номер провадження справи 34/135/20
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.10.2020 Справа № 908/2264/20

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Науменка А.О.,

при секретареві судового засідання Махно О.О.,

розглянувши матеріали справи № 908/2264/20

за позовом Концерну Міські теплові мережі, ідентифікаційний код юридичної особи 32121458 (69091, м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, 137, поштова адреса: 69065, м. Запоріжжя, вул. Щаслива, 2а)

до відповідача Фізичної особи-підприємця Курси Сергія Володимировича, ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 )

про стягнення 2361,52 грн.

за участю уповноважених представників:

від позивача: Дорошенко К.В., довіреність № 735/20-19, від 21.01.2020;

від відповідача: не з`явився;

СУТЬ СПОРУ:

Концерн Міські теплові мережі звернувся до Господарського суду Запорізької області з позовом про стягнення з Фізичної особи-підприємця Курси Сергія Володимировича заборгованості за спожиту теплову енергію в гарячій воді в сумі 2361 грн 52 коп. (2134 грн 50 коп. основний борг за відпущену теплову енергію та гарячу воду, 145 грн 94 коп. інфляційні втрати, 81 грн 08 коп. 3% річних).

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.09.2020 справу № 908/2264/20 передано на розгляд судді Науменку А.О.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 04.09.2020 у справі №908/2264/20 позовна заява прийнята судом до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання призначено на 28.09.2020 о 14 год. 40 хв. Відповідачу встановлений строк для надання відзиву - у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

В судовому засіданні 28.09.2020 здійснювалось фіксування судового процесу за допомогою комплексу Акорд.

Суд відкрив судове засідання з розгляду справи № 908/2264/20. Перевірив явку представників сторін, представник відповідача в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не відомі.

Поштове повідомлення про вручення ухвали Господарського суду Запорізької області від 04.09.2020, на день розгляду справи, до суду не поверталося.

В судовому засіданні представник позивача надала усні пояснення по справі.

За наслідками судового засідання 28.09.2020, у зв`язку з тим, що спір не може бути вирішено в даному судовому засіданні, суд оголосив перерву в судовому засіданні до 20.10.2020 о 10 год. 20 хв.

В судовому засіданні 20.10.2020 здійснювалось фіксування судового процесу за допомогою комплексу Акорд.

Позивач підтримав позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві. Суду надано наступні пояснення: Концерн «МТМ» (теплопостачальна організація) здійснює постачання теплової енергії в гарячій воді в нежитлове приміщення № 25 загальною площею 6,62 кв.м за адресою: вул. Незалежної України, 22 в м. Запоріжжі, яке знаходиться у житловому будинку та має єдину систему централізованого опалення. Згідно інформації, наданої Департаментом комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради, приміщення № 25 загальною площею 6,62 кв.м за адресою: вул. Незалежної України, 22 в м. Запоріжжі передано в оренду Приватному підприємцю Курсі С.В. (додаткова угода від 04.09.2008 до договору оренди № 439/13 від 27.06.2003). Позивач тричі направляв на адресу відповідача листи щодо укладання договору купівлі-продажу теплової енергії (лист № 3208/09-3 від 27.05.2016, № 4138/09-3 від 21.07.2016, №4372/09-3 від 04.08.2016). Проте, відповідач відмовився укласти договір. Відсутність між сторонами договору на надання послуг з централізованого опалення не є підставою для несплати за надані Концерном „Міські теплові мережі послуги, оскільки обов`язок оплати випливає з закону. Факт постачання теплової енергії в гарячій воді в приміщення за адресою: м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, буд. 22, яке орендує ПП Курса С.В. за період жовтень 2017 - квітень 2019 року підтверджується виставленими відповідачу рахунками на оплату та актами приймання-передачі. Таким чином, позивач виконав свої зобов`язання щодо надання послуг з централізованого опалення, а відповідач, незалежно від споживання цієї послуги або відмови від її споживання, зобов`язаний оплатити надані послуги. Відповідач оплату наданих послуг не здійснив. Сума заборгованості за відпущену теплову енергію в гарячій воді складає 2 134,50 грн. Також, позивач просить суд стягнути з відповідача 3 % річних у розмірі 81,08 грн. за період 21.11.2017 05.11.2019 та втрати від інфляції у розмірі 145,94 грн. грудень 2017 вересень 2019. Просить позовні вимоги задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Відзив на позовну заяву відповідач не надав.

Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань Фізична особа підприємець Курса С.В. зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Ухвала суду від 04.09.2020 № 908/2264/20 направлена Фізичній особі підприємцю Курсі С.В. на адресу: АДРЕСА_1 повернулась на адресу суду з відміткою пошти: «за закінченням терміну зберігання».

Згідно ст. 165, 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

У відповідності до ст. 42 ГПК України учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

В судовому засіданні 20.10.2020 судом прийнято рішення, проголошено його вступну та резолютивну частини.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача, суд

УСТАНОВИВ:

Рішенням Запорізької міської ради № 17 від 11.01.2002 "Про створення комунальних підприємств теплових мереж" створено Концерн "Міські теплові мережі".

