Господарський суд
Житомирської області
_______________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

Від "15" жовтня 2020 р. м. Житомир Справа № 906/1318/19

Господарський суд Житомирської області у складі судді Костриці О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Державного підприємства "Лугинське лісове господарство" від 17.04.2020 за № 921 з грошовими вимогами до боржника в межах справи №906/1318/19 за заявами Виробничо-комерційної фірми "Урарту" (м.Баранівка, Житомирська область) та Приватного підприємства "Автомагістраль" (с. Синяк, Вишгородський район, Київська область) до Дочірнього підприємства "Житомирський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (м. Житомир) про банкрутство, -

за участю учасників судового процесу:

від заявника (Державного підприємства "Лугинське лісове господарство") - БабичкоБ.О. (довіреність №2217 від 12.10.2020);

від кредиторів: не з`явились;

від боржника: не з`явились,-

ВСТАНОВИВ:

у провадженні Господарського суду Житомирської області перебуває справа про банкрутство Дочірнього підприємства "Житомирський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (далі - ДП "Житомирський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України", боржник).

Ухвалою господарського суду від 05.03.2020 відкрито провадження у справі про банкрутство ДП "Житомирський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України"; введено процедуру розпорядження майном боржника строком на сто сімдесят календарних днів; призначено розпорядником майна боржника - ДП "Житомирський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" арбітражного керуючого Каленчук О.І.

06.03.2020 оприлюднено повідомлення про відкриття Господарським судом Житомирської області провадження у справі № 906/1318/19 про банкрутство ДП "Житомирський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України".

22.04.2020 до господарського суду надійшла заява Державного підприємства "Лугинське лісове господарство" від 17.04.2020 з грошовими вимогами до Дочірнього підприємства "Житомирський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України". Згідно відмітки на поштовому конверті вказану заяву надіслано до суду 21.04.2020.

Обґрунтовуючи заяву з вимогами до боржника, кредитором зазначено, що між ним та боржником (його відокремленим підрозділом) було укладено договори про купівлю-продаж необробленої деревини. Боржником отримано, однак не оплачено лісопродукцію на загальну суму 76 568,75 грн.

Ухвалою господарського суду від 27.04.2020 відкладено вирішення питання відносно прийняття до розгляду заяви Державного підприємства "Лугинське лісове господарство" від 17.04.2020 з грошовими вимогами до боржника до повернення матеріалів справи № 906/1318/19 про банкрутство Дочірнього підприємства "Житомирський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" до Господарського суду Житомирської області.

01.07.2020 матеріали справи № 906/1318/19 повернулись до Господарського суду Житомирської області.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 07.07.2020 заяву Державного підприємства "Лугинське лісове господарство" від 17.04.2020 з вимогами до боржника залишено без руху; встановлено Державному підприємству "Лугинське лісове господарство" п`ятиденний строк з дня вручення даної ухвали для усунення виявлених недоліків заяви, а саме: надати суду докази надсилання копії заяви з додатками боржнику і розпоряднику майна.

16.07.2020 до господарського суду надійшла заява Державного підприємства "Лугинське лісове господарство" від 13.07.2020 №1496 з доданими до неї доказами надсилання копії заяви з додатками боржнику і розпоряднику майна.

Ухвалою суду від 21.07.2020 було прийнято заяву Державного підприємства "Лугинське лісове господарство" від 17.04.2020 з грошовими вимогами до боржника та призначено її до розгляду в судовому засіданні.

02.09.2020 на адресу суду від Дочірнього підприємства "Житомирський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" надійшло повідомлення про результати розгляду кредиторських вимог Державного підприємства "Лугинське лісове господарство" (а.с.81 том 13) у якому просить застосувати до даних правовідносин строк позовної давності та відмовити у повному обсязі в задоволенні заяви про визнання грошових вимог.

15.09.2020 до суду від розпорядника майна Дочірнього підприємства "Житомирський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" Каленчук О.І. надійшло повідомлення про результати розгляду кредиторських вимог Державного підприємства "Лугинське лісове господарство" до боржника (а.с.191 том 13) у яких зазначає, що заявлені вимоги підлягають включенню до реєстру вимог кредиторів без права голосу на зборах та комітеті кредиторів: до першої черги на суму 4204,00 грн; до четвертої черги на суму 76 568,75 грн.

