ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" жовтня 2020 р. Справа№ 910/7860/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Михальської Ю.Б.

суддів: Скрипки І.М.

Тищенко А.І.

секретар судового засідання: Білоус О.О.

за участю представників: згідно протоколу судового засідання від 06.10.2020,

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківгаз збут»

на рішення Господарського суду міста Києва від 20.07.2020 (повний текст складено 22.07.2020)

у справі №910/7860/20 (суддя Алєєва І.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківгаз Збут»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Єгаз»

про визнання укладеною додаткової угоди в редакції, зазначеній у позовній заяві,

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог

Товариство з обмеженою відповідальністю «Харківгаз Збут» (далі, позивач) звернулось до Товариства з обмеженою відповідальністю «Єгаз» (далі, відповідач) про визнання укладеною додаткової угоди в редакції, зазначеній у позовні заяві.

Позовні вимоги обґрунтовані наявністю підстав для визнання укладеною додаткової угоди до Договору купівлі-продажу природного газу №12А167-1135-19 від 01.10.2019 в частині визначення ціни на постачання природного газу побутовим споживачам та релігійним організаціям на підставі постанови Кабінету Міністрів України №17 від 24.01.2020 «Про внесення змін до Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу».

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду міста Києва від 20.07.2020 у справі №910/7860/20 відмовлено у задоволенні позову.

Приймаючи вказане рішення, суд зазначив, що відповідач не є суб`єктом, на якого покладені будь-які спеціальні обов`язки відповідно до Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу, відтак обов`язки, визначені даним Положенням, в тому числі в частині застосування ціни, не розповсюджуються на відповідача, що спростовує правову позицію позивача відносно розповсюдження дії постанови Кабінету Міністрів України від 19.10.2018 №867 з урахуванням змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України від 24.01.2020 №17, на постачальника - ТОВ «Єгаз». Суд наголосив, що між сторонами підписаний Договір купівлі-продажу природного газу №12А167-1135-19 від 01.10.2019, в якому сторонами досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов, зокрема, щодо предмета, ціни та строку дії договору; договір виконаний відповідачем в частині поставки природного газу в січні 2020 року про, що не заперечує сам позивач. Отже, за висновками суду, зміна ціни на вже переданий відповідачу природний газ відповідно до умов Договору та з дотриманням вже закінчених процедур передачі природного газу в порядку, передбаченому Кодексом ГТС в січні 2020 року, є недопустимим і суперечить вимогам статті 632 Цивільного кодексу України.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись із прийнятим рішенням, 04.08.2020 (про що свідчить відмітка Укрпошти Експрес на конверті) Товариство з обмеженою відповідальністю «Харківгаз збут» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, відповідно до якої просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 20.07.2020 у справі №910/7860/20 та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Узагальнені доводи апеляційної скарги позивача зводяться до наступного:

- постанова Кабінету Міністрів України №17 від 24.01.2020 «Про внесення змін до Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу», якою внесені зміни у попередню постанову Кабінету Міністрів України від 19.10.2018 №867 в частині зміни ціни регулює відносини всіх учасників газового ринку під час здійснення ними діяльності по постачанню природного газу для потреб побутових споживачів і релігійних організацій, тобто нею регулюється процес надання послуги цим категоріям споживачів. Під час укладення договору купівлі-продажу природного газу №12А167-1135-19 від 01.10.2019 ТОВ «Єгаз» у розумінні вимог постанови КМУ №867 виступав у ролі «Оптового постачальника природного газу». Отже, дія постанови КМУ №867 поширюється, у тому числі, на відповідача як на оптового продавця, що здійснює продаж природного газу постачальнику (позивачу);

- Товариство з обмеженою відповідальністю «Харківгаз збут», посилаючись на положення статей 6, 7, 12, частину 3 статті 179, частини 3, 4 статті 188 Господарського кодексу України, вказує, що обов`язковість укладення додаткової угоди до договору купівлі-продажу газу №12А167-1135-19 від 01.10.2019 у редакції позивача є беззаперечною та не залежить від волі сторін, зумовлена змінами у законодавстві. При цьому, постанова КМУ №17 від 24.01.2020 була прийнята і набрала законної сили в січні 2020 року, тобто ще до закінчення передачі природного газу від продавця до покупця згідно умов Договору.

