ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.10.2020 справа № 914/176/20

За позовом: Заступника керівника Львівської місцевої прокуратури № 1, м. Львів, в інтересах держави в особі позивача: Виконавчого комітету Винниківської міської ради, м. Винники Львівської області,

до відповідача: Приватного підприємства «Медикоцентр-захід», м. Львів,

про: стягнення 282 239,13 грн. заборгованості.

Суддя Козак І.Б.

При секретарі Пришляк Ю.-М.В.

Представники:

Прокурор: Панькевич Р.В. прокурор,

від позивача: не з`явився,

від відповідача: не з`явися.

На розгляд господарського суду Львівської області Заступником керівника Львівської місцевої прокуратури № 1 в інтересах держави в особі Виконавчого комітету Винниківської міської ради подано позов до Приватного підприємства «Медикоцентр-захід» про стягнення 282 239,13 грн. заборгованості.

Ухвалою суду від 28.01.2020р. відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та судове засідання призначено на 18.02.2020р. Ухвалою суду від 18.02.2020р. задоволено клопотання відповідача та зупинено провадження у справі. 29.07.2020р. поновлено провадження у справі, підготовче судове засідання призначено на 18.08.2020р. Рух справи відображено у відповідних ухвалах суду по даній справі. Ухвалою суду від 25.09.2020р. закрито підготовче провадження, розгляд справи по суті призначено на 08.10.2020р.

Позиція прокурора.

У судовому засіданні 08.10.2020р. прокурор заявлені позовні вимоги в частині стягнення штрафних санкцій: 73395,89 грн. пені, 6399,31 грн. 3% річних та 9133, 33 грн. інфляційних втрат. Щодо стягнення суми основного боргу підтвердив сплату відповідачем повністю 193 310,60 грн. пайового внеску, що також підтверджується і матеріалами справи та самим відповідачем.

Позиція позивача.

У судове засідання 08.10.2020р. представник позивача не з`явився, подав клопотання про відкладення розгляду справи (вх.№29157/20 від 07.10.2020р.) у зв`язку з неможливістю уповноваженого представника прибути в судове засідання. У попередньому судовому засіданні позовні вимоги підтримав в частині стягнення з відповідача нарахованих штрафних санкцій. Щодо основного боргу, то подав довідку (вх.327031/20 від 16.09.2020р.), у якій підтвердив відсутність заборгованості по сплаті пайового внеску станом на 10.09.2020р. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що відповідачем у порушення умов договору про пайову участь в розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста №18 від 30.05.2018р. не здійснено повної оплати пайового внеску, внаслідок чого існує заборгованість в розмірі 193 310,60 грн. станом на дату подання позову. Крім того, прокурором та позивачем нараховано відповідачу 73395,89 грн. пені, 6399,31 грн. 3% річних та 9133, 33 грн. інфляційних втрат.

Попередній розрахунок судових витрат позивача:

- 4 233,59 грн. сплачений судовий збір.

Позиція відповідача.

Відповідач у судове засідання 08.10.2020р. не з`явився, надіслав на електронну адресу суду клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату у зв`язку з перебування адвоката Сеньківа А.І. у відрядженні.

Розглянувши клопотання представників позивача та відповідача про відкладеня розгляду цієї справи, заслухавши думку прокурора, суд відмовляє у їх задоволенні, оскільки строк розгляду цієї справи обмежений, беручи до уваги дату відкриття провадження (28.01.2020р.), розумність строків розгляду справи. Крім того, позиція відповідача викладена у клопотання про залишення позову без розгляду (вх.№24433/20 від 17.08.2020р.). У цьому клопотанні відповідач зазначив таке. Матеріалами справи підтверджується, що повідомлення про звернення до суду з позовом до ПП «Медикоцентр-захід» прокурором було надіслано Виконкому Винниківської МР 17.01.2020р., дата отримання виконавчим комітетом такого повідомлення невідома. Судовий збір за цим позовом був сплачений ще 16.01.2020р., а 22.01.2020р. прокурором був підписаний позов, який був поданий 23.01.2020р. Тобто, на думку відповідача звернення прокурора до позивача з повідомленням за два робочі дні до самого подання позову не може вважатися розумним строком на реалізації уповноваженим органом своїх повноважень на звернення з позовом до суду або врегулювання спірного питання в досудовому порядку. Відтак, враховуючи позицію Великої Палати ВСУ у справі №912/2385/18 (про відсутність розумного строку на самостійне реагування уповноваженим органом), позовну заяву у цій справі слід вважати такою, що підписана особою, яка не має права її підписувати з правовими наслідками, передбаченими п.2 ч.1 ст.226 ГПК України (залишення позову без розгляду).

