ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"12" жовтня 2020 р.м. Одеса Справа № 916/1910/20

Господарський суд Одеської області у складі судді Смелянець Г.Є.,

при секретарі судового засідання Ісак Д.П.

розглянувши у судовому засіданні справу № 916/1910/20

за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області

до відповідача Виробничо-комерційної фірми "ОДЕСМОДА" у формі товариства з обмеженою відповідальністю

про стягнення 50 773,97 грн., -

за участю представників:

від позивача: Нагорняк А.В., /самопредставництво/.

від відповідача: не з`явився

В С Т А Н О В И В:

Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області звернулося до господарського суду Одеської області з позовом про стягнення з Виробничо-комерційної фірми "ОДЕСМОДА" у формі товариства з обмеженою відповідальністю суми надмірно виплаченої пенсії у розмірі 50 773,97 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані видачею відповідачем довідки про заробітну плату № 77 від 15.06.2004р. з недостовірними даними, що призвело до виникнення переплати пенсії.

20.07.2020р. за вх.№18989/20 господарським судом Одеської області отримано від Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області уточнену позовну заяву, відповідно до якої позивач просить суд стягнути з Виробничо-комерційною фірмою «Одесмода» у формі товариства з обмеженою відповідальністю на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області суму надміру виплаченої пенсії у розмірі 50 773 грн. 97 коп.

27.07.2020р. господарським судом Одеської області постановлено ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду, відкриття провадження у справі, та розгляд даної справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи (явка учасників справи у судове засідання є не обов`язковою).

У судовому засіданні 12.10.2020р. позивач підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити.

Відповідач у судові засідання щодо розгляду справи по суті не з`явився та відзив на позов у встановлений судом строк не надав. При цьому, судові ухвали, які надіслані відповідачу на адресу, що зазначена у позові та Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, повернуті до суду органами поштового зв`язку із зазначенням причин повернення «адресат відсутній за вказаною адресою».

Отже, враховуючи, що господарським судом вжито всі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача про дату, час і місце розгляду судової справи, та забезпечення реалізації відповідачем своїх прав на судовий захист, в тому числі шляхом надання відповідних заяв по суті справи, господарський суд визнав за можливе вирішити справу за наявними матеріалами справи відповідно до ч. 9 ст.165 ГПК України.

На підставі ст. 240 ГПК України у судовому засіданні 12.10.2020р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача господарським судом встановлено:

На обліку в управлінні з 14.02. 2005 перебуває та отримує пенсію ОСОБА_1 на підставі особистої заяви від 04.02.2005 №2 про призначення пенсії з 14.02.2005 (пенсійна справа №84) та отримує пенсію за віком за адресою: АДРЕСА_1 .

Пенсію призначено відповідно до даних за період з 01.01.1978 - 31.12.1982 зазначених у довідці №77 від 15.06.2004, виданої Виробничо-комерційною фірмою «Одесмода» у формі товариства з обмеженою відповідальністю для призначення (перерахунку) пенсії.

Під час проведення інвентаризації пенсійних справ відповідно до порядку проведення у 2018-2019рр. інвентаризації пенсійних справ, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 03.09.2018 №19-1 «Про проведення інвентаризації пенсійних справ» довідка №77 від 15.06.2004 видана відповідачем викликала сумніви, оскільки вказані у ній суми значно перевищували заробітну плату по аналогічним посадам.

Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснило перевірку на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та п. 38 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій. Здійснено зустрічну перевірку відповідача. Перевірка стосувалася достовірності надання довідки про заробітну плату для обчислення пенсії ОСОБА_1 . За результатами перевірки складено акт №778 від 28.01.2019, яким підтвердило факт розбіжності відомостей у довідці №77 від 15.06.2004 та первинними документами. Акт перевірки зобов`язав відповідача здійснити заміну довідки, тому відповідачем надано довідку №318 від 29.01.2019.

На підставі цього, відповідач надав нову довідку «Про заробітну плату для обчислення пенсії» №318 від 29.01.2019, на підставі якої управлінням уточнено розмір пенсії ОСОБА_1 за період з 13.02.2005р. по 31.03.2019р.