Узагальнені доводи та заперечення відповідача

Заперечуючи проти доводів апеляційної скарги, представник відповідача у відзиві на апеляційну скаргу, поданому до суду 29.09.2020, зазначає наступне:

- дія постанови Кабінету Міністрів України №17 від 24.01.2020 не розповсюджується на відповідача, оскільки він не є визначеним у вказаній постанові суб`єктом. Відтак, обов`язки, визначені Положенням, в тому числі в частині застосування ціни, не розповсюджуються на ТОВ «Єгаз». Між тим, Положення не позбавляє постачальників природного газу, зокрема, із спеціальними обов`язками, права вільно обирати оптового продавця природного газу для потреб їх господарської діяльності;

- визначена у Договорі на січень 2020 року ціна відповідала встановленим Положенням та запропонованим НАК «Нафтогаз України» для потреб споживачів цінам та не була дискримінаційною по відношенню до позивача;

- на виконання умов Договору ТОВ «Єгаз» було передано ТОВ «Харківгаз збут» в січні 2020 року природний газ в обсязі 96 841,71 куб.м., що підтверджується актом приймання-передачі природного газу та в частині обсягу сторонами не оспорюється. Окрім того, відповідно до вимог Кодексу газотранспортної системи, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2493, сторонами були вчинені юридично значимі дії, що передували постачанню природного газу та підписанню актів приймання-передачі природного газу до Договору. Зміна ціни на вже переданий відповідачу природний газ відповідно до умов Договору та з дотриманням вже закінчених процедур передачі природного газу в порядку, передбаченому Кодексом ГТС, через торгові сповіщення та здійснення остаточних алокацій щодобових подач та відборів природного газу в січні 2020 року, є недопустимим і суперечить вимогам статті 632 Цивільного кодексу України;

- посилання позивача на завдані йому діями ТОВ «Єгаз» збитки в сумі 82 315,46 грн через відмову зменшувати ціну відповідно до постанови КМУ №17 від 24.01.2020 є безпідставними, оскільки такі збитки, у разі їх заподіяння, повинні бути відшкодовані не за рахунок відповідача, на якого даний нормативно-правовий акт не розповсюджується, а за рахунок органу державної влади, який приймав такий акт. Відтак, позивач не позбавлений права звернутись із позовною заявою про стягнення таких збитків до належного відповідача.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.09.2020 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківгаз збут» у справі №910/7860/20 передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі головуючого судді Михальської Ю.Б., суддів: Тищенко А.І., Скрипки І.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.09.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківгаз збут» на рішення Господарського суду міста Києва від 20.07.2020 у справі №910/7860/20, призначено до розгляду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківгаз збут» на рішення Господарського суду міста Києва від 20.07.2020 у справі №910/7860/20 на 06.10.2020.

У судовому засіданні 06.10.2020 суд оголосив вступну та резолютивну частини постанови.

Явка представників сторін

У судове засідання 06.10.2020 з`явилися представники позивача та відповідача.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав доводи своєї апеляційної скарги, просив її задовольнити, оскаржене рішення суду скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти доводів апеляційної скарги позивача, просив їх відхилити, а оскаржене рішення суду залишити без змін.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції у даній справі та перевірені судом апеляційної інстанції

01.10.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «РГК Трейдінг» (після зміни назви - Товариство з обмеженою відповідальністю «Єгаз» (продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Харківгаз Збут» (покупець) був укладений Договір купівлі-продажу природного газу №12А167-1135-19 (далі, Договір).

Відповідно до пункту 1.1. Договору продавець зобов`язується передати покупцеві у 2019 році природний газ, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити його на умовах цього договору.

Пунктом 1.2. Договору визначено, що природний газ, який передається за цим договором, використовується покупцем виключно для постачання релігійним організаціям (крім обсягів, що використовується для провадження їх виробничо-комерційної діяльності).

