СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" жовтня 2020 р. Справа № 913/94/20

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Бородіна Л.І., суддя Здоровко Л.М. , суддя Лакіза В.В.,

за участю секретаря судового засідання Бєлкіної О.М.,

за участю представників:

від позивача: Ліневич Л.В., адвокат (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю від 15.01.2018 серія ЧК №000850) на підставі довіреності від 31.12.2019 № 116/ВЭ/2020;

від відповідача: Андрєєв А.М., адвокат (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю від 28.07.2011 №986) на підставі довіреності від 26.12.2019 № 24;

розглянувши апеляційну скаргу Акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи Луганськгаз, м.Сєвєродонецьк, Луганська область,

на рішення Господарського суду Луганської області від 29.07.2020 (суддя Зюбанова Н.М.), ухвалене в приміщенні Господарського суду Луганської області в м.Харкові о 14год 56хв, повний текст якого складений 03.08.2020,

у справі 913/94/20

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК Східенерго, м.Курахове, Донецька область,

до відповідача: Акціонерного товариства Оператор Газорозподільної системи Луганськгаз, м.Сєвєродонецьк, Луганська область,

про визнання протиправними та такими, що не підлягають виконанню повідомлень про припинення (обмеження) газопостачання,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Господарського суду Луганської області від 29.07.2020 у справі №913/94/20 у задоволенні позову відмовлено; скасовано заходи забезпечення позову, які вжиті ухвалою Господарського суду Луганської області від 18.02.2020 №188/20 (т.3, а.с. 15-17).

Рішення місцевого господарського суду мотивоване тим, що повідомлення про припинення (обмеження) газопостачання вичерпали свою дію в час, коли позивач мав сам припинити споживання газу. Крім того, суд дійшов висновку, що спосіб захисту, обраний позивачем у вигляді визнання протиправними та такими, що не підлягають виконанню повідомлень про припинення газопостачання, не відповідає закону та договору, оскільки фактично зведений до встановлення фактів законності ухвалення цих повідомлень , що оцінюється судом у разі застосування певного виду відповідальності, передбаченої за порушення умов договору, але не як самостійні вимоги. Також суд зазначив, що позивачем не доведено будь-якого порушення його права на час розгляду справи, у тому числі через розірвання договору на постачання газу.

Акціонерне товариство Оператор Газорозподільної системи Луганськгаз із рішенням місцевого господарського суду не погодилось та 25.08.2020 звернулось до Східного апеляційного господарського суду із апеляційної скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Луганської області від 29.07.2020 у справі №913/94/20 та закрити провадження у справі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги скаржник посилається на те, що заявлений у даній справі позов містить у собі вимогу про встановлення судом факту, що має юридичне значення та не призводить до поновлення порушеного права позивача, і в разі її задоволення не може бути виконана в примусовому порядку через відсутність механізму виконання такого рішення, у зв`язку з чим, на думку скаржника, місцевий господарський суд у відповідності до положень пункту 1 частини 1 статті 231 ГПК України повинен був закрити провадження у справі.

У відзиві на апеляційну скаргу від 01.10.2020 ТОВ ДТЕК Східенерго просить рішення місцевого господарського суду залишити без змін, апеляційну скаргу- без задоволення. При цьому, зазначає, що між АТ НАК Нафтогаз України та ТОВ ДТЕК СХІДЕНЕРГО укладені договори на постачання природного газу для виробництва теплової енергії для населення та бюджетних організацій, які не визнавались недійсними, не розривались та підлягали виконанню; розпорядженням Кабінету Міністрів України від 29.09.2019 №921-р Деякі питання опалювального періоду 2019/20 року та постановою Кабінету Міністрів України від 19.10.2018 №867 Про затвердження Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу встановлено заборону операторам газорозподільних мереж протягом опалювального періоду відключити/обмежувати енергопостачання об`єктів теплопостачальних та теплогенеруючих організацій від системи розподілу газу; ПАТ НАКНафтогаз України було зобов`язане постачати природний газ виробникам теплової енергії, у тому числі шляхом своєчасної видачі номінацій. Крім того, вказує на те, що 30.04.2020 відбулося від`єднання ДТЕК Луганська ТЕС від газорозподільних мереж відповідно до акта №1 про механічне від`єднання ДТЕК Луганська ТЕС ТОВ ДТЕК Східенерго від газорозподільної системи АТ Луганськгаз з підстав розірвання договору розподілу природного газу.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 19.10.2020 у цій справі задоволено заяву судді Гези Т.Д. про самовідвід у цій справі.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.10.2020 для розгляду справи №913/94/20 визначено колегію суддів у складі: головуючого судді Бородіної Л.І., судді Лакізи В.В, судді Здоровко Л.М.

