ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
веб-адреса:://od.arbitr.gov.ua
_____________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"15" жовтня 2020 р.м. Одеса Справа № 916/755/20

Господарський суд Одеської області у складі судді Степанової Л.В.

при секретарі судового засідання Тарасенко Ю.Г.

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився;

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАГРОКОМ» до відповідача ОСОБА_1 за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Фізичної особи - підприємця Осадчого Івана Володимировича про стягнення 225237,01грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «УКРАГРОКОМ» звернулося до Господарського суду Одеської області з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення 225237,01грн.

В обґрунтування позовних вимог Товариство з обмеженою відповідальністю «УКРАГРОКОМ» посилається на укладений між сторонами договір поруки №Пд141319/03/П2 від 14.03.2019р. за яким ОСОБА_1 є поручителем за зобов`язаннями за договором поставки №Пд140319/03 від 14.03.2019р. укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю «УКРАГРОКОМ» та Фізичною особою - підприємцем Осадчим Іваном Володимировичем.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 30.03.2020р. відкрито провадження у справі №916/755/20, ухвалено справу розглядати за правилами загального позовного провадження, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Фізичну особу - підприємця Осадчого Івана Володимировича та призначено підготовче засідання на 28.04.2020р. о 11:00.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020р. №211, Розпорядженням голови Одеської міської ради №218 від 15.03.2020р., рішенням зборів суддів Господарського суду Одеської області від 16.03.2020р., оформленим протоколом №916-3/2020, яким для забезпечення належної роботи в умовах спалаху гострої респіраторної хвороби COVID-19 було рекомендовано суддям Господарського суду Одеської області у період дії карантину з 17.03.2020р. по 03.04.2020р. включно перенести судові засідання за межі вказаного строку.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2020р. №239 внесено зміни до Постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020р. №211 зокрема продовжено дії карантину до 24.04.2020р.

У подальшому Постановою Кабінету Міністрів України від 22.04.2020р. №291 внесено зміни до Постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020р. №211 зокрема продовжено дію карантину до 11.05.2020р.

В засідання суду від 28.04.2020р. представники сторін не з`явилися.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 28.04.2020р. було відкладено підготовче засідання на 14.05.2020р. о 11:00 та повідомлено учасників справи про дату та час судового засідання.

В підготовчому засіданні від 14.05.2020р. було оголошено про відкладення підготовчого засідання на 01.06.2020р. о 10:30, про що зазначено у протоколі судового засідання.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 14.05.2020р. повідомлено учасників справи про дату та час судового засідання.

У зв`язку із технічною неможливістю проведення судового засідання 01.06.2020р. о 10:30 в режимі відеоконференції, про що складено відповідний акт, неявку в засідання представників сторін, ухвалою суду від 01.06.2020р. було відкладено підготовче засідання на 30.06.2020р. о 10:40 та повідомлено учасників справи про дату та час судового засідання.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 30.06.2020р. закрито підготовче провадження у справі №916/755/20, справу призначено до розгляду по суті на 23.07.2020р. о 11:40 та повідомлено учасників справи про дату та час судового засідання.

У зв`язку із технічною неможливістю проведення судового засідання 23.07.2020р. о 11:40 в режимі відеоконференції, про що складено відповідний акт, неявку в засідання представників сторін, ухвалою суду від 23.07.2020р. було відкладено судове засідання на 10.08.2020р. о 12:20 та повідомлено учасників справи про дату та час судового засідання.

В судовому засіданні від 10.08.2020р. було оголошено перерву на 09.09.2020р. о 12:30, про що зазанчено в протколі судового засідання.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 10.08.2020р. повідомлено учасників справи про дату та час судового засідання.

10.08.2020р. за вх.суду№2399/20 ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги.

В обґрунтування позовних вимог третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги ОСОБА_2 посилається на порушення його прав.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 17.08.2020р. позовну заява третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги ОСОБА_2 повернуто заявнику.

У зв`язку із перебуванням судді Степанової Л.В. на лікарняному з 02.09.2020р., судове засідання 09.09.2020р. о 12:30 не відбулося.

Враховуючи повернення судді Степанової Л.В. з лікарняного

Враховуючи повернення судді Степанової Л.В. з лікарняного, ухвалою суду від 22.09.2020р. справу №916/755/20 призначено до розгляду на 15.10.2020р. о 12:30 та повідомлено учасників справи про дату та час судового засідання.