07.09.2020 на адресу суду від Державного підприємства "Лугинське лісове господарство" надійшла довідка (а.с.146 том 13) в якій повідомляється, що розмір заборгованості боржника станом на 01.09.2020 не змінився та становить 76 568,75грн основного боргу та 4204,00 грн судових витрат.

28.09.2020 до суду від Державного підприємства "Лугинське лісове господарство" надійшли письмові пояснення по заяві (а.с.73-75 том 14).

01.10.2020 на адресу суду від Державного підприємства "Лугинське лісове господарство" надійшли заперечення на повідомлення Дочірнього підприємства "Житомирський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" про результати розгляду кредиторських вимог Державного підприємства "Лугинське лісове господарство" (а.с.104-108 том 14).

Судом встановлено, що учасники провадження повідомлені про час та місце судового засідання своєчасно та з дотриманням вимог Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Розпорядник майна боржника Каленчук О.І. та представник боржника у судове засідання не з`явилися, хоча про час та місце розгляду заяви були повідомлені своєчасно та належним чином.

Дослідивши заяву Державного підприємства "Лугинське лісове господарство" від 17.04.2020 за № 921 з грошовими вимогами до боржника та матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для її розгляду, заслухавши пояснення представника кредитора, господарський суд вважає за необхідне задовольнити вказану заяву, виходячи з наступного.

Згідно з частиною 6 статті 12 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом про банкрутство.

За приписами частини 1 статті 2 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, ГПК України, іншими законами України.

Відповідно до абзацу 11 частини 1 статті 1 Кодексу України з процедур банкрутства конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника.

Згідно з частиною 1 статті 45 Кодексу України з процедур банкрутства конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство. Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Ухвалою господарського суду від 05.03.2020 відкрито провадження у справі про банкрутство ДП "Житомирський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України"; введено процедуру розпорядження майном боржника строком на сто сімдесят календарних днів; призначено розпорядником майна боржника - ДП "Житомирський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" арбітражного керуючого Каленчук О.І.

06.03.2020 оприлюднено повідомлення про відкриття Господарським судом Житомирської області провадження у справі № 906/1318/19 про банкрутство ДП "Житомирський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України".

Відповідно до частини 5 статті 254 Цивільного кодексу України якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Таким чином, 30-денний строк з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство закінчився 06.04.2020.

22.04.2020 до господарського суду надійшла заява Державного підприємства "Лугинське лісове господарство" від 17.04.2020 з грошовими вимогами до Дочірнього підприємства "Житомирський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України". Згідно відмітки на поштовому конверті вказану заяву надіслано до суду 21.04.2020, тобто з пропуском 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Ухвалою суду від 21.07.2020 було прийнято заяву Державного підприємства "Лугинське лісове господарство" від 17.04.2020 з грошовими вимогами до боржника та призначено її до розгляду в судовому засіданні.

Відповідно до абзаців 2, 3 частини 4 статті 45 Кодексу України з процедур банкрутства вимоги кредиторів, заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, задовольняються в порядку черговості, встановленої цим Кодексом. Кредитори, вимоги яких заявлені після завершення строку, визначеного частиною першою цієї статті, є конкурсними, однак не мають права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів.

Абзацом 1 частини 2 статті 47 Кодексу України з процедур банкрутства у попередньому засіданні господарський суд розглядає всі вимоги кредиторів, що надійшли протягом строку, передбаченого частиною 1 статті 45 цього Кодексу, у тому числі щодо яких були заперечення боржника або розпорядника майна.

Згідно з абзацом 3 частини 6 статті 45 Кодексу України з процедур банкрутства вимоги кредиторів, заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, розглядаються господарським судом у порядку черговості їх отримання у судовому засіданні, яке проводиться після попереднього засідання господарського суду.

Завданням господарського суду є перевірка заявлених до боржника грошових вимог конкурсних кредиторів, які можуть підтверджуватися або первинними документами (угодами, накладними, рахунками, актами виконаних робіт, тощо), що свідчать про цивільно-правові відносини сторін та підтверджують заборгованість боржника перед кредитором, або рішенням юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення такого спору.

Судом встановлено, що вимоги кредитора до боржника виникли на підставі наступного.