16.10.2020 відповідачем подано клопотання про долучення до матеріалів справи додаткових доказів.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 15.09.2020 у цій справі встановлений учасникам справи строк до 12.10.2020 для подання заяв, клопотань тощо (т.3, а.с.41,42).

Вказана ухвала отримана відповідачем 22.09.2020, що вбачається з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення.

Відповідно до частини 1 статті 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

Згідно з частиною 2 статті 119 ГПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Враховуючи, що вказане клопотання подано 13.10.2020, тобто з пропуском строку, встановленого ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 15.09.2020, і без клопотання про його продовження, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про залишення вказаного клопотання без розгляду на підставі частини 2 статті 118 ГПК України, однак з долученням до матеріалів справи.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник відповідача підтримав вимоги апеляційної скарги та просив скасувати рішення Господарського суду Луганської області від 29.07.2020 у справі №913/94/20 та закрити провадження у справі.

Представник позивача заперечила проти вимог апеляційної скарги та просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції - залишити без змін.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції обставин справи та доказів на їх підтвердження, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила таке.

13.02.2020 ТОВ «ДТЕК Східенерго» звернулось до Господарського суду Луганської області із позовом до АТ «Оператор газорозподільної системи «Луганськгаз» про визнання повідомлень відповідача про припинення (обмеження) газопостачання від 10.02.2020, від 28.01.2020 та від 29.01.2020 протиправними та такими, що не підлягають виконанню (т.1, а.с. 30-57).

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 01.01.2016 на підставі заяви-приєднання ТОВ «ДТЕК Східенерго» приєдналося до умов типового договору розподілу природного газу, п.1.1 якого встановлено, що оператор ГРМ зобов`язується надати споживачу послугу з розподілу природного газу, а споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим договором. Крім того, 30.09.2019 між позивачем та ПАТ НАК Нафтогаз України укладені договори постачання природного газу для виробництва теплової енергії відокремленим підрозділом позивача. На думку ТОВ «ДТЕК Східенерго», в порушення умов типового договору та розпорядження Кабінету Міністрів України від 29.09.2019 №921-р Деякі питання опалювального періоду 2019/20 року відповідач направляє позивачу повідомлення про припинення (обмеження) газопостачання. Позивач зазначає, що повідомлення є протиправними та такими, що не підлягають виконанню, оскільки наявна законодавча заборона обмеження постачання природного газу виробникам теплової енергії протягом опалювального періоду 2019-2020 років. Крім того, вказує на те, що припинення постачання природного газу неминуче призведе до зупинення роботи ДТЕК Луганська ТЕС, через що виникне дефіцит електричної потужності, який спричинить знеструмлення та відмову у роботі систем життєзабезпечення 1 мільйона мешканців регіону, будуть відключені сотні дитячих садків та шкіл, десятки медичних закладів, без теплової енергії залишаться всі споживачі міста Щастя, що призведе до тяжких соціально-економічних наслідків

До позовної заяви в обґрунтування позовних вимог позивачем надані, зокрема, копії:

- заяви-приєднання до умов договору розподілу природного газу (для споживача, що не є побутовим) №09420VN3Q6EP016 від 01.01.2016, на підставі якої між сторонами спору укладений типовий договір розподілу природного газу, п. 1.1 якого встановлено, що він є публічним та регламентує порядок та умови забезпечення цілодобового доступу споживача до газорозподільної системи з метою його фізичної доставки до межі балансової належності об`єкта споживача та переміщення природного газу з метою фізичної доставки оператором ГРМ обсягів природного газу до об`єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи (т.2,а.с. 40-48).