У судовому засіданні від 15.10.2020р. було оголошено вступну та резолютивну частину рішення по справі №916/755/20.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

14.03.2019р. між Товариством з обмеженою відповідальністю „Украгроком" (позивач, Продавець) та Фізичною особою-підприємцем Осадчим Іваном Володимировичем (третя особа, Покупець) було укладено договір поставки № Пд140319/03 на умовах товарного кредиту (далі договір поставки), відповідно до умов якого Продавець зобов`язується в порядку та на умовах, визначених у цьому договорі передати у власність Покупця (поставити) товар (насіння, добрива з мікроелементами для позакореневого підживлення, засоби захисту рослин), а Покупець зобов`язується в порядку та на умовах, визначених у цьому договорі, прийняти та оплатити його вартість.

Пунктом 1.2. договору поставки передбачено, що найменування товару, його кількість, терміни поставки та оплати, базис поставки (місце передачі покупцю) визначені у специфікаціях до цього Договору, які є його невід`ємною частиною. Ціна за одиницю товару та його загальна ціна, яку має сплатити покупець, визначається специфікаціями (додатками) до цього договору, з урахуванням вимог щодо цього, викладених в тексті самого договору (розділ 2). Продавець має право достроково виконати свої зобов`язання щодо поставки товару.

Згідно п. 2.1. договору поставки ціна товару (в т.ч. за одиницю товару), умови та витрати на доставку вказуються сторонами у специфікаціях, що є невід`ємною частиною цього Договору. Сплата ціни товару покупцем здійснюється у гривнях України. Сторони можуть визначити в специфікації грошовий еквівалент ціни товару в іноземній валюті - у доларах США (Євро), по курсу продажу (ASK) долару США (Євро) за гривню, що склався на міжбанківському валютному ринку України на банківський день, що передує даті підписання специфікації, збільшеному на кількість процентів, що вказана у специфікації (якщо збільшення передбачено специфікацією).

Згідно п. 2.5. договору поставки оплата товару проводиться в терміни, які вказані в Специфікаціях до договору поставки.

Відповідно до п. 5.2. договору поставки, сторони досягли згоди, що за порушення строків (термінів) платежів Покупець сплачує на користь Продавця штраф у розмірі 25% від суми несплаченого платежу та пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від простроченої суми за кожен день прострочення.

Відповідно до п. 5.3. договору поставки, у випадку прострочення Покупцем платежу, Покупець на вимогу Продавця сплачує останньому 30 відсотків річних від простроченої суми.

Сторонами було узгоджено наступні Специфікації: Специфікація №1 від 14.03.2019р. на суму 93600,00грн., Специфікація №2 від 14.03.2019р. на суму 17138,00грн., Специфікація №3 від 14.03.2019р. на суму 22185,20грн., Специфікація №4 від 02.05.2019р. на суму 14400,00грн., Специфікація №5 від 31.05.2019р. на суму 22400,00грн., Специфікація №6 від 31.05.2019р. на суму 11000,00грн.

Як вказує позивач, на виконання умов договору поставки він поставив третій особі товар у кількості та асортименті, згідно запитів Покупця, що підтверджується підписаними сторонами видатковими накладними №Пд000084 від 05.04.2019р. на суму 93600,00грн., №Пд000185 від 20.05.2019р. на суму 17138,00грн., №Пд000186 від 20.05.2019р. на суму 22185,20грн., №Пд000010 від 02.05.2019р. на суму 14400,00грн., №Пд000006 від 04.06.2019р. на суму 22400,00грн., №Пд000007 від 04.06.2019р. на суму 11000,00грн. Таким чином, здійснивши поставку у строки, визначені вищезазначеними Специфікаціями до договору поставки, позивач виконав у повному обсязі свої зобов`язання за договором поставки.

Позивач вказує, що Специфікаціями встановлені наступні строки оплати товару:

Специфікацією №1 від 14.03.2019р. на суму 93600,00грн. встановлено строк попередньої оплати 20.03.2019р. у розмірі 10%, 30.10.2019р. 90%.

Специфікацією №2 від 14.03.2019р. на суму 17138,00грн. встановлено строк попередньої оплати 16.05.2019р. у розмірі 10%, 30.10.2019р. 90%.

