ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

12.10.2020 Справа № 920/792/20
м. Суми

Господарський суд Сумської області у складі судді Котельницької В.Л., розглянувши без виклику сторін за наявними у справі матеріалами у порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи №920/792/20

за позовом Концерну радіомовлення, радіозв`язку та телебачення (04112, м.Київ, вул. Дорогожицького,10, ) в особі Сумської філії Концерну радіомовлення, радіозв`язку та телебачення (ю/а 04112, м. Київ, вул. Дорогожицького,10; п/а 40022, м. Суми, вул. Скрябіна, 3, )

до відповідача Комунальної організації "Білопільської редакції районного радіомовлення "Вир", (41800, Сумська область, Білопільський район, м.Білопілля, вул. Страропутивльська, буд. 39, )

про стягнення 86517,61 грн.,

УСТАНОВИВ:

03.08.2020 позивач звернувся до суду з позовною заявою, відповідно до якої просить суд стягнути з відповідача 86517,61 грн. заборгованості (в т.ч.: 70580,58 грн. основного боргу, 1735,08 грн. інфляційних втрат, 12530,29 грн. пені, 1671,65 грн. 3 % річних) за неналежне виконання умов договору від 15.03.2019 № 24-01-19 про надання телекомунікаційних послуг зв`язку по розповсюдженню радіопрограм, укладеного між сторонами спору, а також судовий збір, пов`язаний з розглядом справи.

Ухвалою суду від 10.08.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 920/792/20 в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами; встановлено сторонам строки для надання заяв по суті справи.

У строк, визначений зазначеною ухвалою суду, відповідачем 26.08.2020 надіслано відзив на позовну заяву (вх № 7411/20), відповідно до якого позовні вимоги в частині 81579,12 грн. заборгованості за надані телекомунікаційні послуги зв`язку згідно з підписаних актів виконаних робіт за травень-грудень 2019 року відповідач визнає, зазначаючи що планує вжити заходів щодо укладення з позивачем мирової угоди та реструктуризації заборгованості.

Також, разом із відзивом на позовну заяву відповідачем надіслано заперечення (вх № 7410/20 від 26.08.2020) проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, в якому просить суд здійснювати розгляд даної справи в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 03.09.2020 залишено без задоволення заперечення відповідача від 21.08.2020 № 13 (вх № 7410/20 від 26.08.2020) проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Згідно із статтею 252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими Господарським процесуальним кодексом України для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

За приписами статті 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для підготовки та подання заяв по суті справи, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені пунктом 4 частини третьої статті 129 Конституції України, статтями 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, сторонам були створені усі належні умови для надання доказів у справі та є підстави для розгляду справи по суті за наявними у ній матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарським судом встановлені наступні обставини:

Концерн радіомовлення, радіозв`язку та телебачення (позивач) є державним господарським об`єднанням підприємств, створеним наказом Державного комітету України по зв`язку від 04.10.1991 року №102 «Про створення Концерну РРТ», заснованим на державній формі власності і належить до сфери управління Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України.

Діяльність Концерну РРТ як оператора телекомунікаційних послуг здійснюється в порядку і в спосіб, що визначені в Законі України «Про телекомунікації».

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про телебачення та радіомовлення» Концерн РРТ є оператором багатоканальної телемережі, який здійснює обслуговування та технічну експлуатацію багатоканальної телемережі відповідно до вимог Закону України «Про телекомунікації», без права надання програмної (інформаційної) послуги.

Надання телекомунікаційних послуг для потреб телебачення і радіомовлення регулюється Законом України «Про телебачення і радіомовлення».

Згідно ст. 28 Закону України «Про телекомунікації», використання ресурсів телекомунікаційних мереж загального користування для потреб телебачення та радіомовлення здійснюється на договірних засадах відповідно до законодавства.

Пунктом 150 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 295 від 11.04.2012 передбачено, що послуги ефірного телерадіомовлення надаються операторами мереж ефірного телерадіомовлення за наявності ліцензії на надання послуг з технічного обслуговування і експлуатації таких мереж, виданої НКРЗІ.

Концерн РРТ включений до Реєстру операторів та провайдерів телекомунікацій згідно рішення НКРЗІ від 07.12.2007 № 1019 «Про введення реєстру операторів, провайдерів телекомунікацій», реєстраційний № 898.

15.03.2019 між Концерном РРТ в особі Сумської філії Концерну РРТ (позивач) та Комунальною організацією Білопільської редакції районного радіомовлення «Вир» (відповідач) укладено договір № 24-01-19 про надання телекомунікаційних послуг зв`язку по розповсюдженню радіопрограм.