Відповідно до пункту 2.1 цього договору оператор ГРМ зобов`язується надати споживачу послугу з розподілу природного газу, а споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим договором.

Згідно з п. 3.1 цього договору споживач має право здійснювати відбір/споживання природного газу з газорозподільної системи за умови включення його до реєстру споживачів будь-якого постачальника у період фактичного відбору/ споживання природного газу, що в установленому Кодексом газорозподільної системи порядку підтверджується оператором газотранспортної системи до початку такого періоду. Наявність підтвердженого обсягу природного газу споживача (його постачальника) доводиться до відома Оператора ГРМ у встановленому законодавством порядку Оператором ГТС, а до відома споживача його постачальником.

У п. 9.1 цього договору встановлено, що оператор ГРМ має право припинити/обмежити розподіл природного газу споживачу в порядку та у випадках, передбачених Кодексом газорозподільних систем, у тому числі у разі: несвоєчасної та/або неповної оплати послуг за цим договором; відсутності споживача в реєстрі споживачів будь-якого постачальника у розрахунковому періоді тощо;

- договорів постачання природного газу від 30.09.2019 №6171/1920-КП-20, №6172/1920-БО-20, №6170/1920-ТЕ-20, укладених між ПАТ «НАК «Нафтогаз Україна» (постачальником) та ТОВ ДТЕК Східенерго (споживачем), за умовами яких встановлено, що постачальник зобов`язується поставити споживачеві газ, а споживач зобов`язується прийняти та оплатити його на умовах цього договору. Природний газ, що постачається за цими договорами, використовується споживачем виключно для виробництва теплової енергії, яка: 1) споживається підприємствами, організаціями та іншими суб`єктами господарювання, які не є бюджетними установами і організаціями; 2) бюджетними установами та організаціями; 3) для виробництва теплової енергії для надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню, відповідно (т.2,а.с.73-88);

- повідомлення про припинення (обмеження) газопостачання від 28.01.2020 №1, адресованого Луганській ТЕЦ ТОВ ДТЕК Східенерго, в якому зазначено, що згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 08.12.2006 №1687 Про затвердження Порядку пооб`єктного припинення (обмеження) газопостачання споживачам (крім населення) у зв`язку з відсутністю споживача природного газу у списках будь-якого постачальника пропонується позивачу у термін до 07:00години 01.02.2020 самостійно відключити від газових мереж газоспоживання і підготувати до пломбування газоспоживне обладнання ручку вхідної засувної арматури газопроводу. У разі невиконання цієї вимоги транспортування газу підприємству буде припинено в примусовому порядку (т.2, а.с. 38).

- повідомленнь про припинення (обмеження) газопостачання від 29.01.2020 №1100 та від 10.02.2020, які за своїм змістом аналогічні повідомленню про припинення (обмеження) газопостачання від 28.01.2020 №1, лише зазначений інший термін самостійного відключення (т.2, а.с.39,72).

12.02.2020 позивачем подано заяву про забезпечення позову (т.1,а.с.1-3).

Ухвалою Господарського суду Луганської області від 18.02.2020 у справі №188/20 задоволено заяву ТОВ "ДТЕК Східенерго від 20.02.2020 про забезпечення позову; заборонено Акціонерному товариству Оператор Газорозподільної системи Луганськгаз вчиняти дії з припинення (обмеження) газопостачання Відокремленого підрозділу Луганська теплова електрична станція ТОВ ДТЕК Східенерго, включаючи часткове або повне перекриття вхідної засувної арматури (механічного від`єднання газопроводу) (т.1,а.с.26,27).