Специфікацією №3 від 14.03.2019р. на суму 22185,20грн. встановлено строк попередньої оплати 16.05.2019р. у розмірі 10%, 30.10.2019р. 90%.

Специфікацією №4 від 02.05.2019р. на суму 14400,00грн. встановлено строк попередньої оплати 03.05.2019р. у розмірі 10%, 30.10.2019р. 90%.

Специфікацією №5 від 31.05.2019р. на суму 22400,00грн. встановлено строк попередньої оплати 04.06.2019р. у розмірі 10%, 30.10.2019р. 90%.

Специфікацією №6 від 31.05.2019р. на суму 11000,00грн. встановлено строк попередньої оплати 04.06.2019р. у розмірі 10%, 30.10.2019р. 90%.

Як зазначає позивач, Боржник здійснив попередню оплату у розмірі 25440,00 грн. відповідно до виписок банку 20.03.2019р. - 9400,00грн., 20.05.2019р. - 3450,00грн., 20.05.2019р. - 4450,00грн., 02.05.2019р. - 1440,00грн., 04.06.2019р. - 4500,00грн., 04.06.2019р. - 2200,00грн. Строк оплати неоплаченої частини товару, що був відвантажений, настав 30.10.2019р., проте ФОП Осадчий І.В. не виконав своє зобов`язання у визначений договором поставки строк. Таким чином, станом на 20.03.2020р. невиконані зобов`язання ФОП Осадчий І.В. перед ТОВ «Украгроком» по оплаті товару за договором поставки складають 155283,20грн.

Позивач зазначає, що ФОП Осадчий І.В. порушив свої зобов`язання за договором поставки та у строк, встановлений договором поставки не здійснив оплату вартості отриманого товару, а Позивач, здійснивши поставку у обсягах і у строки, визначені у Специфікаціях, виконав у повному обсязі свої зобов`язання за договором поставки та набув права вимоги по виконанню зобов`язань з оплати до ФОП Осадчий І.В.

Як вказує позивач, зобов`язання ФОП Осадчий І.В. за договору поставки було забезпечено договором поруки №ПД141319/03/П2 від 14.03.2019р. (далі договір поруки) укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю «Украгроком», ОСОБА_1 (відповідач, Поручитель) та Фізичною особою-підприємцем Осадчим Іваном Володимировичем відповідно до умов якого ОСОБА_1 , як Поручитель, взяла на себе зобов`язання відповідати за повне та своєчасне виконання ФОП Осадчий І.В. його грошових зобов`язань перед ТОВ «Украгроком» за договором поставки № Пд140319/03 на умовах товарного кредиту від 14.03.2019р. в повному обсязі таких зобов`язань, розмір яких визначено пунктом 2.2. договору поруки.

Згідно п. 2.1. договору поруки порукою за цим договором забезпечуються вимоги Кредитора щодо сплати боржником кожного і всіх його грошових зобов`язань у такому розмірі, у такій валюті, у такий строк і в такому порядку, як встановлено у договорі поставки. Порукою забезпечуються вимоги Кредитора щодо сплати сум вартості товару, який був поставлений (з урахуванням можливих випадків їх збільшення в порядку визначеними договорами), сум нарахованих процентів, неустойки та можливих збитків за договором поставки.

Поручитель відповідає перед Кредитором у тому ж обсязі, що і Боржник, включаючи сплату основного боргу. Поручитель також несе відповідальність перед Кредитором за сплату процентів за прострочення виконання грошового зобов`язання, неустойки, відшкодування збитків (п.2.3. договору поруки).

Відповідно до п. 3.1. договору поруки у випадку невиконання Боржником грошових зобов`язань перед Кредитором за договором поставки, Кредитор має право протягом строку дії договору поруки звернутись до Поручителя з вимогою про виконання грошових зобов`язань у повному обсязі чи в частині незалежно від наявності судового позову до Боржника або виконавчого провадження щодо стягнення з Боржника грошових зобов`язань за рішенням.

Згідно п. 3.2. договору поруки Поручитель приймає на себе зобов`язання, у невиконання Боржником грошових зобов`язань перед Кредитором за договором поруки, здійснити виконання грошових зобов`язань в обсязі, заявленому Кредитором, протягом 3 робочих днів з дати отримання відповідної письмової вимоги Кредитора.