За змістом пункту 3.2. Договору передача газу за цим договором здійснюється шляхом надання оператору ГТС сторонами торгових сповіщень (в розумінні Кодексу ГТС) на відчуження/набуття природного газу, в якому, зокрема, зазначаються обсяги природного газу, визначені покупцем (заявка покупця) згідно з пунктом 2.1. цього договору. У разі відхилення оператором ГТС торгових сповіщень по незалежним від продавця причинам (в тому числі, якщо зазначені в торговому сповіщенні покупця обсяги відрізняються від обсягів, визначених в пункті 2.1. цього договору), продавець не несе відповідальність за невиконання умов цього договору в частині передачі природного газу. Приймання-передача природного газу, переданого продавцем покупцеві у відповідному місяці купівлі-продажу, оформляється актом приймання-передачі.

Відповідно до пункту 5.1. Договору ціна за 1 метр кубічний газу становить 4,2727604 грн, крім того ПДВ 20 %. Всього до сплати за 1 метр кубічний газу разом з ПДВ - 5,1273125 грн.

Додатковими угодами до Договору сторони погоджували обсяг природного газу, який має бути переданий на користь позивача за кожен місяць окремо, а також його ціну.

Зокрема, Додатковою угодою №2 від 11.12.2019 до Договору доповнено пункту 5.1. розділу 5 Договору підпунктами 5.1.2. та 5.1.3. у наступній редакції:

« 5.1.2. Ціна за 1 метр кубічний природного газу з 01.12.2019 по 31.12.2019 (включно) - 4,2766958 грн, крім того, податок на додану вартість - 20%. Усього разом з податком на додану вартість - 5,13203496 грн.

5.1.3. Ціна за 1 метр кубічний природного газу з 01.01.2020 по 31.01.2020 (включно) - 5,50 грн, крім того, податок на додану вартість - 20%. Усього разом з податком на додану вартість - 6,60 грн».

Викладено Розділ 11. «Строк дії договору» Договору у наступній редакції:

« 11.1. Цей договір набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін (за їх наявності), поширює свою дію на відносини, що фактично склались між сторонами з 01.10.2019, і діє в частині продажу природного газу до 31.01.2020 (включно), а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення».

Додатковою угодою №10 від 01.04.2020 до Договору сторони домовились викласти пункт 11.1. Розділу 11. «Строк дії договору» Договору у наступній редакції:

« 11.1. Цей договір набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін (за їх наявності), поширює свою дію на відносини, що фактично склались між сторонами з 01.10.2019, і діє в частині продажу природного газу до 31.12.2021 (включно), а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення».

Товариство з обмеженою відповідальністю «Харківгаз збут» звернулось до Товариства з обмеженою відповідальністю «РГК ТРЕЙДІНГ», найменування якого змінено на Товариство з обмеженою відповідальністю «Єгаз», листом №617-Сл-1621-0220 від 03.02.2020, в якому запропоновано відповідачу на підставі постанови Кабінету Міністрів України №17 від 24.01.2020 внести зміни до договорів купівлі-продажу природного газу, у тому числі до договору №12А167-1135-19, та встановити ціну природного газу у розмірі 5,58 грн за 1 куб.м. з урахуванням ПДВ на період з 01 січня по 31 січня 2020 року. До вказаного листа додано відповідну додаткову угоду.

Листом №167-СЛ-162-3-0220 від 07.02.2020 відповідачем було висловлено заперечення щодо внесення запропонованих позивачем змін до договору з посиланням на те, що статтею 58 Конституції України передбачено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, а також зауважено, що згідно приписів частити третьої статті 632 Цивільного кодексу України зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.

Позивач разом з листом від 10.02.2020 №617-Сл-1863-0220 направив відповідачу на підписання акт від 31.01.2020 приймання-передачі природного газу за договором №12А167-1135-19 щодо прийняття у січні 2020 року 96 841,72 м.куб. газу вартістю 540 376,74 грн, з якої вартість природного газу становить 450 313,95 грн, розмір податку на додану вартість 90 062,79 грн, визначена на підставі постанови Кабінету Міністрів №17 від 24.01.2020.