У запереченні на клопотання про залишення позову без розгляду (вх.№25085/20 від 26.08.2020р.) прокурор заперечив проти аргументів відповідача повністю, просить задовольнити позов у повному обсязі.Зокрема, зазначив, що вказаний позов заявлений прокурором в інтересах держави в особі виконавчого комітету Винниківської міської ради з вищенаведених підстав, оскільки останнім не вжито ефективних та достатніх заходів по захисту майнових прав та інтересів держави, в частині своєчасної сплати пайового внеску. Більш детальне обгрунтування підстав наведено в позовній заяві. Щодо «розумності строку», про які зазначається в постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18 і на яку посилається відповідач, слід зазначити наступне. Такі строки слід рахувати з моменту коли компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави.В той же час, прокуратурою на виконання вимог ст 23 Закону України «Про прокуратуру», скеровано на адресу позивача повідомлення про звернення прокуратури до суду. Вказаною статтею передбачено, що прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. Водночас, в якій строк слід надсилати таке повідомлення в законі не зазначено, тому прокуратурою вказану статтю не порушено. Хибною є позиціявідповідача про початок відліку «розумного строку» з вказаного повідомлення. Вказаним повідомленням констатується завершення вивчення матеріалів танамір звернення до суду з відповідним позовом. Водночас, вказаному зверненню передувала переписка з приводу неналежного виконання відповідачем умов договору про пайову участь. 19.11.2019р був скерований відповідний лист відповідачу, 21.12.2019 надано інформацію у Львівську місцеву прокуратуру №1. Таким чином розумний строк слід рахувати з моменту, коли позивачу було відомо про порушення - року, як про це зазначає Велика Палата Верховного Суду у вищевказаній справі. А тому позов прокуратури заявлено в межах повноважень та з дотриманням вимог законодавства, а позовні вимоги прокуратури є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Просив відмовити у задоволенні клопотання про залишення позову без розгляду.

Обставини справи.

Рішенням Виконавчого комітету Винниківської міської ради №107 від 18.05.2018, затверджено розрахунок розміру пайової участі та графік сплати.

30.05.2018 між Виконавчим комітетом Винниківської міської ради (Сторона - 1) та Приватним підприємством «Медикоцентр-захід» (Сторона - 2) укладено договір № 148 про пайову участь в розвитку інженерно- транспортної та соціальної інфраструктури міста (надалі - договір).

Відповідно до умов договору, ПП «Медикоцентр-захід» зобов`язалось прийняти участь у розвитку інфраструктури міста Винники шляхом сплати до бюджету міста коштів при здійсненні будівництва об`єкта: багатоквартирного житлового будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями громадського призначення, підземним паркінгом на земельній ділянці по вул. Івасюка у м. Винники Львівської обл. (п.п. 1.1, 1.2 Договору).

Згідно п. 2.1. Договору, розмір та порядок сплати пайової участі визначається Стороною-1 і міститься в розрахунку, який є додатком до цього договору і невід`ємною його частиною.

Відповідно до п. 2.2, п. 2.3 Договору, Сторона-2 зобов`язується сплатити пайову участь в розмірі 790 310,16 грн. (сімсот дев`яносто тисяч триста десять гривень 16 коп.) відповідно до п.2.1. до 31.18.2018. Пайова участь сплачується Стороною-2 на розрахунковий рахунок Сторони-1.

Сторони також підписали додаток №1 до договору Розрахунок розміру пайової участі ПП «Медикоцентр-захід» у розвитку інженерної інфраструктури.

У графіку сплати пайової участі (додаток 2 до Договору), який підписаний двома сторонами договору, оплата повинна здійснюватись наступними платежами:

· червень 2018 - 113000.00 грн.,

· липень 2018 - 113000,00 грн.,

· серпень 2018 - 113000,00 грн.,

· вересень 2018-113000,00 грн.,

· жовтень 2018 - 113000,00 грн.,

· листопад 2018 -113000.00 грн.,

· грудень 2018 - 112310,16 грн.

Згідно п. 6.4. Договору, жодна із сторін не має права передавати свої права та обов`язки за договором третім особам без попередньої письмової згоди іншої сторони.

У п. 7.3. Договору передбачено, що він набирає юридичної сили з моменту підписання його сторонами та діє до повного виконання ними взятих на себе зобов`язань.

Відповідно до п. 7.6. термін дії договору - 31.12.2018р.

Сторони також підписали Додаткову угоду №1 до договору про пайову участь та Додаток №1 до додаткової угоди, в якому погодили графік сплати пайових внесків.

Листом №1176/04-21/18в від 22.11.2019р. Виконавчий комітет Винниківської МР звертався до відповідача з проханням погасити існуючу заборгованість зі сплати пайових внесків в розмірі 1963 310,16 грн.