Відповідно до п. 3.4. договору поруки обов`язок Поручителя виконати грошові зобов`язання виникає при отриманні від Кредитора відповідної письмової вимоги. Така вимога вважається отриманою Поручителем у момент, коли Кредитор надіслав її поштою рекомендованим листом або кур`єром) за адресою, вказаною в договорі.

Відповідно до п. 7.2. договору поруки зміни та доповнення до цього договору вважаються його невід`ємною частиною, якщо вони укладені у письмовій формі та підписані належним чином уповноваженими представниками сторін.

До договору поруки сторонами було укладено низку додаткових угод, якими доповнено п.2.2. договору поруки, а саме: додаткову угоду №1 від 20.03.2019р. (Специфікація №1 від 14.03.2019р. на суму 84240,00грн.), додаткову угоду №2 (Специфікація №2 від 14.03.2019р. на суму 13710,40грн.), додаткову угоду №3 від 14.05.2019р. (Специфікація №3 від 14.03.2019р. на суму 17748,16грн.), додаткову угоду №4 від 02.05.2019р. (Специфікація №4 від 02.05.2019р. на суму 12960,00грн.), додаткову угоду №5 від 04.06.2019р. (Специфікація №5 від 31.05.2019р. на суму 17920,00грн.), додаткову угоду №6 від 31.05.2019р. (Специфікація №6 від 31.05.2019р. на суму 8800,00грн.).

Як зазначає позивач, розмір грошових зобов`язань ФОП Осадчого І.В. за Специфікаціями №1 - №6 до договору поставки забезпечених порукою ОСОБА_1 , відповідно до п.2.2. договору поруки (з урахуванням додаткових угод), становить 155283,20грн. Строк виконання зазначених грошових зобов`язань наступив 30.10.2019р. Станом на 30.10.2019р. (строк виконання зобов`язань) Боржник не виконав свої зобов`язання перед Кредитором. Виходячи із вищенаведеного, враховуючи порушення Боржником строків (термінів) виконання зобов`язань, станом на 26.11.2019р. заборгованість ФОП Осадчого І.В. перед ТОВ «Украгроком» за договором поставки (в тому числі заборгованість за отриманий та неоплачений товар, штраф, пеня та 30% річних від простроченої суми за весь період прострочення) становила 200851,37грн. 27.11.2019р. ТОВ «Украгроком» на виконання умов договору поруки направлено на адресу Осадчої І.Ф. письмову вимогу №26-11/19-01 від 26.11.2019р. про сплату існуючої заборгованості ФОП Осадчий І.В. у визначений п.п. 3.2.. 3.4. договору поруки строк у розмірі 200 851,37грн. у тому числі за отриманий товар у розмірі 155283,20грн., штраф у сумі 38820,80грн., пеня у сумі 3428,99грн. 30% річних у сумі 3318,38грн. Проте Осадчою І.Ф. письмову вимогу №26-11/19-01 від 26.11.2019р. ТОВ Украгроком» залишено без відповіді та без задоволення, а вказану заборгованість не сплачено. Виходячи із вищенаведеного, станом на 12.03.2020р. заборгованість ФОП Осадчого І.В. перед ТОВ «Украгроком» за договором поставки становить 225237,01грн. у тому числі заборгованість за отриманий та неоплачений товар у розмірі 155283,20грн., штраф у розмірі 25% від суми заборгованості 38820,80грн., пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від простроченої суми за кожен день прострочення 14688,77грн., 30% річних від простроченої суми за весь період прострочення 6444,23грн.

Як вказує позивач, на виконання умов договору поруки 12.03.2020р. ТОВ «Украгроком» вдруге направлено на адресу Осадчої І.Ф. письмову вимогу №12-03/20-02 від 12.03.2020р. про сплату існуючої заборгованості ФОП Осадчий І.В. у сумі 200 851,37грн. у тому числі за отриманий товар у розмірі 155283,20грн., штраф у сумі 38820,80грн., пеня у сумі 3428,99грн. 30% річних у сумі 3318,38грн. Проте станом на 20.03.2020р. ОСОБА_1 письмову вимогу №12-03/20-02 від 12.03.2020р. ТОВ «Украгроком» також залишено без відповіді та без задоволення, а вказану заборгованість не сплачено. З урахуванням того, що станом на день подання позовної заяви ані ФОП Осадчий І.В., ані ОСОБА_1 заборгованість не погашено, з огляду на заявлену ТОВ «Украгроком» до ОСОБА_1 вимогу та невиконання останньою своїх зобов`язань за договором поруки у ТОВ «Украгроком» виникла необхідність у зверненні до суду із вимогами до поручителя про стягнення заборгованості.