В зв`язку з цим, по даній справі за період з 13.02.2005 по 31.03.2019 рр. встановлено суму, яка виплачена надміру у розмірі 50 773,97 грн. Головне управління прийняло рішення про утримання надміру виплачених сум пенсій №332 від 27.05.2019 з ОСОБА_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 23.10.2019 по справі №420/5097/19 (набрало законної сили 01.04.2020) було визнано дії Головного управління протиправними, накладено зобов`язання щодо скасування рішення Головного управління №332 від 27.05.2019. Зобов`язано виплатити кошти ОСОБА_1 утримані відповідно рішення Головного управління. Дії щодо утримання коштів визнано протиправними.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 01.04.2020р. апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області задовольнили частково, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2019 року скасовано в частині визнання дій протиправними Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України та Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1 і зменшення розміру пенсійних виплат з 01 квітня 2019 року; зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області виплатити на користь ОСОБА_1 утримані кошти на підставі здійснення перерахунку пенсії і зменшення розміру пенсійних виплат з 01 квітня 2019 року починаючи з 01 квітня 2019 року по час виконання рішення суду.

Ухвалено в цій частині постанову, якою відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в частині визнання протиправними дій Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України та Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1 і зменшення розміру пенсійних виплат з 01 квітня 2019 року; зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області виплатити утримані ОСОБА_1 кошти на підставі здійснення перерахунку пенсії і зменшення розміру пенсійних виплат з 01 квітня 2019 року починаючи з 01 квітня 2019 року по час виконання рішення суду. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

При цьому у постанові П`ятого апеляційного адміністративного суду від 01.04.2020р. у справі №420/5097/19 встановлено, що при перевірці ГУ ПФУ в Одеській області достовірності та обґрунтованості відомостей зазначених в довідці №77 від 15.06.2004р. про заробітну плату для обчислення пенсії ОСОБА_1 , яка працювала в ВК фірмі «Одесмода» у формі ТОВ встановлено, що дані цієї довідки не відповідають первинним документам, тому підлягають заміні на нову довідку №318 від 29.01.2019р., у зв`язку з чим, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області обґрунтовано, з належних підстав проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 на підставі реальних підтверджених даних про заробітну плату.

Проаналізувавши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з наступних мотивів.

Відповідно до статті 101 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (в редакції чинній станом на момент звернення позивача з позовом у даній справі) органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України підставою виникнення цивільних прав і обов`язків, у тому числі щодо відшкодування кредиторові або іншій особі збитків (шкоди), є зобов`язання, які виникають з договорів та інших правочинів або внаслідок завдання шкоди. За статтею 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати внаслідок заподіяння шкоди суб`єкту або суб`єктом господарювання.

Положеннями частини 1, 2 статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина 1 статті 16 Цивільного кодексу України).

Статтею 22 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування шкоди, потрібна наявність повного складу цивільного правопорушення, як-то: протиправна поведінка (або порушення зобов`язання); шкідливий результат такої поведінки (шкода); причинний зв`язок між протиправною поведінкою та збитками; вина правопорушника. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Загальні положення про цивільно-правову відповідальність за завдання позадоговірної майнової шкоди втілено у статті 1166 Цивільного кодексу України, у відповідності до якої, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

З огляду на положення статей 22, 1166 Цивільного кодексу України, для застосування такої міри відповідальності як відшкодування збитків потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача шкоди та збитками, вини. Відсутність будь-якої з зазначених ознак виключає настання цивільно-правової відповідальності відповідача у вигляді покладення на нього обов`язку з відшкодування збитків.

На позивача покладається обов`язок довести наявність збитків (шкоди), протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяними збитками. В свою чергу, відповідач повинен довести, що в його діях відсутня вина у заподіянні збитків.

Отже, внаслідок того, що відповідачем надано довідку про заробітну плату із недостовірними даними та позивачем на підставі цієї довідки здійснено призначення пенсії ОСОБА_1 у більшому розмірі, що призвело до виникнення збитків, господарський суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно зі ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Згідно зі ст. 78 ГПК України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Відповідно до ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Проте, відповідач не надав до суду жодних заперечень, а тим більш доказів, які спростовують встановлені вище обставини справи та доводять відсутність вини відповідача у спричинених позивачу збитках.

Таким чином, оскільки нарахування пенсії у завищеному розмірі відбулося саме з вини відповідача, працівниками якого було видано довідку з недостовірними даними, надмірно сплачені суми пенсії підлягають стягненню саме з відповідача. А отже позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240-241, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1.Позов Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області задовольнити.

2.Стягнути з Виробничо-комерційної фірми "ОДЕСМОДА" у формі товариства з обмеженою відповідальністю (65026, м. Одеса, вул. Грецька, 31, ) на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65012, м. Одеса, вул. Канатна, буд. 83, ) надмірно виплачену пенсію у розмірі 50 773 (п`ятдесят тисяч сімсот сімдесят три) грн. 97 коп. та судовий збір у розмірі 2 102 (дві тисячі сто дві) грн.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст.241 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня складання повного рішення.

Повне рішення складено 19 жовтня 2020 р.

Суддя Г.Є. Смелянець