Акціонерне товариство Оператор Газорозподільної системи Луганськгаз з ухвалою місцевого господарського суду не погодилось та 28.02.2020 звернулось до Східного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою (а.40-43 матеріалів оскарження).

05.05.2020 АТ Оператор газорозподільної системи Луганськгаз подано заяву про відмову від апеляційної скарги в порядку статей 42, 169, 264 ГПК України у зв`язку з тим, що 30.04.2020 відбулося від`єднання ДТЕК Луганська ТЕС від газорозподільних мереж відповідно до акта №1 про механічне від`єднання «ДТЕК Луганська ТЕС» ТОВ «ДТЕК СХІДЕНЕРГО» від газорозподільної системи АТ «Луганськгаз» з підстав розірвання договору розподілу природного газу, укладеного між ТОВ «ДТЕК Східенерго» та АТ «Оператор газорозподільної системи «Луганськгаз» від 01.01.2016 №0942VN3Q6EPO16, а отже відсутній предмету спору і розгляд цієї справи не має значення (а. 104 матеріалів оскарження).

До вказаної заяви відповідачем наданий акт про механічне від`єднання «ДТЕК Луганська ТЕС» ТОВ «ДТЕК СХІДЕНЕРГО» від газорозподільної системи АТ «Луганськгаз» при розірванні договору розподілу природного газу (припинення газопостачання) від 30.04.2020 (а.108 матеріалів оскарження) та лист ТОВ «ДТЕК Східенерго» про від`єднання від газорозподільних мереж та розірвання договору розподілу природного газу (а. 105-107 матеріалів оскарження).

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 21.05.2020 задоволено заяву АТ Оператор Газорозподільної системи Луганськгаз про відмову від апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Луганської області від 18.02.2020 у справі №188/20; закрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою АТ Оператор Газорозподільної системи Луганськгаз на ухвалу господарського суду Луганської області від 18.02.2020 у справі №188/20 (а. 131-133 матеріалів оскарження).

29.07.2020 місцевим господарським судом прийнято оскаржуване рішення з підстав, наведених вище (т.3, а.с.15-17).

Перевіривши матеріали справи, правильність їх юридичної оцінки та застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Предметом позову у даній справі визнання протиправними та такими, що не підлягають виконанню повідомлення відповідача про припинення (обмеження) газопостачання від 28.01.2020, 29.01.2020, 10.02.2020.

Правове регулювання взаємовідносин оператора газорозподільних систем із суб`єктами ринку природного газу, а також визначення правових, технічних, організаційних та економічних засад функціонування газорозподільних систем здійснюється Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2494.

Відповідно до п. 1 глави 5 розділу VІ цього Кодексу споживання (відбір) природного газу з газорозподільної системи за наявності укладеного договору розподілу природного газу між споживачем та Оператором ГРМ здійснюється за умови: включення споживача до Реєстру споживачів будь-якого постачальника на відповідний розрахунковий період; забезпечення споживачем своєчасних розрахунків з Оператором ГРМ відповідно до умов договору розподілу природного газу.

Відповідно до пункту 3 глави 5 розділу 6 цього Кодексу за відсутності у споживача діючого постачальника (якщо споживач не включений до Реєстру споживачів будь-якого постачальника) у відповідному розрахунковому періоді споживач не має права здійснювати відбір/споживання природного газу з газорозподільної системи та має подати до Оператора ГРМ письмову заяву про припинення розподілу природного газу на його об`єкт.