Згідно п. 1.1. договору № 24-01-19 від 15.03.2019 предметом договору є надання позивачем у відповідності до ліцензії на технічне обслуговування і експлуатацію мереж ефірного радіомовлення, телекомунікаційних послуг з технічного обслуговування та експлуатації (надалі - телекомунікаційні послуги) технічних засобів (ТЗ) відповідача на РТПС Білопілля, за адресою - Сумська область, м. Білопілля, вул. Сумська, 15 у складі: передавальних засобів мовлення (радіопередач та антено-фідерна система) (ПЗМ).

За пунктом 3.1. договору № 24-01-19 від 15.03.2019 ціна Договору на 2019 рік визначається в Додатку 1, який є невід`ємною частиною даного Договору, і складається з ціни на телекомунікаційні послуги з використанням технічних засобів Виконавця за "Тарифами на телекомунікаційні послуги Концерну РРТ", що оприлюднені в офіційному галузевому виданні "Діловий кур`єр - ЗВ`ЯЗОК". № 47-50 (1078-1081) від 14 грудня 2018 року. Ціни вказані без урахування ПДВ.

Відповідно до п. 3.2. договору № 24-01-19 від 15.03.2019 вартість наданих послуг по Договору щомісяця визначається Актом прийняття наданих послуг, оплаті підлягають фактично надані послуги.

Розділ 5 договору № 24-01-19 від 15.03.2019 регламентує умови і порядок розрахунків. Пунктами 5.1-5.4 встановлено, що розгляд підсумків виконання наданих телекомунікаційних послуг проводиться щомісячно. Позивач щомісячно, не пізніше 5-го числа місяця, наступного за звітним складає Акт прийняття наданих послуг і зведення на оплату наданих послуг ТЗ за підсумками роботи, після чого направляє рахунок та Акт позивачу. Відповідач у термін 5 (п`ять) робочих днів після отримання рахунку та Акту, розглядає їх, і у випадку відсутності зауважень або заперечень підписує Акт, скріплює печаткою і повертає позивачу. За наявності зауважень або заперечень до рахунку та Акту відповідач протягом трьох робочих днів після їх отримання, складає протокол зауважень та або заперечень, направляє його позивачу та скликає оперативну нараду Сторін для врегулювання розбіжностей, що виникли. В разі не досягнення згоди Сторонами на оперативній нараді, спірні питання вирішуються відповідно до чинного законодавства.

Факт надання позивачем відповідачу послуг за договором № 24-01-19 від 15.03.2019 підтверджується підписаними сторонами без зауважень актами виконання робіт (надання послуг), за період з травня по грудень 2019 року, що підтверджує і сам відповідач у поданому ним відзиві на позов.

Відповідно до п. 5.7 договору № 24-01-19 від 15.03.2019 розрахунки за надані телекомунікаційні послуги здійснюються безпосередньо між позивачем і відповідачем за цінами Додатку № 1.

Пунктом 5.8 зазначеного договору встановлено, що оплата здійснюється за фактичний час надання телекомунікаційних послуг за кожний місяць. До 15 числа поточного місяця відповідач перераховує позивачу аванс у розмірі 30% орієнтовної вартості послуг у поточному місяці. Не пізніше 15 числа наступного місяця проводиться остаточний розрахунок за надані послуги з урахуванням авансу.

Позивач направив Відповідачу рахунки на сплату, а саме: №167 від 30.06.2019, №197 від 31.07.2019, №255 від 31.08.2019, №258 від 30.09.2019, №289 від 31.10.2019, №325 від 30.11.2019, №357 від 11.12.2019.

Пунктами 5.5. і 5.6 договору № 24-01-19 від 15.03.2019 визначено, що у разі неотриманням позивачем протоколу зауважень або заперечень від відповідача в зазначений п.5.4. строк. послуга вважається прийнятою відповідачем в обсязі, визначеному Актом прийняття наданих послуг, а сума, що зазначена в Акті, вважається узгодженою Сторонами і підлягає оплаті. Зміна суми, зазначеної в Акті, в односторонньому порядку не допускається.

Таким чином, після підписання актів прийняття наданих послуг у відповідача виникло зобов`язання по оплаті спожитих телекомунікаційних послуг, але відповідач не сплатив рахунки за надані позивачем телекомунікаційні послуги, у зв`язку з чим заборгованість відповідача перед позивачем за договором № 24-01-19 від 15.03.2019. склала 70580,58 грн. , що відповідачем не заперечується.