Листом №30/04-21/09в від 13.01.2020р. Виконавчий комітет Винниківської МР повідомив заступника прокурора Львівської місцевої прокуратури №1 про заборгованість ПП «Медикоцентр-захід» зі сплати пайового внеску в розмірі 193 310,60 грн., також позивачем нараховано відповідачу 73 395,89 грн. пені, 6 399,31 грн. 3% річних та 9 133,33 грн. інфляційних втрат.

Листом №14034/106-246-вих-20 від 16.01.2020р. Львівська місцева прокуратура №1 повідомила міського голову м.Винник про звернення з позовом до суду про стягнення з ПП «Медикоцентр-захід» зі сплати пайового внеску в розмірі 193 310,60 грн., 73 395,89 грн. пені, 6 399,31 грн. 3% річних та 9 133, 33 грн. інфляційних втрат (докази надіслання є в матеріалах справи).

Після відкриття провадження у цій справі відповідачем сплачено на користь позивача суму основного боргу (решта суми пайового внеску в розмірі 193 310,60 грн.), що підтверджується платіжним дорученням №20 від 07.02.2020р. на суму 25 000,00 грн., платіжним дорученням №108 від 10.08.2020р. на суму 168 310,16 грн.

Позивачем подано довідку про відсутність заборгованості ПП «Медикоцентр-захід» зі сплати пайового внеску станом на 10.09.2020р. за договором про пайову участі від 30.05.2018р. №148.

Оцінка суду.

Для вирішення клопотання відповідача про залишення цього позову без розгляду на підставі п.2 ч.1 ст.226 ГПК України, суд зазначає, що спочатку необхідно дослідити наявність підстав для звернення прокурора з позовом у цій справі.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 53 ГПК України, у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Частиною 4 ст. 53 ГПК України встановлено, що прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Частиною 1 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» встановлено, що представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 цього ж Закону, прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Як вбачається із змісту позовної заяви, пояснень, викладених у листі Львівської місцевої прокуратури №1, та доданих матеріалів , підставою для звернення прокуратури з позовом до суду являється порушення економічних інтересів держави внаслідок ненадходження до державного бюджету коштів у вигляді пайових внесків у розвиток інфраструктури, невжиття уповноваженим органом Винниківською міською радою заходів, спрямованих на судове врегулювання спору щодо стягнення заборгованості за договором про пайову участь в розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста. Прокуратурою приєднано до матеріалів справи лист Виконавчого комітету Винниківської міської ради №30/04-21/09в від 13.01.2020, яким у відповідь на усне звернення прокурора, повідомлено що з метою виконання владних повноважень від імені виконкому були направлені листи боржникам (в т.ч. і ПП «Медикоцентр-захід») з проханням погасити заборгованість зі сплати пайових внесків.

Велика Палата Верховного Суду у висновках, викладених у постанові від 26.05.2020 по справі №912/2385/18 зазначила (пункти 76-81), що відповідно до частини третьої статті 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює компетентний орган; 2) у разі відсутності такого органу.

Бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Прокурор, звертаючись до суду з позовом, повинен обґрунтувати та довести бездіяльність компетентного органу.

Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.

Тобто, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.

Окрему увагу відповідача суд звертає на факт тривалої несплати підприємством пайового внеску і лише після звернення прокурора з позовом до суду заборгованість була погашена. Аргументація відповідача щодо недотримання прокурором «розумного строку» на реагування уповноваженого органу для вирішення питання зі стягнення коштів не спростовує факту невиконання ПП «Медикоцентр-захід» своїх обов`язків в частині належної та вчасної сплати пайових внесків відповідно до умов укладеного договору, при цьому підтверджує пасивність позивача у вирішенні цього питання. З огляду на наведене, беручи до уваги правову позицію Великої Палати Верховного Суду, суд визнає обґрунтованими аргументи прокурора про наявність у нього підстав для звернення із позовом до суду з метою захисту інтересів держави в особі органу уповноваженого здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах - Виконавчого комітету Винниківської міської ради. Зазначене є підставою для відмови відповідачу у задоволенні клопотання про залишення цього позову без розгляду.

Відповідно до ч. 3 ст.179 ГК України, укладення господарського договору є обов`язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов`язком для суб`єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов`язковості укладення договору для певних категорій суб`єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (яка була чинною на дату укладання договору), порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту встановлюють органи місцевого самоврядування відповідно до цього Закону. Замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобов`язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. Пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту полягає у перерахуванні замовником до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури.