Пунктом 1 глави 7 розділу 6 цього Кодексу встановлено, що оператор ГРМ в установленому законодавством порядку має право припинити/обмежити газопостачання (розподіл природного газу) на об`єкт споживача (у тому числі побутового споживача) з дотриманням ПБСГ та нормативних документів, що визначають порядок обмеження/припинення природного газу, у таких випадках:

1) несвоєчасна та/або неповна оплата послуг згідно з умовами договору розподілу природного газу;

2) отримання від Оператора ГТС повідомлення про припинення розподілу природного газу споживачу у випадках: відсутності споживача в Реєстрі споживачів будь-якого постачальника у відповідному розрахунковому періоді; відсутності підтвердженої номінації у діючого постачальника на обсяги транспортування природного газу для потреб споживача;

3) подання споживачем або його постачальником (який уклав з Оператором ГРМ договір на виконання робіт, пов`язаних з припиненням/обмеженням газопостачання споживачам) письмової заяви про припинення газопостачання;

4) відмова споживача від встановлення лічильника газу, що здійснюється за ініціативи та за кошти Оператора ГРМ, з урахуванням Закону України "Про забезпечення комерційного обліку природного газу";

5) розірвання договору розподілу природного газу;

6) несанкціонований відбір природного газу або втручання в роботу ЗВТ чи ГРМ;

7) несанкціоноване відновлення газоспоживання.

Пунктом 6 Порядку пооб`єктового припинення (обмеження) газопостачання споживачам (крім населення), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.12.2006 № 1687, зазначено, що споживач повинен бути повідомлений газодобувним, газорозподільним, газотранспортним підприємством, уповноваженим Міненерговугіллям на припинення (обмеження) газопостачання споживачам, про припинення (обмеження) газопостачання не менш як за три доби до дати, на яку воно заплановано. На підприємствах металургійної та хімічної промисловості такий строк не може бути менший ніж п`ять діб.

Пунктами 1,2,3 Розпорядження Кабінету Міністрів України від 29.09.2019 N921-р «Деякі питання опалювального періоду 2019/20 року» встановлено, що з метою забезпечення своєчасного початку та сталого проходження опалювального періоду 2019/20 року: АТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" разом з операторами газотранспортних та газорозподільних мереж забезпечити протягом опалювального періоду 2019/20 року безперебійне постачання природного газу виробникам теплової енергії в рамках виробництва теплової енергії для бюджетних установ, релігійних та інших організацій, для надання послуг з постачання теплової енергії та гарячої води населенню в необхідних обсягах.

Операторам газорозподільних мереж: до початку опалювального періоду 2019/20 року забезпечити постачання природного газу на джерела теплової енергії теплопостачальних та теплогенеруючих організацій.

Заборонити відключення та обмеження енергопостачання об`єктів теплопостачальних та теплогенеруючих організацій від системи розподілу газу в опалювальний період 2019/20 року нижче технологічного мінімуму споживання природного газу. Луганській облдержадміністрації забезпечити здійснення контролю за виконанням програм децентралізації теплопостачання (сприяння населенню у встановленні систем індивідуального опалення) у мм. Золотому та Гірському Попаснянського району Луганської області та інформування щодекади Міністерства розвитку громад та територій про стан виконання зазначених програм з метою вчасного початку та сталого проходження опалювального періоду 2019/20 року.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, який одночасно становить спосіб захисту порушеного права, а підставою позову є факти, які обґрунтовують вимоги про захист прав чи законних інтересів.

Як зазначалось вище, предметом позову у даній справі є визнання протиправними та такими, що не підлягають виконанню повідомлень відповідача про припинення (обмеження) газопостачання від 28.01.2020, 29.01.2020, 10.02.2020.

Підставою позову позивач визначає те, що відповідач не має права припиняти газопостачання відповідачу в силу приписів розпорядження Кабінету Міністрів України від 29.09.2019 №921-р Деякі питання опалювального періоду 2019/20 року та постанови Кабінету Міністрів України від 19.10.2018 Про затвердження Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу, якими встановлено заборону операторам газорозподільних мереж протягом опалювального періоду відключити/обмежити енергопостачання об`єктів теплопостачальних та теплогенеруючих організацій.

