшло клопотання про проведення судового засідання у режимі відео конференції.

Ухвалою суду про повідомлення від 21.09.2020р. повідомлено сторін про призначення судового засідання на 07.10.2020р.

28.09.2020р. від Позивача надійшло клопотання про проведення судового засідання у режимі відео конференції.

У судове засідання 07.10.2020р. представники сторін не з`явились. Відповідач про причини неявки суд не повідомив, про дату, час і місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином.

Ухвали суду були надіслані відповідачу на адресу, зазначену у позовній заяві та яка збігається з юридичною адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, що підтверджується відміткою канцелярії суду на звороті такої ухвали.

До матеріалів справи долучені поштові повернення ухвал суду про відкриття провадження у справі, відкладення підготовчого засідання, закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Положення статті 242 ГПК України встановлюють, що учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності в особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення, якщо така адреса відсутня (частина п`ята).

В силу приписів частини 6 цієї статті днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення (пункт 3); день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду (пункт 4); день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси (пункт 5).

Господарський суд дійшов висновку про повідомлення відповідача належним чином про дату час і місце судового засідання.

Відповідно до частини другої статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Разом з тим, відповідач у строк, встановлений Господарським процесуальним кодексом України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами.

У судовому засіданні 07.10.2020 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення відповідно до статті 233 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

16.12.2016 між Головним управлінням Державної служби з надзвичайних ситуацій у Херсонській області (замовник за договором) та Приватним акціонерним товариством "Український пожежний концерн "Укрпожсервіс" (в подальшому найменування змінено на Приватне акціонерне товариство "Автотранспортний концерн "Трансавтоторгсервіс") (постачальник за договором) укладено договір про закупівлю авто підіймача пожежного № 18/95 (далі - договір), відповідно до умов якого постачальник зобов`язується поставити у власність замовнику автопідіймач пожежний АПГ 38-18-300 на базі шасі МАЗ код 29.10.5 (34142000-4) автомобілі спеціальної призначеності (автокрани та вантажні автомобілі самоскиди) (далі - товар)в кількості та комплектації згідно з специфікацією (додаток 1), що є невід`ємною частиною договору, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити товар на умовах цього договору.

Відповідно до пункту 1.2. договору замовник забезпечує приймання та оплату товару в кількості та за цінами відповідно до специфікації.

Згідно з пунктом 2.1. договору ціна договору становить 4 481 500 грн 00 коп., в тому числі ПДВ - 746 916 грн 67 коп. за цінами відповідно до тендерної пропозиції та специфікації, що на дату укладення договору еквівалентно 161 047,67 євро за офіційним курсом НБУ.

Пунктом 2.2. договору визначено, що замовник здійснює попередню оплату в розмірі 100 % на протязі 5 (п`яти) робочих днів з дня підписання договору.

Пунктом 3.3. договору встановлено, що товар має бути поставлений замовнику до 01.06.2017, але не пізніше шести місяців від дати здійснення замовником платежу (попередньої оплати) на виконання умов договору.

За умовами пункту 4.1. договору приймання-передача товару здійснюється у присутності представників сторін за накладними та актами приймання-передачі в місці постачання продукції, при наявності документів, зазначених у пункті 5.3. договору.

Цей договір вступає в силу з моменту його підписання і діє до 01.06.2017 року, а в частині поставки - до повного його виконання,але не пізніше шести місяців від дати здійснення платежу на виконання умов договору (пункт 11.1. договору).

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Дослідивши зміст укладеного між позивачем та відповідачем договору, суд дійшов висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором поставки.

Відповідно до частини 1 статті 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з частиною 4 статті 265 Господарського кодексу України сторони для визначення умов договорів поставки мають право використовувати відомі міжнародні звичаї, рекомендації, правила міжнародних органів та організацій, якщо це не заборонено прямо або у виключній формі цим Кодексом чи законами України.

Реалізація суб`єктами господарювання товарів негосподарюючим суб`єктам здійснюється за правилами про договори купівлі-продажу. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу. (частина 6 статті 265 Господарського кодексу України).

Частинами 1 та 2 статті 712 Цивільного кодексу України визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Нормами частини 1 статті 656 Цивільного кодексу України встановлено, що предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому.

Згідно з частиною 1 статті 662 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Відповідно до статті 663 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

У відповідності до норм частини 1 статті 664 Цивільного кодексу України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар.

Як встановлено судом, на виконання умов укладеного договору про закупівлю автопідіймача пожежного від 16.12.2016 № 18/95, позивачем було проведено попередню оплату, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями платіжних доручень від 16.12.2016 № 945 на суму 2 250 000 грн 00 коп. та № 946 на суму 2 231 500 грн 00 коп.

Судом встановлено, що відповідач в порушення умов договору про закупівлю автопідіймача пожежного від 16.12.2016 № 18/95 та норм чинного законодавства належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання щодо своєчасної поставки товару на загальну суму 4 481 500 грн 00 коп. в строк до 01.06.2017, що також не було спростовано відповідачем, зокрема, відповідачем не надано суду доказів поставки вказаного товару у встановлений в договорі строк.

Таким чином, Відповідачем повністю не виконано взятих на себе зобов`язань за Договором.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Зазначене також кореспондується зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України відповідно до яких зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 73 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із статтею 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідач не подав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували доводи позивача.

Отже, позовні вимоги є обґрунтованими, документально підтвердженими та такими, що підлягають задоволенню.

За таких обставин, позовна вимога про стягнення з відповідача сплачену позивачем суму коштів в якості передплати у розмірі 4481500,00 грн. є обґрунтованою, такою, що підтверджується наявними у матеріалах справи документами, а тому підлягає задоволенню.

За приписами статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору слід покласти на відповідача.

Керуючись статтями 129, 233, 236, 237, 240 та 241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов Головного управління Державної служби з надзвичайних ситуацій у Херсонській області (вул. Молодіжна, 6, м. Херсон, 73022, ідентифікаційний код 38594707) до Приватного акціонерного товариства "Автотранспортний концерн "Трансавтоторгсервіс" (вул. Ю. Кондратюка, 3 А, м. Київ, 04201, ідентифікаційний код 14300088) про стягнення 4481500,00 грн. попередньої оплати за Договором про закупівлю автопідіймача пожежного від 16.12.2016 № 18/95в задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Автотранспортний концерн "Трансавтоторгсервіс" (вул. Ю. Кондратюка, 3 А, м. Київ, 04201, ідентифікаційний код 14300088) на користь Головного управління Державної служби з надзвичайних ситуацій у Херсонській області (вул. Молодіжна, 6, м. Херсон, 73022, ідентифікаційний код 38594707) 4 481 500,00 (чотири мільйони чотириста вісімдесят одну тисячу п`ятсот) грн. та 67222,50 (шістдесят сім тисяч двісті двадцять дві) грн. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 19.10.2020.

Суддя І.Д. Курдельчук