Між Державним підприємством "Лугинське лісове господарство" (далі- продавець, кредитор) та Філією "Коростенська ДЕД" ДП "Житомирський облавтодор "ВАТ ДАК Автомобільні дороги України" (далі - покупець, боржник) 02.11.2016 та 03.01.2017 були укладені договори купівлі-продажу необробленої деревини №48/4/16 та №6/1/17 (а.с.56,57 том 9), згідно з якими продавець продає, а покупець купує наступну лісопродукцію: дрова паливні, твердих та середніх порід в кількості по факту відвантаження (пункт 1.1.договорів).

Орієнтована сума договорів становить по факту відвантаження (пункт 1.2. договорів).

Оплата вартості лісопродукції відбувається шляхом 100% передоплати (пункт 2.1. договору).

Крім того, 30.01.2018 між Державним підприємством "Лугинське лісове господарство" (далі- продавець, кредитор) та ДП "Житомирський облавтодор" філія "Коростенський райавтодор" (правонаступником, якого є "Коростенська дорожньо-експлуатаційна дільниця" Дочірнього підприємства "Житомирський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України", згідно наказу Дочірнього підприємства "Житомирський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" від 22.03.2018 (а.с.69-71 том 9)(далі - покупець, боржник)) був укладений договір купівлі-продажу необробленої деревини №30/1/2018/1 (а.с.58 том 9).

Згідно п.1.1 зазначеного договору, продавець продає, а покупець купує наступну лісопродукцію: дрова паливні листяних і хвойних порід, дрова паливні (кускові відходи довж. до 0,33 м) в кількості по факту відвантаження; пиломатеріали хвойних порід 1,2,3 сорт в кількості по факту відвантаження лісопродукції (пункт 1.1.договорів).

Орієнтована сума договорів становить по факту відвантаження (пункт 1.2. договору).

Платіж (100% попередня оплата) здійснюється шляхом банківського переказу коштів на розрахунковий рахунок продавця за кожну партію товару (пункт 2.1 договору).

В окремих випадках при наявності письмового звернення покупця, оплата може бути здійснена на протязі 15-ти днів з дати відвантаження продукції (пункт 2.2. договору).

Статтею 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України) встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Згідно зі статтями 11, 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) договір є підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (зобов`язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору (ст. 526 ЦК України), а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускаються (ст. 525 ЦК України).

Укладені між сторонами договори за своєю правовою природою є договорами купівлі-продажу.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 ЦК України).

Судом встановлено, а матеріалами справи підтверджено та сторонами не спростовано, що на виконання умов вищезазначених договорів кредитор здійснив поставки товару боржнику (його відокремленим підрозділам), що підтверджується товаро-транспортними накладними (а.с.59-68 том 9, а.с.90-103 том 15) та довіреностями на отримання ТМЦ (а.с.87-89 том 15).

Як убачається умовами договорів не визначено строк оплати покупцем товару.

Частиною 1 статті 693 ЦК України, передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Згідно з зі статтею 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

19.03.2019 кредитором на адресу відокремленого підрозділу боржника була направлена претензія за №556, з вимогою сплатити заборгованість за поставлений товар у розмірі 82368,75 грн в добровільному порядку (а.с.113 том 14), що підтверджується копією фіскального чеку від 22.03.2019 (а.с.114 том 14).

Однак, дана вимога була залишена боржником без відповіді та задоволення.

З системного аналізу вказаних норм законодавства та з урахуванням направленої кредитором претензії (вимоги), суд дійшов висновку про те, що строк оплати поставленого кредитором боржнику товару є таким, що настав.

Також, відповідно до акту звірки взаємних розрахунків станом на 26.06.2019, підписаним між кредитором та відокремленим підрозділом боржника заборгованість перед кредитором становить 83 168,75 грн (а.с. 53 том 9).

Господарський суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до вимог чинного законодавства акт звірки розрахунків у сфері бухгалтерського обліку та фінансової звітності не є зведеним обліковим документом, а є лише технічним (фіксуючим) документом, за яким бухгалтерії підприємств звіряють бухгалтерський облік операцій. Акт відображає стан заборгованості та в окремих випадках - рух коштів у бухгалтерському обліку підприємств та має інформаційний характер, тобто має статус документа, який підтверджує тотожність ведення бухгалтерського обліку спірних господарських операцій обома сторонами спірних правовідносин. Сам по собі акт звірки розрахунків не є належним доказом факту здійснення будь-яких господарських операцій: поставки, надання послуг тощо, оскільки не є первинним бухгалтерським обліковим документом.