Відповідно до п. п. 2.1, 2.2, 2.4 Статуту Концерну "Міські теплові мережі", основною метою діяльності Концерну є здійснення виробничо-технічної діяльності, спрямованої на надійне та безперебійне забезпечення споживачів тепловою енергією. Предметом діяльності підприємства є, зокрема, виробництво теплової енергії, розподілення теплової енергії для обігріву житла і побутової потреби населення та на комунально-побутові потреби підприємств, організацій, установ і її збут. Основними функціями Концерну є: забезпечення розвитку теплофікаційного господарства та забезпечення тепловою енергією для комунально-побутових потреб населення, бюджетних установ і організацій, госпрозрахункових підприємств, інших об`єктів, розташованих в зоні діяльності Концерну; - збір коштів за послуги теплопостачання зони діяльності Концерну (територія міста Запоріжжя) з метою централізованих розрахунків за енергоресурси.

Статтею ст. 1 Закону України "Про теплопостачання" визначено, що теплова енергія товарна продукція, що виробляється на об`єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу; система централізованого теплопостачання - сукупність джерел теплової енергії, магістральних та місцевих (розподільчих) теплових мереж, що об`єднані між собою та використовуються для теплозабезпечення споживача, населеного пункту, яка включає системи децентралізованого та помірно-централізованого теплопостачання.

Згідно з ч. 2 ст. 275 ГК України, відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається.

Відповідно до ст.ст. 13, 16 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" централізоване опалення належить до житлово-комунальних послуг, порядок надання, якісні та кількісні показники яких мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства.

Відповідно до частини 4 статті 19 Закону України "Про теплопостачання", теплогенеруюча організація має право постачати вироблену теплову енергію безпосередньо споживачу згідно з договором купівлі-продажу теплової енергії та частини 1 статті 25 цього Закону, теплопостачальна організація має право укладати договори купівлі-продажу теплової енергії із споживачами.

Згідно з пунктом 4 "Правил користування тепловою енергією", затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1198 від 03.10.2007, користування тепловою енергією допускається лише на підставі договору, а пунктом 14 Правил передбачений обов`язок споживача до початку подачі теплоносія до системи теплоспоживання укласти з теплопостачальною організацією такий договір.

Згідно ст. 10 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" встановлення цін/тарифів на житлово-комунальні послуги належить до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг. Аналогічні норми щодо встановлення тарифів містяться у ст. 13 Закону України "Про теплопостачання".

Правовідносини між теплопостачальною організацією та споживачем в сфері виробництва, транспортування та постачання теплової енергії регулюються Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, Законом України "Про теплопостачання" від 02.06.2005, "Правилами користування тепловою енергією", затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України, від 03.10.2007 за № 1198 та іншими нормативно-правовими актами України.

Зокрема, в Законі та в Правилах законодавець надає поняття "Споживач":

споживач теплової енергії - фізична або юридична особа, яка використовує теплову енергію на підставі до договору (Закон);

споживач теплової енергії - фізична особа, яка є власником будівлі або суб`єктом підприємницької діяльності, чи юридична особа, яка використовує теплову енергію відповідно до договору (Правил).

В розумінні Закону України "Про теплопостачання" та Правил користування тепловою енергією, споживачем теплової енергії є фізична або юридична особа, що використовує теплову енергію на підставі договору.

Згідно ст. 12 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом.

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 8 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" виконавець зобов`язаний готувати та укладати із споживачем договори про надання комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов їх виконання згідно з типовим договором.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Згідно ч. 1 ст. 9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Концерн «МТМ» (теплопостачальна організація) здійснює постачання теплової енергії в гарячій воді в нежитлове приміщення № 25 загальною площею 6,62 кв.м за адресою: вул. Незалежної України, 22 в м. Запоріжжі, яке знаходиться у житловому будинку та має єдину систему централізованого опалення.

Згідно інформації, наданої Департаментом комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради, нежитлове приміщення № 25 підвалу (літ. А-3) загальною площею 6,62 кв.м за адресою: вул. Незалежної України, 22 в м. Запоріжжі передано в оренду Приватному підприємцю Курсі С.В. (додаткова угода від 04.09.2008 до договору оренди №439/13 від 27.06.2003).

Договір оренди є діючим.

Позивач тричі направляв на адресу відповідача листи щодо укладання договору купівлі-продажу теплової енергії (лист № 3208/09-3 від 27.05.2016, № 4138/09-3 від 21.07.2016, №4372/09-3 від 04.08.2016).

Відповідач в строки, передбачені п. 3 ст. 181 ГК України, не надав відповіді на пропозицію Позивача та не повернув належним чином укладеного договору.

Не зважаючи на відсутність укладеного договору, позивач здійснював та продовжує здійснювати постачання теплової енергії до приміщення відповідача, облік відпущеної теплової енергії здійснювався по особовому рахунку № НОМЕР_2 .