Відповідач листом від 12.02.2020 №167-Сл-146-4-0220 повідомив позивача про відмову в підписанні наданого ним акту, оскільки, на його думку, відсутні правові підстави для зміни ціни природного газу у січні 2020 року, та направив позивачу підписаний Акт від 31.01.2020 приймання-передачі природного газу за договором №12А167-1135-19 з обсягами приймання-передачі в січні 2020 року (96 841,72 м.куб. газу), встановленими оператором газотранспортної системи за процедурою алокації відповідно до вимог Кодексу газотранспортної системи, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2493.

Спір у справі, що розглядається, виник у зв`язку з відмовою відповідача внести до укладеного між сторонами Договору купівлі-продажу №12А167-1135-19 зміни в частині визначення ціни на рівні, визначеному постановою Кабінету Міністрів України №17 від 24.01.2020.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та оцінка аргументів учасників справи

У відповідності до вимог частин 1, 2, 4, 5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Суд, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, заслухавши пояснення представників сторін, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскарженого рішення, дійшов висновку, що апеляційна скарга позивача не підлягає задоволенню, а оскаржене рішення місцевого господарського суду не підлягає зміні або скасуванню з наступних підстав.

Частиною 1 статті 175 Господарського кодексу України визначено, що майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

За приписами статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 11 Цивільного кодексу України унормовано, що зобов`язання виникають у тому числі, з договорів.

Укладений сторонами Договір за своєю правовою природою є договором поставки.

Відповідно до статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (частина 2 статті 712 Цивільного кодексу України).

За приписами статті 651 Цивільного кодексу України зміна договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 654 Цивільного кодексу України встановлено, що зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

За змістом статті 188 Господарського кодексу України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду. Якщо судовим рішенням договір змінено або розірвано, договір вважається зміненим або розірваним з дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду.

За приписами частин 1-3 статті 632 Цивільного кодексу України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.

Постановою Кабінету Міністрів України №867 від 19.10.2018 затверджено Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу (далі, Положення).

Відповідно до пункту 1 Положення воно визначає обсяг та умови виконання спеціальних обов`язків, що покладаються на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу (далі - спеціальні обов`язки), зокрема, для забезпечення стабільності, належної якості та доступності природного газу, підтримання належного рівня безпеки його постачання споживачам без загрози першочерговій цілі створення повноцінного ринку природного газу, заснованого на засадах вільної конкуренції з дотриманням принципів пропорційності, прозорості та недискримінації. Це положення не позбавляє постачальників природного газу, зокрема із спеціальними обов`язками, права вільно обирати оптового продавця природного газу для потреб їх господарської діяльності.

У додатку до вказаного Положення визначено перелік постачальників природного газу, на яких покладено спеціальні обов`язки щодо постачання природного газу побутовим споживачам та релігійним організаціям (крім обсягів, що використовуються для провадження їх виробничо-комерційної діяльності) до зміни постачальника природного газу.

До означеного переліку включено, в тому числі, позивача у справі - Товариство з обмеженою відповідальністю «Харківгаз збут», яке має ліцензію на провадження діяльності з постачання природного газу та, зокрема, здійснює постачання природного газу населенню м. Харкова та Харківської області.

Тобто, із наведеного вбачається, що вказане Положення покладає спеціальні обов`язки саме на позивача, а не на відповідача.

Відповідно до пункту 7 Положення постачальник природного газу, який має ліцензію на провадження діяльності з постачання природного газу, уклав договір постачання природного газу з побутовим споживачем, релігійною організацією (крім обсягів, що використовуються для провадження її виробничо-комерційної діяльності) або державним підприємством України "Міжнародний дитячий центр «Артек» та є постачальником такого споживача у місяці (місяцях) постачання з 1 листопада 2018 року по 1 липня 2020 року, має право подати до НАК «Нафтогаз України» заявку на купівлю природного газу в обсязі, необхідному йому для здійснення постачання такому споживачеві. У разі відсутності вузла обліку природного газу в такого споживача вважається, що необхідним є обсяг природного газу, визначений відповідно до норм споживання, встановлених законодавством.

Згідно абзацу другого пункту 7 Положення НАК «Нафтогаз України» не має права до 1 липня 2020 року відмовити в задоволенні зазначеної заявки.