За змістом положень статті 55 Конституції України кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку.

Відповідно до частини 1 статті 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Згідно з частиною 2 статті 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Статтею 5 ГПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Статтею 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Статтею 16 ЦК України, положення якої кореспондуються з положеннями статті 20 ГК України, встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною 2 статті 16 ЦК України встановлені способи захисту цивільних прав та інтересів судом.

Зазначений перелік способів захисту не є вичерпним, однак у разі порушення цивільного права чи інтересу у позивача виникає право на застосування конкретного засобу захисту, який залежить від виду порушення. Тобто, позивач повинен обрати саме такий спосіб захисту, який відповідає характеру порушення його права чи інтересу.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулась особа, так і від характеру його порушення.

Надаючи правову оцінку належності обраного зацікавленою особою способу захисту, судам належить зважати і на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції. Так, у рішенні Європейського суду з прав людини від 15.11.1996 у справі «Чахал проти Об`єднаного Королівства» Суд зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Суть цієї статті зводиться до вимоги надати людині такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави - учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань. Крім того, Європейський суд указав на те, що за деяких обставин вимоги статті 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом.

Оцінюючи належність обраного позивачем способу захисту та обґрунтовуючи відповідний висновок, судам слід виходити із його ефективності, і це означає, що вимога на захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права та характеру правопорушення, забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Таким чином, підставою для звернення до суду є наявність порушеного права, а таке звернення здійснюється особою, котрій це право належить, і саме з метою його захисту.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі №338/180/17, від 11.09.2018 у справі №905/1926/16 та від 30.01.2019 у справі №569/17272/15-ц (провадження № 14-338цс18).

Суд апеляційної інстанції зазначає, що захист майнового чи немайнового права чи законного інтересу відбувається шляхом прийняття судом рішення про примусове виконання відповідачем певних дій або зобов`язання утриматись від їх вчинення.

Як правильно встановлено місцевим господарським судом, оскаржувані повідомлення про припинення (обмеження) газопостачання від 28.01.2020 №1, від 29.01.2020 №1100 та від 10.02.2020 №1 носять лише інформаційний характер.

Звертаючись до суду з позовом, позивач прагне встановити факт відсутності правових підстав для припинення йому газопостачання. Проте станом на момент зверння з позовом відповідач не припинив позивачеві газопостачання, а отже не порушив його прав.

Встановлення певних обставин не є належним способом захисту права та охоронюваного законом інтересу, оскільки розглядаючи таку вимогу, суд не здійснює захисту прав та охоронюваних законом інтересів учасників господарських відносин.

Таким чином, заявлена позивачем у цій справі вимога не приводить до поновлення порушеного права позивача та, у разі її задоволення, не може бути виконана у примусовому порядку, оскільки відсутній механізм виконання такого рішення.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що ініціювання розгляду справ про визнання протиправними та такими, що не підлягають виконанню повідомлень відповідача про припинення (обмеження газопостачання) може передбачати намір позивача встановити преюдиціальні обставини (факти) для подальшого пред`явлення позову.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 11.09.2018 у справі № 905/1926/16 зазначила, що оцінюючи належність обраного позивачем способу захисту та обґрунтовуючи відповідний висновок, судам слід виходити із його ефективності, і це означає, що вимога на захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права та характеру правопорушення, забезпечити поновлення порушеного права.

Отже, спосіб захисту права, який не може забезпечити поновлення прав позивача внаслідок його невідповідності змісту порушеного права та характеру спірних правовідносин не є ефективним у розумінні статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, вимога позивача про визнання протиправними та такими, що не підлягають виконанню повідомленнь про припинення газопостачання не є ефективним способом захисту прав позивача, оскільки не може забезпечити поновлення прав позивача.

Суд першої інстанції правомірно відмовив у задоволенні позову, оскільки обраний позивачем спосіб захисту не є ефективним інструментом для поновлення прав позивача внаслідок його невідповідності змісту порушеного права та характеру спірних правовідносин.