Враховуючи викладене, позивача просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі та стягнути з відповідача 155283,20грн. основного боргу, 38820,80грн. штрафу, 14688,77грн. пені, 16444,23грн. 30% річних.

Відповідач в засідання суду не з`явився, відзиву на позов не надав, своїм правом на захист с не скористався.

Третя особа в засідання суду не з`явилася, письмових пояснень до суду не надано.

Враховуючи викладене,справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши наявні докази у сукупності та надавши їм відповідну правову оцінку, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до частини 1, 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення , зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 175 Господарського процесуального кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею 712 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Як вбачається з матеріалів справи, 14.03.2019р. між позивачем та третьою особою було укладено договір поставки №Пд140319/03 на умовах товарного кредиту за яким позивач зобов`язався в порядку та на умовах, визначених у цьому договорі передати у власність третьої особи товар (насіння, добрива з мікроелементами для позакореневого підживлення, засоби захисту рослин), а третя особа зобов`язалася в порядку та на умовах, визначених у цьому договорі, прийняти та оплатити його вартість.

На виконання умов договору поставки позивач поставив третій особі товар у кількості та асортименті, що підтверджується підписаними сторонами видатковими накладними №Пд000084 від 05.04.2019р. на суму 93600,00грн., №Пд000185 від 20.05.2019р. на суму 17138,00грн., №Пд000186 від 20.05.2019р. на суму 22185,20грн., №Пд000010 від 02.05.2019р. на суму 14400,00грн., №Пд000006 від 04.06.2019р. на суму 22400,00грн., №Пд000007 від 04.06.2019р. на суму 11000,00грн.

Таким чином, здійснивши поставку у строки, визначені вищезазначеними Специфікаціями до договору поставки, позивач виконав у повному обсязі свої зобов`язання за договором поставки.

Специфікаціями встановлені наступні строки оплати товару:

Специфікацією №1 від 14.03.2019р. на суму 93600,00грн. встановлено строк попередньої оплати 20.03.2019р. у розмірі 10%, 30.10.2019р. 90%.

Специфікацією №2 від 14.03.2019р. на суму 17138,00грн. встановлено строк попередньої оплати 16.05.2019р. у розмірі 10%, 30.10.2019р. 90%.

Специфікацією №3 від 14.03.2019р. на суму 22185,20грн. встановлено строк попередньої оплати 16.05.2019р. у розмірі 10%, 30.10.2019р. 90%.

Специфікацією №4 від 02.05.2019р. на суму 14400,00грн. встановлено строк попередньої оплати 03.05.2019р. у розмірі 10%, 30.10.2019р. 90%.

Специфікацією №5 від 31.05.2019р. на суму 22400,00грн. встановлено строк попередньої оплати 04.06.2019р. у розмірі 10%, 30.10.2019р. 90%.

Специфікацією №6 від 31.05.2019р. на суму 11000,00грн. встановлено строк попередньої оплати 04.06.2019р. у розмірі 10%, 30.10.2019р. 90%.

ФОП Осадчий І.В. здійснив попередню оплату у розмірі 25440,00 грн. відповідно до виписок банку 20.03.2019р. - 9400,00грн., 20.05.2019р. - 3450,00грн., 20.05.2019р. - 4450,00грн., 02.05.2019р. - 1440,00грн., 04.06.2019р. - 4500,00грн., 04.06.2019р. - 2200,00грн.

Строк оплати неоплаченої частини товару, що був відвантажений, настав 30.10.2019р., проте ФОП Осадчий І.В. не виконав своє зобов`язання у визначений договором поставки строк.

Таким чином, станом на 20.03.2020р. невиконані зобов`язання ФОП Осадчий І.В. перед ТОВ «Украгроком» по оплаті товару за договором поставки складають 155283,20грн.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно до ст. 193 Господарського кодексу України, яка цілком кореспондується зі ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Станом на день розгляду справи ФОП Осадчий І.В. доказів оплати залишку вартості отриманого товару у сумі 155283,20грн. не надав.

