ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД Закарпатської області
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХвала

"15" жовтня 2020 р. м. Ужгород Справа № 907/906/17

За позовом Публічного акціонерного товариства "Українська інноваційна компанія", м. Сєвєродонецьк Луганської області

до відповідача Дочірнього підприємства Закарпатський облавтодор Відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України, м. Ужгород

про стягнення суми 1 782 804 грн. 34 коп. заборгованості за кредитним договором № 39-25/02 від 17.09.2012 року,

Суддя господарського суду Пригара Л.І.

Секретар судового засідання Тягнибок К.О.

представники:

Позивача (в режимі відеоконференції)

Відповідача не з`явився

СУТЬ СПОРУ: Публічним акціонерним товариством "Українська інноваційна компанія", м. Сєвєродонецьк Луганської області заявлено позов до відповідача Дочірнього підприємства Закарпатський облавтодор Відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України, м. Ужгород про стягнення суми 1 782 804 грн. 34 коп. заборгованості за кредитним договором № 39-25/02 від 17.09.2012 року.

У провадженні Господарського суду Закарпатської області перебуває справа № 907/906/17 за позовом Публічного акціонерного товариства "Українська інноваційна компанія", м. Сєвєродонецьк Луганської області до відповідача Дочірнього підприємства Закарпатський облавтодор Відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України, м. Ужгород про стягнення суми 1 782 804 грн. 34 коп. заборгованості за кредитним договором № 39-25/02 від 17.09.2012 року.

Позивач на електронну адресу суду надіслав клопотання, яким просить матеріали справи № 907/906/17 надіслати господарському суду, в провадженні якого перебуває справа № 913/266/20 про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Українська інноваційна компанія". В обґрунтування даного клопотання посилається на те, що ухвалою Господарського суду Луганської області від 15.05.2020 року порушено провадження у справі № 913/266/20 про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Українська інноваційна компанія", м. Сєвєродонецьк Луганської області.

Наголошує на тому, що 21.10.2019 року набрав чинності Кодекс України з процедур банкрутства, відповідно до п. 2 прикінцевих та перехідних положень якого, Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" втратив чинність.

При цьому, за приписами п. 4 прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства, з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу.

Як передбачено ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Склад учасників розгляду спору визначається відповідно до Господарського процесуального кодексу України.

Покликаючись на те, що матеріали справи, в якій стороною є боржник, щодо майнових спорів з вимогами до боржника та його майна, провадження в якій відкрито до відкриття провадження у справі про банкрутство, надсилаються до господарського суду, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство, який розглядає спір по суті в межах цієї справи, просить суд надіслати матеріали справи № 907/906/17 для розгляду спору по суті в межах справи про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Українська інноваційна компанія".

Відповідач явку уповноваженого представника у підготовче засідання не забезпечив, причин неявки суду не повідомив.

Розглянувши подане клопотання Публічного акціонерного товариства "Українська інноваційна компанія", суд доходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ГПК України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України Про міжнародне приватне право, Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно ст. 12 ГПК України господарське судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку наказного провадження та позовного провадження. Господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Положеннями п. 8 ч. 1 ст. 20 ГПК України визначено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності, та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.

21.10.2019 року набрав чинності Кодекс України з процедур банкрутства (далі - Кодекс), відповідно до п. 2 Прикінцевих та перехідних положень якого встановлено, що з дня введення в дію цього Кодексу визнати такими, що втратили чинність, зокрема, Закон України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Кодексу спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими ГПК України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Згідно абз. 1 ч. 2 ст. 7 Кодексу встановлено, що господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Отже, суд зазначає, що у зв`язку із набранням чинності Кодексу, була змінена як юрисдикція, так і територіальна підсудність відповідних спорів, стороною в яких є боржник. Особливість вирішення таких спорів полягає в тому, що вони розглядаються та вирішуються господарським судом, який розглядає справу про банкрутство, з метою судового контролю у межах цього провадження. Тобто, спори, стороною яких є боржник розглядаються господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, що, у свою чергу, узгоджується із загальною спрямованістю Кодексу, який передбачає концентрацію всіх спорів, стороною в яких є боржник, у межах справи про банкрутство. Принцип концентрації спорів у межах справи про банкрутство може бути витлумачений як такий, що передбачає розгляд у межах справи про банкрутство всіх майнових та пов`язаних з ними немайнових спорів, що суттєвим чином впливають на структуру кредиторів, суму кредиторських вимог, підстави їх виникнення, зміни, припинення, склад майнових активів боржника.