Доводи скаржника про те, що суд першої інстанції зобов`язаний був закрити провадження у справі на підставі пункту 1 частини 1 статті 231 ГПК України не приймаються судом апеляційної інстанції з огляду на таке.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

Якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи (частина 2 статті 231ГПК України).

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад спірних правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Суб`єктний склад учасників даної справи відповідає положенням статтей 4,20 ГПК України, спір є таким, що виник з господарських правовідносин та відсутня норма права, яка передбачала б вирішення такого спору в порядку іншого судочинства, а отже, враховуючи приписи статті 231 ГПК України в їх сукупності, відсутні правові підстави для закриття провадження у справі, оскільки вказаний спір не підлягає розгляду, а ні в порядку цивільного, ані адміністративного судочинства.

Верховний Суд у п.5.90 постанови від 08.10.2020 у справі №916/1940/19 зазначив, що неправильно обраний спосіб захисту зумовлює прийняття рішення про відмову у задоволенні позову незалежно від інших встановлених судом обставин.

Також згідно висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 30.06.2020 у справі № 19/028-10/13, у разі обрання позивачем неефективного способу захисту суд має відмовити у задоволенні позову.

Крім того, суд апеляційної інстанції не приймає до уваги посилання скаржника на постанову Верховного Суду від 27.04.2020 у справі №905/602/19 з огляду на таке.

Під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де тотожними є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені фактичні обставини, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних відносин.

У пункті 4.25 постанови від 05.08.2020 у справі № 910/10225/18 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що подібність правовідносин означає тотожність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). При цьому, зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності визначається обставинами кожної конкретної справи (пункт 32 постанови від 27.03.2018 № 910/17999/16 ; пункт 38 постанови від 25.04.2018 № 925/3/7, пункт 40 постанови від 25.04.2018 №910/24257/16). Такі ж висновки були викладені і в постановах Верховного Суду України від 21.12.2016 у справі № 910/8956/15 та від 13.09.2017 у справі №923/682/16.

Предметом спору у даній справі є вимога про визнання повідомлень відповідача про припинення (обмеження) газопостачання протиправними та такими, що не підлягають виконанню, тоді як предметом спору у справі №905/602/19 є скасування актів перерахування обсягів природного газу, визнання правильним об`єму спожитого на промислові потреби природного газу, а отже правовідносини не є подібними.

Зі змісту зазначеної постанови не вбачається, що предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог є подібними зі справою, що переглядається.

Крім того, суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими доводи позивача про встановлення судом першої інстанції факту розірвання договору розподілу природного газу від 01.01.2016, укладеного між сторонами спору, оскільки юридична оцінка обставин справи не є фактом, встановленим судом в розумінні частини 4 статті 75 ГПК України, а є оціночним судженням суду, що викладене у мотивувальній частині оскаржуваного рішення.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів сторін та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження при перегляді оскаржуваного рішення в апеляційному порядку та відхиляються судовою колегією апеляційної інстанції за необґрунтованістю, у зв`язку з чим апеляційна скарга АТ Оператор газорозподільної системи Луганськгаз не підлягає задоволенню, рішення Господарського суду Луганської області від 29.07.2020 у справі 913/94/20 слід залишити без змін.

Відповідно до статті 129 ГПК України судові витрати за подання апеляційної скарги покладаються на заявника апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, п.1 ч.1 ст.275, 276, ст.ст. 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи Луганськгаз залишити без задоволення.

2.Рішення Господарського Господарського суду Луганської області від 29.07.2020 у справі 913/94/20 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок та строк оскарження в касаційному порядку встановлені статтями 286-289 ГПК України.

Повний текст постанови складений 23.10.2020.

Головуючий суддя Л.І. Бородіна

Суддя Л.М. Здоровко

Суддя В.В. Лакіза