Судом встановлено, що 14.03.2020р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Украгроком», ОСОБА_1 (відповідач, Поручитель) та Фізичною особою-підприємцем Осадчим Іваном Володимировичем було укладено договір поруки №ПД141319/03/П2 від 14.03.2019р. відповідно до умов якого відповідач, як Поручитель, взяв на себе зобов`язання відповідати за повне та своєчасне виконання ФОП Осадчий І.В. його грошових зобов`язань перед ТОВ «Украгроком» за договором поставки №Пд140319/03 на умовах товарного кредиту від 14.03.2019р. в повному обсязі таких зобов`язань, розмір яких визначено пунктом 2.2. договору поруки.

Відповідно до ст.ст. 553, 554 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб. У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Статтею 555 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі одержання вимоги кредитора поручитель зобов`язаний повідомити про це боржника, а в разі пред`явлення до нього позову - подати клопотання про залучення боржника до участі у справі.

Як встановлено судом, 27.11.2019р. ТОВ «Украгроком» на виконання умов договору поруки направлено на адресу Осадчої І.Ф. письмову вимогу №26-11/19-01 від 26.11.2019р. про сплату існуючої заборгованості ФОП Осадчий І.В. у визначений п.п. 3.2.. 3.4. договору поруки строк у розмірі 200 851,37грн. у тому числі за отриманий товар у розмірі 155283,20грн., штраф у сумі 38820,80грн., пеня у сумі 3428,99грн. 30% річних у сумі 3318,38грн. Проте Осадчою І.Ф. письмову вимогу №26-11/19-01 від 26.11.2019р. ТОВ Украгроком» залишено без відповіді та без задоволення, а вказану заборгованість не сплачено. 12.03.2020р. ТОВ «Украгроком» вдруге направлено на адресу Осадчої І.Ф. письмову вимогу №12-03/20-02 від 12.03.2020р. про сплату існуючої заборгованості ФОП Осадчий І.В. у сумі 200 851,37грн. у тому числі за отриманий товар у розмірі 155283,20грн., штраф у сумі 38820,80грн., пеня у сумі 3428,99грн. 30% річних у сумі 3318,38грн. Проте станом на 20.03.2020р. ОСОБА_1 письмову вимогу №12-03/20-02 від 12.03.2020р. ТОВ «Украгроком» також залишено без відповіді та без задоволення, а вказану заборгованість не сплачено.

Станом на день розгляду справи, поручителем грошові зобов`язання з оплати поставленого за договором поставки забезпечені договором поруки у сумі 155283,20грн. не виконані у зв`язку з чим вимоги позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості з оплати поставленого товару у сумі 155283,20грн. підлягають задоволенню у повному обсязі.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача 38820,80грн. штрафу, 14688,77грн. пені слід зазначити наступне.

Згідно з п. 3 ч. 1ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Приписами ст. 549 Цивільного кодексу України унормовано, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (частина 2 статті 551 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Частинами 2 і 4 статті 231 Господарського кодексу передбачено, що у разі якщо порушено господарське зобов`язання, в якому хоча б одна сторона є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов`язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов`язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах: за порушення строків виконання зобов`язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад 30 днів додатково стягується штраф у розмірі 7 відсотків вказаної вартості. Розмір штрафних санкцій встановлюється законом, а в разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договором розмірі. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або в певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Такий вид забезпечення виконання зобов`язання як пеня та її розмір встановлено частиною 3 статті 549 Цивільного кодексу України, частиною 6 статті 231 Господарського кодексу України та статтями 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", а право встановити у договорі розмір та порядок нарахування штрафу надано сторонам частиною 4 статті 231 Господарського кодексу України. Можливість одночасного стягнення пені та штрафу за порушення окремих видів господарських зобов`язань передбачено частиною 2 статті 231 Господарського кодексу України. При цьому в інших випадках порушення виконання господарських зобов`язань чинне законодавство не встановлює для учасників господарських відносин обмежень передбачати в договорі можливість одночасного стягнення пені та штрафу, що узгоджується зі свободою договору, встановленою статтею 627 ЦК України, тобто коли сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За таких обставин, суд вважає, що одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання за договором, штрафу та пені не суперечить статті 61 Конституції України, оскільки згідно зі статтею 549 Цивільного кодексу України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до статті 230 Господарського кодексу України - видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій (наведена правова позиція викладена зокрема у постанові Верховного Суду від 02.04.2019р. у справі №917/194/18).