При цьому, суд наголошує, що вказана стаття оперує поняттям боржник саме в розумінні Кодексу України з процедур банкрутства.

Так, у відповідності до абз. 4 ч. 1 ст. 1 Кодексу України з процедур банкрутства боржник - це юридична особа або фізична особа, у тому числі фізична особа - підприємець, неспроможна виконати свої грошові зобов`язання, строк виконання яких настав.

Системний аналіз положень Кодексу України з процедур банкрутства дає підстави для висновку, що з моменту порушення стосовно боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс юридичних правовідносин боржника, і спеціальні норми Закону про банкрутство мають пріоритет у застосуванні при розгляді справ про банкрутство щодо інших законодавчих актів України.

При цьому, за умови порушення провадження у справі про банкрутство боржника, особливість вирішення таких спорів полягає в тому, що вони розглядаються та вирішуються господарським судом, який розглядає справу про банкрутство, без порушення нових справ з метою судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна боржника до ліквідаційної маси та проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів. Аналогічної позиції притримується і Верховний Суд (постанова від 13.03.2018 року у справі № 922/928/17, від 06.04.2018 року у справі № 925/1874/13, від 15.01.2019 року у справі № 910/3860/18).

Розгляд всіх майнових спорів, стороною в яких є боржник у справі про банкрутство, повинен відбуватися саме і виключно господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи (відповідна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.01.2020 року у справі № 607/6254/15-ц).

Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру судових рішень, Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, 26.05.2020 року до реєстру внесено судове рішення про порушення у справі про банкрутство юридичної особи - Публічного акціонерного товариства "Українська інноваційна компанія". Позивач у даній справі є боржник стосовно якого порушено справу про банкрутство та зазначена справа на момент проведення підготовчого засідання не є закритою.

За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що на час проведення даного підготовчого засідання, позивач у даній справі (боржник) перебуває в особливому правовому режимі, а відтак, результат розгляду даного спору може вплинути на права та обов`язки останнього та його кредиторів.

Стаття 30 ГПК України визначає, що справи, передбачені пунктами 8 та 9 частини першої статті 20 цього Кодексу, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням боржника (тобто банкрута).

Отже, з системного аналізу наведених вище норм права випливає, що за умови порушення провадження у справі про банкрутство, особливістю вирішення спорів, є те, що вони розглядаються та вирішуються тим господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ГПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Аналізуючи зазначені обставини та положення Кодексу, з метою концентрації усіх справ у тому суді, в якому перебуває справа про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Українська інноваційна компанія", суд дійшов висновку про необхідність передачі справи № 907/906/17 для розгляду в межах справи Господарського суду Луганської області № 913/266/20 про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Українська інноваційна компанія".

Керуючись ст. ст. 12, 20, 30, 31, 234 Господарського процесуального кодексу України та ст. 7 Кодексу України з питань банкрутства,

ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УХВАЛИВ:

1. Матеріали справи № 907/906/17 за позовом Публічного акціонерного товариства "Українська інноваційна компанія", м. Сєвєродонецьк Луганської області до відповідача Дочірнього підприємства Закарпатський облавтодор Відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України, м. Ужгород про стягнення суми 1 782 804 грн. 34 коп. заборгованості за кредитним договором № 39-25/02 від 17.09.2012 року, передати для розгляду в межах справи Господарського суду Луганської області № 913/266/20 про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Українська інноваційна компанія".

2. На підставі ст. 235 Господарського процесуального кодексу України ухвала господарського суду, постановлена в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Апеляційна скарга на ухвалу суду згідно ст. 256 Господарського процесуального кодексу України подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без участі учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ухвали). Ухвала може бути оскаржена до Західного апеляційного господарського суду.

3. Ухвалу надіслати сторонам у справі.

4. Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по даній справі http://court.gov.ua/fair/sud5008/ або http://www.reyestr.court.gov.ua.

Ухвалу підписано 23.10.2020 року.

Суддя Пригара Л.І.