Разом з цим, акт звірки може вважатися доказом у справі в підтвердження певних обставин, зокрема в підтвердження наявності заборгованості суб`єкта господарювання, її розміру, визнання боржником такої заборгованості тощо. Однак, за умови, що інформація, відображена в акті підтверджена первинними документами та акт містить підписи уповноважених на його підписання сторонами осіб. Як правило, акти звірок розрахунків (чи заборгованості) складаються та підписуються бухгалтерами контрагентів і підтверджують остаточні розрахунки сторін на певну дату.

Підписання акту звірки, у якому зазначено розмір заборгованості, уповноваженою особою боржника, та підтвердження наявності такого боргу первинними документами свідчить про визнання боржником такого боргу.

Щодо посилання боржника на те, що такий акт був підписаний зі сторони відокремленого підрозділу боржника не уповноваженою особою слід зазначити про таке.

Згідно з частинами 1, 2, 3 статті 13 ГК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до статті 73 ГК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частин 1, 3 статті 74 ГК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок доказування та подання доказів, відповідно до статті 74 ГК України, розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

Отже, відповідно до вимог чинного законодавства, боржник, посилаючись на підписання акту звірки не уповноваженою особою, повинен довести зазначені обставини, однак, боржник не надав відповідних доказів.

Додатково слід звернути увагу на ту обставину, що спірний акт звірки скріплений печатками обох сторін.

Однак, боржником не доведено фактів протиправності використання своєї печатки чи доказів її втрати, підроблення, так само як і не надано доказів звернення до правоохоронних органів у зв`язку з втратою чи викраденням печатки. Тому у суду відсутні підстави вважати, що у даному випадку печатка використовувалася проти волі відповідача.

Суд зазначає, що печатка відноситься до даних, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні відповідних правовідносин.

У подальшому як встановлено судом, 27.06.2019 між кредитором та боржником було проведено зарахування однорідних зустрічних вимог, що підтверджується актом зарахування зустрічних однорідних вимог (а.с.112 том 14).

Вказаний документ підписаний та скріплений печатками обох сторін без будь-яких зауважень та заперечень.

Відповідно до укладеного акту проведення зарахування взаємних однорідних вимог від 27.06.2019 сторони керуючись ст. 601 ЦК України дійшли згоди зарахувати зустрічні однорідні вимоги та зобов`язання, а саме: - зобов`язання ДП "Лугинське лісове господарство" є таким, що припинено в обсязі 6600,00 грн. Заборгованість ДП "Лугинське лісове господарство" перед боржником відсутня; - зобов`язання Філії "Коростенська ДЕД" ДП "Житомирський облавтодор "ВАТ ДАК Автомобільні дороги України" є таким, що припинено в обсязі 6600,00 грн. Заборгованість Філії "Коростенська ДЕД" ДП "Житомирський облавтодор "ВАТ ДАК Автомобільні дороги України" перед ДП "Лугинське лісове господарство" залишається в розмірі 76568,75 грн.

Таким чином, розмір заборгованості боржника перед кредитором за поставлений товар, після проведення взаємозаліку зустрічних однорідних вимог становить 76568,75 грн.

Доказів погашення заборгованості боржником не подано.

Одночасно, слід зазначити, що припинення зобов`язання зарахуванням є однією з підстав припинення зобов`язання. Загальні підстави припинення зобов`язань визначені у статті 598 ЦК України, згідно з якою зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Відповідно до положень ст. ст. 202, 203 ГК України зобов`язання припиняється, зокрема зарахуванням зустрічної однорідної вимоги, строк якої настав або строк якої не зазначений чи визначений моментом витребування. Для зарахування достатньо заяви однієї сторони. До відносин щодо припинення господарських зобов`язань застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 601 ЦК України зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

Статтею 602 ЦК України передбачено, що не допускається зарахування зустрічних вимог: 1) про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, 2) про стягнення аліментів, 3) щодо довічного утримання (догляду), 4) у разі спливу позовної давності, 4-1) за зобов`язаннями, стороною яких є неплатоспроможний банк, крім випадків, установлених законом, 5) в інших випадках, встановлених договором або законом.

Зарахування зустрічних однорідних вимог, про яке заявлено однією із сторін у зобов`язанні, здійснюється в силу положень ст. 601 ЦК України та не пов`язується із прийняттям такого зарахування іншою стороною.

Таким чином зобов`язання може бути припинено шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог за наявності умов, установлених ст. 601 ЦК України, та за відсутності обставин, передбачених ст. 602 ЦК України, за яких зарахування зустрічних вимог не допускається.