Відповідно до п. 5.2. договору поставки, сторони досягли згоди, що за порушення строків (термінів) платежів Покупець сплачує на користь Продавця штраф у розмірі 25% від суми несплаченого платежу та пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від простроченої суми за кожен день прострочення.

Поручитель відповідає перед Кредитором у тому ж обсязі, що і Боржник, включаючи сплату основного боргу. Поручитель також несе відповідальність перед Кредитором за сплату процентів за прострочення виконання грошового зобов`язання, неустойки, відшкодування збитків (п.2.3. договору поруки).

Зазначені пункти договорів поставки та поруки відповідачем та третьою особою не оспорюються, в зв`язку з чим в силу вимог статті 204 Цивільного кодексу України презюмується правомірність вказаних правочинів.

Суд, перевіривши наданий позивачем розрахунок штрафу у сумі 38820,80грн. у розмірі 25% від суми заборгованості у розмірі 155283,20грн., вважає його вірним та зазначає, що стягненню з відповідача підлягає штраф у сумі 38820,80грн.

Суд, перевіривши наданий позивачем розрахунок пені у сумі 14688,77грн. зазначає, що позивачем невірно підрахована кінцева сума за всі періоди, судом було підраховано всі суми пені зазначені позивачем та встановлено, що кінцева сума складає 15230,54грн.

Судом здійснено власний розрахунок пені за яким сума пені за зазначені позивачем періоди становить 15219,77грн.

Однак, враховуючи, що позивачем заявлено суму пені у розмірі 14688,77грн., суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача пені саме у сумі заявленої позивачем у розмірі 14688,77грн.

Щодо стягнення з відповідача 16444,23грн. 30% річних слід зазначити наступне.

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Умовами договору поставки, а саме п. 5.3. сторони встановили, що у випадку прострочення Покупцем платежу, Покупець на вимогу Продавця сплачує останньому 30 відсотків річних від простроченої суми.

Суд, перевіривши наданий позивачем розрахунок 30% річних у сумі 16444,23грн. зазначає, що позивачем невірно підрахована кінцева сума за всі періоди, судом було підраховано всі суми 30% річних зазначені позивачем та встановлено, що кінцева сума складає 17102,44грн.

Судом здійснено власний розрахунок 30% річних за яким сума 30% річних за зазначені позивачем періоди становить 17090,95грн.

Однак, враховуючи, що позивачем заявлено суму 30% у розмірі 16444,23грн., суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача 30% річних саме у сумі заявленої позивачем у розмірі 16444,23грн.

Відповідно до ст. 3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є зокрема справедливість, добросовісність та розумність.

Згідно ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За таких обставин, приймаючи до уваги вищенаведене, а також оцінюючи надані документальні докази в їх сукупності, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАГРОКОМ» до відповідача ОСОБА_1 за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Фізичної особи - підприємця Осадчого Івана Володимировича про стягнення 225237,01грн. у тому числі 155283,20грн. основного боргу, 38820,80грн. штрафу, 14688,77грн. пені, 16444,23грн. 30% річних, обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати по сплаті судового збору у сумі 3378,56грн. покласти на відповідача відповідно до ст.. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 79, 86, 129, ст.ст. 232-241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАГРОКОМ» до відповідача ОСОБА_1 за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Фізичної особи - підприємця Осадчого Івана Володимировича про стягнення 225237,01грн. задовольнити у повному обсязі.

2. Стягнути з Осадчої Ірини Федорівни ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАГРОКОМ» (02099, м. Київ, вул. Бориспільська, 7, поштова адреса: 03039, м. Київ, вул. Голосіївська, 7, корп. 2, офіс 5/1, ) 155283,20грн. основного боргу, 38820,80грн. штрафу, 14688,77грн. пені, 16444,23грн. 30% річних, 3378,56грн. судового збору.

Наказ видати згідно зі ст. 327 ГПК України.

Повне рішення складено 20 жовтня 2020 р.

Відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.В. Степанова