Прикінцевими та перехідними положеннями Закону України від 20.09.2019 р. N 132-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні»(яким серед іншого виключено ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності») визначено, що Договори про сплату пайової участі, укладені до 1 січня 2020 року, є дійсними та продовжують свою дію до моменту їх повного виконання (закон в цій частині набрав чинності з 1 січня 2020 року).

Згідно з підпунктом 5 пункту а) ст. 28 Закону України «Про місцеве самоврядування України» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить залучення на договірних засадах коштів підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності, розташованих на відповідній території, та коштів населення, а також бюджетних коштів на будівництво, розширення, ремонт і утримання на пайових засадах об`єктів соціальної і виробничої інфраструктури та на заходи щодо охорони навколишнього природного середовища.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов`язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об`єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.

Рішенням Винниківської міської ради м. Львова № 424 від 15.07.2016 р. затверджено Положення про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Винники, згідно додатку №1, та Типовий договір про пайову участь в розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Винники, згідно додатку №2.

Пунктом 2 розділу І Положення визначено, що пайова участь це участь (внесок) замовника у створенні і розвитку соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури міста, що полягає у перерахуванні останнім до прийняття об`єкта будівництва (реконструкції) в експлуатацію до міського бюджету коштів без урахування ПДВ для створення і розвитку зазначеної інфраструктури.

Згідно п. 2 розділу VII Положення, розрахунок розміру пайової участі проводиться відділом містобудування та управління ресурсами та затверджується виконавчим комітетом Винниківської міської ради.

Згідно з п. 1 розділу VIII Положення, пайовий внесок сплачується на підставі договору між Виконавчим комітетом Винниківської міської ради та забудовником (інвестором).

Відповідно до статті ст. 526 ЦК України, ст. 193 ГК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства, а при відсутності таких вказівок відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно із ст. 509 ЦК України зобов`язання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Стаття 599 ЦК України вказує на те, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Укладений 30.05.2018 р. між позивачем та відповідачем договір про пайову участь в розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста №148 є підставою для виникнення у відповідача зобов`язання щодо сплати пайової участі (внесків) у створення і розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м.Винники, шляхом сплати до бюджету міста пайового внеску. Матеріалами справи підтверджується часткова сплата пайового внеску та існування заборгованості зі сплати в розмірі 193 310,60 грн. Після звернення прокурора з позовом до суду відповідач сплатив 193 310,60 грн., що ним визнається та підтверджується матеріалами справи.

В силу п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Закриття провадження у зв`язку з відсутністю предмета спору відбувається, зокрема, у випадку сплати суми боргу боржником.

За таких обставин, оскільки відповідачем сплачено позивачеві суму основного боргу у розмірі 193 310,60 грн., провадження у справі в цій частині підлягає закриттю на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

В силу положень статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі ст.625 ЦК України позивач правомірно нарахував відповідачу 6399,31 грн. 3% річних, 9 133,33 грн. інфляційних втрат, які підлягають задоволенню в повному обсязі.

Також, позивач нарахував відповідачу 73 395,89 грн. пені.

Суд, перевіривши розрахунки позивача щодо стягнення пені, зазначає, що зазначена вимога підлягають задоволенню частково в розмірі 69 875,60 грн. пені, оскільки в період нарахування пені не включаються дати сплати відповідачем суми боргу.

В задоволенні решти позовних вимог суд відмовляє за їх безпідставністю.

Судові витрати.

Судовий збір, сплачений прокуратурою згідно з платіжним дорученням №47 від 16.01.2020 р. в розмірі 4233,59 грн., покладається на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог в розмірі 4180,78 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 129, 219-221, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Провадження у справі № 914/176/20 в частині стягнення 193 310,60 грн. закрити.

2. Позов задоволити частково.

3. Стягнути з Приватного підприємства «Медикоцентр-захід» (адреса: 79018, м. Львів, вул.Стороженка, 12, ) на користь Виконавчого комітету Винниківської міської ради (адреса: 79495, м. Винники, вул.Галицька,20, ) 6399,31 грн. 3% річних, 9 133,33 грн. інфляційних втрат, 69 875,60 грн. пені.

4. Стягнути з Приватного підприємства «Медикоцентр-захід» (адреса: 79018, м. Львів, вул.Стороженка, 12, ) на користь Прокуратури Львівської області (адреса: 79005, м. Львів, пр.Шевченка, 15/17, ) 4180,78 грн. судового збору.

5. В задоволенні решти позовних вимог відмовити

6. Відповідно до ч. 1 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

7. Апеляційну скаргу на рішення суду можна подати в порядку, визначеному Господарським процесуальним кодексом України.

8. Інформацію у справі, яка розглядається, можна отримати за такою веб-адресою: http://lv.arbitr.gov.ua.

Повний текст рішення складено та підписано 19.10.2020р

Суддя І.Б. Козак