З метою досудового врегулювання спору позивач направляв на адресу відповідача претензії №291 від 28.10.2019, №346 від 23.12.2019, лист №348 від 24.12.2019, але відповідачем не здійснено оплати заборгованості у добровільному порядку, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до приписів статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені актами цивільного законодавства, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, а як визначено приписами статті 509 цього Кодексу, зобов`язання виникають із підстав встановлених вищевказаною правовою нормою.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 627 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Стаття 629 вищевказаного Кодексу наголошує, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і відповідно до умов договору.

Частиною 1 статті 530 вищезазначеного Кодексу передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідач свої зобов`язання в частині оплати вартості наданих послуг не виконав, факт наявності заборгованості за підписаними актами виконання робіт (надання послуг) по договору № 24-01-19 від 15.03.2019 за травень-грудень 2019 року підтвердив у поданому відзиві на позов, отже, вимоги позивача в частині стягнення з відповідача 70580,58 грн. заборгованості за надані телекомунікаційні послуги суд вважає доведеними, правомірними і обґрунтованими, а тому задовольняє їх у повному обсязі як такі, що підтверджені належними і допустимими доказами.

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача 12530,29 грн. пені, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 6.1. договору № 24-01-19 від 15.03.2019 відповідальність відповідача і позивача за невиконання або неналежне виконання умов Договору встановлюється даним Договором та чинним законодавством України.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 статті 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Правові наслідки порушення зобов`язання встановлені ст. 611 Цивільного кодексу України. Відповідно до частини 1 вказаної статті, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до частин першої, третьої статті 549 Цивільного кодексу України та частини першої статті 230 Господарського кодексу України неустойкою (штрафними санкціями) визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, при цьому статтею 3 вказаного Закону визначено, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконане.

Пунктом 6.4. договору № 24-01-19 від 15.03.2019 визначено, що за несвоєчасну оплату рахунку позивача, з строки передбачені п. 5.8. Договору. Замовник сплачує пеню, яка обчислюється від суми заборгованості, у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який нараховується пеня, за кожен день прострочення та за весь період такого прострочення.

Судом за допомогою комп`ютерної програми «ЛЗ Підприємство 9.5.3 ТОВ «Інформаційно-аналітичний центр «Ліга» ТОВ «Ліга Закон», 2020» здійснено перерахунок заявленої до стягнення пені, за наслідком якого суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в цій частині, а саме: про стягнення з відповідача на користь позивача 12530,29 грн. пені.

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача 1735,08 грн. інфляційних втрат, 1671,65 грн. 3 % річних, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом.

Судом за допомогою комп`ютерної програми «ЛЗ Підприємство 9.5.3 ТОВ «Інформаційно-аналітичний центр «Ліга» ТОВ «Ліга Закон», 2020» здійснено перерахунок заявлених до стягнення 3% річних та інфляційних, за наслідком якого суд дійшов висновку про задоволення 1735,08 грн. інфляційних втрат, 1671,65 грн. 3 % річних .

Відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що позивач довів ті обставини, на які він посилався як на підставу своїх вимог, належними та допустимими доказами.

Відповідно до ст. 129 ГПК, суд відшкодовує позивачу за рахунок відповідача витрати по сплаті судового збору в сумі 2102,00 грн.

Керуючись ст. ст. 123, 126, 129, 231-233, 236-238, 240, 254-257 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Комунальної організації "Білопільської редакції районного радіомовлення "Вир", (41800, Сумська область, Білопільський район, м. Білопілля, вул. Страропутивльська, буд. 39, ) на користь Концерну радіомовлення, радіозв`язку та телебачення (04112, м. Київ, вул. Дорогожицького,10, ) в особі Сумської філії Концерну радіомовлення, радіозв`язку та телебачення (ю/а 04112, м. Київ, вул. Дорогожицького,10; п/а 40022, м. Суми, вул.. Скрябіна, 3, ) 86517,61 грн. заборгованості (в т.ч.: 70580,58 грн. основного боргу, 1735,08 грн. інфляційних втрат, 12530,29 грн. пені, 1671,65 грн. 3 % річних) за неналежне виконання умов договору від 15.03.2019 № 24-01-19 про надання телекомунікаційних послуг зв`язку по розповсюдженню радіопрограм, а також 2102,00 грн витрат по сплаті судового збору.

3. Видати наказ після набранням рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч.1 ст. 256 ГПК України).

Повний текст рішення складено та підписано 19.10.2020.

Суддя В.Л. Котельницька