Згідно положень Правил №1198, пункт 44, термін споживач розповсюджується на осіб, які використовують теплову енергію без укладення договору на теплопостачання. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений п.5 ч.3 ст. 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відсутність укладеного договору на надання житлово - комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення спожива від оплати послуг у повному обсязі.

Відсутність між сторонами договору на надання послуг з централізованого опалення не є підставою для несплати за надані Концерном „Міські теплові мережі послуги, оскільки обов`язок оплати випливає з закону.

Факт постачання теплової енергії в гарячій воді в приміщення за адресою: м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, буд. 22, яке орендує ПП Курса С.В. за період жовтень 2017 - квітень 2019 року підтверджується виставленими відповідачу рахунками на оплату та актами приймання-передачі.

Відповідно до п. 25 Правил самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється.

Таким чином, позивач виконав свої зобов`язання щодо надання послуг з централізованого опалення, а відповідач, незалежно від споживання цієї послуги або відмови від її споживання, зобов`язаний оплатити надані послуги.

Відповідач оплату наданих послуг не здійснив.

Таким чином, за період з жовтня 2017 по квітень 2019 загальна сума заборгованості за відпущену теплову енергію в гарячій воді для опалення, відпущену Концерном «Міські теплові мережі» споживачу, на адресу надання послуг м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, буд. 22, нежитлове приміщення, складає 2 134,50 грн.

За приписами ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, у силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо) або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Згідно з ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утримуватися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України (далі - ЦК України) з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

У спірний період споживач свого обов`язку щодо укладення договору не виконав, договору купівлі-продажу теплової енергії з Концерном "МТМ" укладено не було, акти приймання - передачі теплової енергії не підписані, у зв`язку з чим облік відпущеної теплової енергії здійснювався по особовому рахунку № 102491/1.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (надати послуги, виконати роботу, сплатити гроші тощо), а кредитор вправі вимагати виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, виходячи зі змісту якої цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Споживач заперечень щодо нарахувань, зазначених у рахунках та актах приймання-передачі теплової енергії за заявлений період заявлений період (жовтень 2017-квітень 2019) на адресу теплопостачальної організації не надав, належним чином оформлені акти приймання - передачі теплової енергії не повернув, що свідчить про те, що він фактично погодився з кількістю спожитої теплової енергії та з сумами нарахованими до оплати.

Таким чином, зазначені акти приймання-передачі теплової енергії за період з жовтня 2017 по листопад 2019 є погодженими та є підставою для проведення остаточних розрахунків.

При цьому, в матеріалах справи відсутні докази в підтвердження того, що відповідачу послуги з централізованого теплопостачання позивачем не надавались або що відповідач ці послуги не отримував.

За умовами ч. 6 ст. 25 Закону України «Про теплопостачання» у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку.

Судом встановлено, що правовідносини між позивачем та відповідачем щодо постачання теплової енергії та її оплати належним чином не оформлено, відповідного договору не укладено у даному випадку має місце бездоговірне користування тепловою енергією.

Відповідно до п. 18. Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630 розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк. Система (щомісячна або авансова) та форма (готівкова або безготівкова) оплати послуг визначається у договорі між споживачем і виконавцем. Після отримання показань квартирних засобів обліку, якщо вони відрізняються від розрахованих за показаннями будинкових засобів обліку, виконавець здійснює коригування плати за надану послугу в наступному розрахунковому періоді шляхом зменшення або збільшення обсягів спожитої кожним споживачем послуги, що відображається в платіжному документі періоду, наступного за здійсненням коригування.

Відповідачем оплату спірної заборговані у вищевказаний строк здійснено не було.

Позивач просить суд стягнути з відповідача 3 % річних у розмірі 81,08 грн. за період 21.11.2017 05.11.2019 та втрати від інфляції у розмірі 145,94 грн. грудень 2017 вересень 2019.

Частиною 2 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом перевірено розрахунки позивача за допомогою інформаційно-пошукової програми «Законодавство», згідно із розрахунком суду стягненню підлягають 3 % річних у розмірі 81,02 грн., з відмовою у стягненні 0,06 коп. Розрахунок втрат від інфляції є вірним.

Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 129, 237, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Курси Сергія Володимировича, ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ) на користь Концерну Міські теплові мережі, ідентифікаційний код юридичної особи 32121458 (юридична адреса: 69091, м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, буд. 137; поштова адреса: 69065, м. Запоріжжя, вул. Щаслива, 2а) основний борг у розмірі 2 134 (дві тисячі сто тридцять чотири) грн. 50 коп., 3 % річних у розмірі 81 (вісімдесят одна) грн. 02 коп., втрати від інфляції у розмірі 145 (сто сорок п`ять) грн. 94 коп., судовий збір у розмірі 2 101 (дві тисячі сто одна) грн. 95 коп.

3. В стягненні 3 % річних у розмірі 0 (нуль) грн. 06 коп. судового збору у розмірі 0 (нуль) грн. 05 коп. відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п. 17.5 Розділу ХI Перехідних положень ГПК України апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Апеляційна скарга може бути подана до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Запорізької області протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено та підписано 23.10.2020.

Суддя А.О. Науменко