Зарахування є одностороннім правочином, для нього достатньо заяви однієї сторони.

При цьому, чинним законодавством не передбачено спеціальних вимог щодо форми заяви про зарахування зустрічних вимог як одностороннього правочину.

Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно зі ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

В свою чергу положення ст.ст. 601 та 602 ЦК України не містять прямої вказівки на недійсність правочину, що вчинений з порушенням вимог, викладених у вказаних правових нормах.

Отже, односторонній правочин з припинення зобов`язань є оспорюваним правочином та може бути визнаний судом недійсним з підстав, порушення вимог щодо його вчинення, які і визначені в ст. 601 та ст. 602 ЦК України.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 26.11.2019 у справі №920/240/18.

Матеріалів справи, не містять доказів оскарження правочину про зарахування зустрічних вимог чи доказів неможливості зарахування зустрічних вимог, у зв`язку з чим, в силу приписів ст. 204 ЦК України, вказаний правочин вважається правомірним.

Крім того, Верховний Суд у постановах від 16.05.2018 у справі №910/17770/17, від 18.06.2019 у справі №914/8912/16 зазначав, що не оскаржена та не визнана недійсною заява про зарахування зустрічних вимог породжує правові наслідки.

Суд також відхиляє доводи боржника щодо відсутності доказів здійснення господарської операції з поставки товару у зв`язку з тим, що товаро-транспортні накладні, оформлені не належним чином, виходячи з наступного.

Згідно із положеннями Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні":

- підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи (частина перша статті 9);

- первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо (частина друга статті 9);

- господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства (стаття 1).

- первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію (стаття 1).

За приписами Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88 (з подальшими змінами і в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин):

- господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів. (абзац другий пункту 2.1);

- первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, які містять відомості про господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення (абзац перший пункту 2.1 в редакції);

- первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції (абзац перший пункту 2.1 в редакції);

- документ має бути підписаний особисто, а підпис може бути скріплений печаткою (абзац перший пункту 2.5);

- первинні документи підлягають обов`язковій перевірці (в межах компетенції) працівниками, які ведуть бухгалтерський облік, за формою і змістом, тобто перевіряється наявність у документі обов`язкових реквізитів та відповідність господарської операції чинному законодавству у сфері бухгалтерського обліку, логічна ув`язка окремих показників. (пункт 2.15).

Визначальною ознакою господарської операції є те, що внаслідок її здійснення має відбутися реальний рух активів.

У разі дефектів первинних документів та невизнання стороною факту постачання спірного товару, сторони не позбавлені можливості доводити постачання товару іншими доказами, які будуть переконливо свідчити про фактичні обставини здійснення постачання товару.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 04.11.2019 у справі №905/49/15, від 29.11.2019 у справі №914/2267/18.

Як убачається із матеріалів справи, 27.06.2019 між кредитором та боржником було проведено зарахування однорідних зустрічних вимог, що підтверджується актом зарахування зустрічних однорідних вимог (а.с.112 том 14), відповідно до якого боржник визнає, що розмір заборгованості боржника перед кредитором за поставлений товар, після проведення взаємозаліку зустрічних однорідних вимог становить 76568,75 грн.

Окрім того, у матеріалах справи знаходяться довіреності видані відокремленим підрозділом боржника на отримання від кредитора товару по спірним правовідносинам (а.с.87-89 том 15).

Таким чином, товаро-транспортні накладні хоча і містять відповідні дефекти, однак при наявності доказів їх подальшого визнання зі сторони боржника, шляхом підписання акта зарахування зустрічних однорідних вимог (а.с.112 том 14), а також з урахуванням того, що інші їх відомості дають змогу прийняти їх у якості первинних документів (дають змогу ідентифікувати господарську операцію), приймаються судом у якості доказів здійснення сторонами купівлі-продажу товару.

Отже, з аналізу наведених норм права та поданих доказів, суд дійшов висновку про те, що заявлені грошові вимоги підтверджені документально та нормами матеріального права, а тому підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про задоволення заявлених вимог, суд надає правову оцінку поданій боржником (у повідомлені про результати розгляду кредиторських вимог ) заяві про застосування позовної давності.