Відповідно до пункту 13 Положення (в редакції, що діяла до змін, внесених постановою КМУ №17 від 24.01.2020) з 1 січня 2020 року НАК «Нафтогаз України» здійснює продаж/постачання природного газу відповідно до пунктів 7, 8 і 11 цього Положення за цінами, що встановлюються продавцем (постачальником) і покупцем (споживачем) на відповідні періоди поставки (місяць або квартал), але не вище середньої арифметичної ціни газу, за якою Компанія пропонує газ промисловим споживачам за умови попередньої оплати до відповідного періоду поставки газу (місяць або квартал). Вимоги щодо граничного рівня ціни застосовуються окремо до кожного періоду поставки.

Таким чином, відповідно до умов Положення (в редакції, що діяла до змін, внесених КМУ №17 від 24.01.2020) НАК «Нафтогаз України» здійснювала продаж/постачання природного газу з 01 січня 2020 року по 31 січня 2020 року за ціною, що визначалась на рівні 5,50 гривень без урахування податку на додану вартість (ПДВ) - 20%. Усього разом з податком на додану вартість - 6,60 гривень.

24.01.2020 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову «Про внесення змін до Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу», якою внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України №867 від 19.10.2018 «Про затвердження Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу».

Абзац 5 пункту 6 постанови Кабінету Міністрів України №867 від 19.10.2018 викладено в такій редакції: «З 1 січня 2020 року ціна придбання природного газу не може бути вищою за ціну продажу природного газу, визначену відповідно до пункту 13 цього Положення, за вирахуванням торговельної надбавки (націнки) НАК «Нафтогаз України» на рівні 1,917 відсотка зазначеної ціни.».

Пункт 13 постанови Кабінету Міністрів України №867 від 19.10.2018 викладено в такій редакції: « 13. З 1 січня 2020 року НАК «Нафтогаз України» здійснює продаж/постачання природного газу відповідно до пунктів 7, 8 і 11 цього Положення за цінами, що встановлюються продавцем (постачальником) і покупцем (споживачем), але не вище рівня, який, зокрема, враховує середньоарифметичне значення фактичних цін (End of Day) природного газу на наступну добу поставки газу (Day-Ahead and Weekend) на нідерландському газовому хабі (ТТF) за період 1-22 числа місяця постачання газу відповідно до інформації біржі Powernext/EEX, різницю (спред) між ціною на хабі TTF та кордоні України і тариф на послуги транспортування природного газу для точки входу в Україну на міждержавному з`єднанні з Польщею/Словаччиною/Угорщиною.».

Вказане свідчить про те, що 24.01.2020 Кабінет Міністрів України, приймаючи постанову КМУ №17, змінив ціну на продаж/постачання природного газу з 1 січня 2020 року, надавши нормативно-правовому акту зворотної дії в часі.

Після прийняття даної постанови на офіційному веб-сайті НАК «Нафтогаз України» опубліковано повідомлення, що у січні 2020 року оптова ціна на природний газ для потреб населення, виробників тепла та інших захищених споживачів, яким НАК «Нафтогаз України» постачає газ в рамках спеціальних обов`язків (ПСО), становитиме 4,65 грн за м.куб. (без ПДВ, націнки газзбутів та витрат на транспортування газу магістральними і розподільними трубопроводами). Нова ціна була розрахована НАК «Нафтогаз України» відповідно до постанови КМУ №17 від 24.01.2020.

Отже, з системного аналізу вказаних вище приписів Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу вбачається, що ціна продажу природного газу була встановлена саме для НАК «Нафтогаз України», проте, не для Товариства з обмеженою відповідальністю «Єгаз».

Зі змісту Положення вбачається, що ТОВ «Єгаз» (відповідач) не є суб`єктом, на якого покладені будь-які спеціальні обов`язки відповідно до Положення, відтак обов`язки, визначені даним Положенням, в тому числі в частині застосування ціни, не розповсюджуються на ТОВ «Єгаз». Не містить посилань на вказану постанову КМУ ані укладений сторонами Договір, ані додаткові угоди до нього.

Вказане спростовує доводи скаржника відносно розповсюдження дії постанови КМУ №867 від 19.10.2018, з урахуванням змін, внесених постановою КМУ №17 від 24.01.2020, на постачальника ТОВ «Єгаз». Положення постанови КМУ №17 від 24.01.2020 щодо зменшення ціни на природний газ не вказують на наявність у сторін Договору обов`язку внести до вказаного правочину зміни в частині визначення ціни.

