ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"26" жовтня 2020 р.м. Одеса Справа № 916/2804/20

Господарський суд Одеської області у складі судді Невінгловської Ю.М. розглянувши заяву Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Лермонтовський" про забезпечення позову вх. ГСОО №2-3958/20 подану по справі №916/2083/20:

за позовом: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Лермонтовський" (65014, м. Одеса, вул. Віри Інбер, буд. 5)

до відповідачів: 1. Публічного акціонерного товариства "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Ханнер-Схід" (01010, м. Київ, вул. Івана Мазепи, буд. 26); 2. Державного реєстратора приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Дишлевої Тетяни Володимирівни (65009, м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, буд. 11, офіс 210)

про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав

ВСТАНОВИВ:

Суть спору: 28.09.2020 року від позивача - Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Лермонтовський" надійшла до Господарського суду Одеської області позовна заява вх. ГСОО №2903/20 до відповідачів - Публічного акціонерного товариства "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Ханнер-Схід" та Державного реєстратора приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Дишлевої Тетяни Володимирівни, в якій позивач просить суд визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Дишлевої Тетяни Володимирівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер:50583219 від 08.01.2020 року щодо реєстрації права власності на машиномісце № 301 , загальною площею 65, 8 кв.м, що розташоване за адресою: Одеська обл., м. Одеса, вул. Інбер Віри, буд. 5, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101 за Публічним акціонерним товариством "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Ханнер-Схід".

Позовні вимоги обґрунтовані наявністю порушень вимог закону п.1 ч.3 ст. 10, ст. 27, Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно", проведення державної реєстрації прав без врахування розбіжностей поданих документів та привласненням відповідачем, при здійсненні об`єднання належних йому машиномісць, території, яка належить ОСББ "Лермонтовський".

Ухвалою суду від 30.09.2020 року судом було відкрито провадження у справі №916/2804/20 за правилами загального позовного провадження із призначенням підготовчого засідання на "26" жовтня 2020 р. о 12:00.

22.10.2020 року до суду від ОСББ "Лермонтовський" надійшла заява про забезпечення позову в порядку ст. 136 Господарського процесуального кодексу України, згідно якої заявник просить суд накласти арешт на машиномісце № 301, загальною площею 65,8 кв.м., що розташоване за адресою: Одеська область, м. Одеса, вулиця Інбер Віри, будинок 5, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101 із забороною вчинення будь-яких реєстраційних дій щодо даного об`єкта нерухомості.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст.138 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову подається одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Згідно зі ст.136 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.1 ст.137 Господарського процесуального кодексу України, позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України..

Положеннями ч.4 ст.137 Господарського процесуального кодексу України визначено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно п.п.3, 4, 6 ч.1 ст.139 Господарського процесуального кодексу України, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити, зокрема: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.

У відповідності до ч.1 ст.140 Господарського процесуального кодексу України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Як встановлено судом, в обґрунтування поданої заяви заявник посилається на те, що, оскільки на даний час Публічне акціонерне товариство «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «ХАННЕР-СХІД» с фактично законним власником спірної нерухомості, то вбачається ймовірність її відчуження з його боку задля унеможливленая повернення майна у користування ОСББ «ЛЕРМОНТОВСЬКИЙ'», адже перехід права власності на машиномісце №301. загальною площею 65,8 кв.м., що розташоване за адресою: Одеська область, м. Одеса, вулиця Інбер Віри, будинок 5, до добросовісного набувача може слугувати обставиною, яка значно ускладнить процес повернення майна.

При цьому, заявник зазначає, що в разі, якщо позовні вимоги ОСББ «ЛЕРМОНТОВСЬКИЙ» щодо визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав задовольнять, а спірна нерухомість вже буде відчужена відповідачем 1 та перебуватиме у власності третіх осіб, позивач буде вимушений знову звертатися до суду за захистом свого порушеного права, що значно відтягне момент повернення у користування ОСББ «ЛЕРМОНТОВСЬКИЙ» території, що перебуває на балансі об`єднання.

Так, реалізація права на судовий захист, гарантованого кожному статтями 55, 124 Конституції України та багато в чому залежить від належного правового механізму, складовою якого, зокрема, є інститут забезпечення позову у судовому процесі.

Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову. При цьому, вжиття заходів до забезпечення позову має на меті запобігти утрудненню чи неможливості виконання рішення господарського суду, прийнятого за результатами розгляду справи, або забезпечити ефективний захист чи поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, в разі задоволення позову.

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд здійснює оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

При цьому особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна довести суду необхідність вжиття у справі заходів забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову, а також необхідним, в даному випадку, є обґрунтування заявником обставин, які б свідчили, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Адекватність заходу до забезпечення позову, який застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається, а оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії або забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору.

За висновком об`єднаної палати Касаційного господарського суду, викладеним у постанові від 16 серпня 2018 року у справі № 910/1040/18, умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами немайнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Так, у заяві про забезпечення позову, позивач посилається на потенційне можливе відчуження відповідачем 1 машиномісця №301, загальною площею 65, 8 кв.м., що розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Інбер Віри, буд. 5, оскільки він набув на вказаний об`єкт нерухомості право власності, яке оскаржується позивачем в межах даної справи.

Між тим, суд зауважує, що саме лише посилання заявника на те, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до порушення його прав і охоронюваних законом інтересів, без обґрунтування підстав для вжиття таких заходів з посиланням на відповідні докази не може бути підставою для винесення ухвали про забезпечення позову.

Частиною першою статті 73 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

В силу частини першої статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обов`язок із доказування необхідно розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З огляду на положення статей 13, 74, 80 Господарського процесуального кодексу України особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Отже, саме лише посилання в заяві на потенційну можливість відчуження певного майна або порушення прав особи без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

При цьому суд відзначає, що, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що наразі відповідач 1 здійснює дії, направлені на відчуження машиномісця №301, загальною площею 65, 8 кв.м., що розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Інбер Віри, буд. 5.

Таким чином, суд вважає, що позивачем не підтверджено належними доказами наявності на час подання заяви про забезпечення позову фактичних обставин, з якими пов`язується застосування даного виду забезпечення позову.

Водночас, суд відзначає, що наявність/відсутність обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, судом будуть встановлюватись під час ухвалення рішення по суті спору.

Враховуючи вищезазначене, здійснивши оцінку обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог щодо забезпечення позову, господарський суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Лермонтовський" про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 136, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1.У задоволенні заяви Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Лермонтовський" за вх. ГСОО №2-3958/20 від 22.10.2020 року про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст.235 ГПК України та може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги в порядку ст. 256 ГПК України.

Суддя Ю.М. Невінгловська