У відповідності до статей 256, 257 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно з частинами 1, 5 статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

Суд встановив, що умовами договорів не було визначено строк оплати покупцем товару. Відтак, 19.03.2019 кредитором на адресу відокремленого підрозділу боржника була направлена претензія за №556, з вимогою сплатити заборгованість за поставлений товар у розмірі 82368,75 грн в добровільному порядку (а.с.113 том 14), що підтверджується копією фіскального чеку від 22.03.2019 (а.с.114 том 14). Таким чином, враховуючи норми визначені статтею 530 ЦК України та строки пов`язані з відправкою, отриманням поштових відправлень сторонами, перебіг позовної давності почався з 02.04.2019 року.

22.04.2020 до Господарського суду Житомирської області надійшла заява Державного підприємства "Лугинське лісове господарство" від 17.04.2020 з грошовими вимогами до Дочірнього підприємства "Житомирський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України". Згідно відмітки на поштовому конверті вказану заяву надіслано до суду 21.04.2020.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що унормований законом трирічний строк позовної давності кредитором не пропущено, а відтак підстави для застосування наслідків спливу строку позовної давності в частині визнання грошових вимог відсутні, заявлена боржником позовна давність не застосовується.

Згідно зі статтею 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до статтей 13, 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести належними і допустимими доказами ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (частина 1 статті 76 ГПК України).

За таких обставин, вимоги кредитора обґрунтовані, заявлені відповідно до вимог чинного законодавства, підтверджуються доказами, наявними в матеріалах справи, та підлягають визнанню на суму 76568,75 боргу.

Зважаючи на викладене у сукупності, господарський суд прийшов до висновку заяву Державного підприємства "Лугинське лісове господарство" від 17.04.2020 за №921 з грошовими вимогами до боржника задовольнити; визнати вимоги Державного підприємства "Лугинське лісове господарство" (11300, Житомирська область, Лугинський район, смт. Лугини, вул. Павлова, 18, ідентифікаційний код 00991864) до Дочірнього підприємства "Житомирський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (10003, м. Житомир, вул. Перемоги,75; ідентифікаційний код 32008278) на суму: 76 568,75 грн - четверта черга задоволення вимог кредиторів.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 64 Кодексу України з процедур банкрутства кошти, одержані від продажу майна банкрута, спрямовуються на задоволення вимог кредиторів у порядку, встановленому цим Кодексом. При цьому, у першу чергу задовольняються, зокрема, витрати, пов`язані з провадженням у справі про банкрутство в господарському суді.

Державним підприємством "Лугинське лісове господарство" за подання до господарського суду заяви з вимогами до боржника сплачено судовий збір в розмірі 4204,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням від 21.04.2020 №798 на суму 4204,00 грн (а.с.74 том 9).

Судовий збір у розмірі 4204,00 грн, сплачений Державним підприємством "Лугинське лісове господарство", зараховано до спеціального фонду державного бюджету України, що підтверджується відповідною випискою (а.с.78 том 9).

У зв`язку з чим, на підставі статті 129 ГПК України на боржника покладається сплата 4204,00 грн судового збору, що сплачені кредитором при поданні до суду заяви з вимогами до боржника.

Керуючись статтями 45, 47, 64 Кодексу України з процедур банкрутства, статтями 234, 235 Господарського процесуального кодексу України,-

УХВАЛИВ:

1. Заяву Державного підприємства "Лугинське лісове господарство" від 17.04.2020 за №921 з грошовими вимогами до боржника задовольнити.

2. Визнати вимоги Державного підприємства "Лугинське лісове господарство" (11300, Житомирська область, Лугинський район, смт. Лугини, вул. Павлова, 18, ідентифікаційний код 00991864) до Дочірнього підприємства "Житомирський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (10003, м. Житомир, вул. Перемоги,75; ідентифікаційний код 32008278) на суму:

- 76 568,75 грн - четверта черга задоволення вимог кредиторів;

- 4204,00 грн - перша черга задоволення вимог кредиторів.

3. Розпоряднику майна боржника арбітражному керуючому Каленчук О.І. за результатами попереднього засідання внести визнані судом вимоги до реєстру вимог кредиторів.

Ухвала господарського суду набирає законної сили 15.10.2020.

Ухвала господарського суду може бути оскаржена до Північно-західного апеляційного господарського суду або через Господарський суд Житомирської області в порядку та строки, встановлені Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, передбачених Кодексом України з процедур банкрутства.

Повний текст ухвали суду складений та підписаний 19.10.2020.

Суддя Костриця О.О.