Між тим, колегія суддів зазначає, що Положення не позбавляє постачальників природного газу, зокрема із спеціальними обов`язками, права вільно обирати оптового продавця природного газу для потреб їх господарської діяльності (абз.5 пункту 1 Положення).

За змістом статей 691, 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

За статтею 598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. Особливості припинення зобов`язань за договорами купівлі-продажу цінних паперів, укладених на фондовій біржі, встановлюються законодавством.

Стаття 599 Цивільного кодексу України встановлює, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Як було встановлено судом вище, у додатковій угоді №2 від 11.12.2019 сторонами досягнуто згоди, що ціна за 1 метр кубічний природного газу з 01.01.2020 по 31.01.2020 (включно) - 5,50 грн, крім того, податок на додану вартість - 20%. Усього разом з податком на додану вартість - 6,60 грн.

Сторонами підписано Договір, в яком досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов, зокрема, щодо предмета, ціни та строку дії договору; Договір виконаний ТОВ «Єгаз» в частині поставки природного газу в січні 2020 року в обсязі 96 841,72 м.куб., що сторонами не заперечується.

У відповідності до частини 3 статті 632 Цивільного кодексу України зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.

Відтак, з огляду на встановлені судом обставини щодо припинення зобов`язань сторін, що виникли за Договором купівлі-продажу газу №12А167-1135-19 від 01.10.2019 в частині поставки цього газу за обумовленою у Договорі ціною у січні місяці 2020 року, беручи до уваги приписи частини 3 статті 632 Цивільного кодексу України, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду України погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що виконання зобов`язань за січень 2020 року за Договором купівлі-продажу унеможливлює внесення до відповідного договору будь-яких змін, у тому числі щодо зменшення вартості уже придбаного газу.

Доводи апеляційної скарги позивача про неправильне застосування місцевим судом норм статей 6, 7, 12, частини 3 статті 179, частин 3, 4 статті 188 Господарського кодексу України, як і судження стосовно не дослідження у повній мірі обставин, що мають значення для розгляду справи, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду справи.

Матеріали справи не містять доказів порушення прав позивача внаслідок відмови в укладенні додаткової угоди щодо зміни ціни у виконаному у відповідній частині зобов`язанні.

З огляду на вищевикладене, вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи, дав їм належну правову оцінку, дійшов правильних висновків щодо прав та обов`язків сторін, які ґрунтуються на належних та допустимих доказах, обґрунтовано відмовивши позивачу в задоволенні позовних вимог.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості, що скаржниками зроблено не було.

При цьому судом враховано, що Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення ЄСПЛ у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, пункт 29; рішення ЄСПЛ у справі «Серявін проти України» від 10 травня 2011 року, пункт 58).

Доводи апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківгаз Збут» не приймаються колегією суддів до уваги, оскільки не спростовують висновків суду першої інстанції. Скаржником не надано суду доказів, які б свідчили про обґрунтованість заявлених позовних вимог, а доводи, викладені в апеляційній скарзі, не можуть бути підставою для зміни чи скасування рішення місцевого господарського суду.

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає рішення суду у даній справі обґрунтованим, прийнятим з додержанням норм матеріального та процесуального права та таким, що відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи, підстав для його скасування чи зміни не вбачається. Апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківгаз Збут» є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Порушень норм процесуального права, які могли бути підставою для скасування або зміни оскарженого рішення у відповідності до норм статті 277 Господарського процесуального кодексу України, судом апеляційної інстанції не виявлено.

Судові витрати за подання зазначеної апеляційної скарги згідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 273, пунктом 1 частини 1 статті 275, статтями 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківгаз Збут» на рішення Господарського суду міста Києва від 20.07.2020 у справі №910/7860/20 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду міста Києва від 20.07.2020 у справі №910/7860/20 залишити без змін.

Матеріали справи №910/7860/20 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у порядку, передбаченому статтями 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 20.10.2020.

Головуючий суддя Ю.Б. Михальська

Судді І.М. Скрипка

А.І. Тищенко