РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

12.10.2020Справа № 910/10377/20

За позовом Приватного підприємства "Стальстройінвест"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробнича компанія

"Стальінвест"

про стягнення 82 968, 04 грн.

Суддя Зеленіна Н.І.

Без виклику сторін.

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "Стальстройінвест" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробнича компанія "Стальінвест" про стягнення 82 968, 04 грн, з яких: 82 060 грн - основний борг; 726,43 грн - пеня; 181,61 грн - 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за Договором поставки від 01.06.2020 року №291/20.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 21.07.2020 відкрив провадження у справі № 910/10377/20 за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи за наявними у справі матеріалами; визначив сторонам строк для реалізації процесуальних прав.

07.08.2020 р. від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

З 28.09.2020 р. по 09.10.2020 р. суддя Зеленіна Н.І. перебувала у відпустці.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, Господарський суд встановив наступне.

01.06.2020 між Приватним підприємством "Стальстройінвест" (надалі - позивач, покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Виробнича компанія "Стальінвест" (надалі - відповідач, постачальник) був укладений договір поставки № 291/20, відповідно до п. 1.1 якого постачальник зобов`язаний передати у власність Покупцеві металопрокат, іменований надалі "Продукція", в кількості, якості, номенклатурі та асортименті, наведених у рахунках, які є невід`ємною частиною даного Договору, покупець зобов`язаний прийняти Продукцію і оплатити її у строки, передбачені даним Договором.

Договір набуває чинності з дати підписання сторонами і діє до повного виконання взятих на себе зобов`язань (п. 7.1. Договору).

Пунктом 1.2 Договору передбачено, що покупець зобов`язаний прийняти Продукцію і оплатити її у строки, передбачені даним договором та додатками до нього.

Сторони у п.п. 2.2, 2.5 Договору визначили, що кількість кожної партії Продукції узгоджується між Сторонами в рахунках до цього Договору. Право власності на Продукцію, а також усі ризики, переходять від Постачальника до Покупця в момент передачі Продукції Покупцеві або перевізнику, що підтверджується підписом представника Покупця/перевізника на видатковій накладній чи іншому документі, що підтверджує факт передачі Продукції Покупцеві.

Відповідно до п. 2.6 Договору, термін поставки Продукції - 5 (п`ять) банківських днів після зарахування 100% передоплати. Інші строки поставки та умови оплати окремих партій Продукції узгоджуються Сторонами.

Згідно п. 3.1-3.4 Договору, ціна Продукції, що поставляється за цим Договором є договірною і вказується у відповідних рахунках на поставку Продукції. Загальна вартість Продукції залежить від фактично замовленої, поставленої та оплаченої кількості Продукції і визначається шляхом складання сум видаткових накладних згідно з якими здійснювалось постачання на протязі терміну дії цього Договору. Умови оплати - 100 % - передоплата на поточний рахунок Постачальника. Розрахунки за цим Договором здійснюються в національній валюті в безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника на підставі наданого Постачальником рахунку Покупцю.

Сторони обумовили у п. 3.5 Договору, що загальна сума Продукції, яка вказана в рахунку на оплату, базується на теоретичній вазі та може відрізнятися в менший або більший бік після відвантаження Продукції, що буде підтверджено відповідними документами. У випадку відвантаження на більшу суму, Покупець зобов`язаний виконати доплату у термін до 2 (двох) календарних днів з дати поставки Продукції, якщо інше не обумовлено. У випадку відвантаження Продукції на суму меншу, ніж авансовий платіж, Покупець має право письмово звернутися до Постачальника про повернення грошових коштів.

Відповідно до п. 4.1 Договору, приймання Продукції за кількістю та якістю здійснюється матеріально відповідальним представником Покупця за довіреністю на отримання товарно-матеріальних цінностей, оформленою у відповідності з вимогами діючого законодавства України та умовами даного Договору: за кількістю - на підставі даних видаткової накладної або товарно-транспортної накладної відповідно до "Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання по кількості", затвердженою Постановою Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР від 15.06.1965р. №П-6, П-7; за якістю - згідно із супровідними документами, що посвідчують якість Продукції, яка поставляється.

Згідно з п. 4.3 Договору, якщо будуть виявленні факти нестачі або недоліків Продукції під час її приймання за кількістю/якістю виклик представника Постачальника є обов`язковим. Повідомлення про виклик представника Постачальника надсилається негайно, протягом 24-х годин з дня зазначеного у товаросупровідних документах. Нестачею вважається кількість товару, що є різницею між кількістю Продукції, обумовленою у відповідній накладній на відвантаження з врахуванням узгодженого толерансу поставки та фактичною кількістю поставленої Продукції.

Підписання особою уповноваженою Покупцем на прийняття Продукції видаткової накладної, свідчить про згоду Покупця із характеристиками та кількістю Продукції, вказаними Постачальником у цій видатковій накладній (п. 4.5 Договору).

Судом встановлено, що відповідачем було виставлено позивачу рахунок на оплату № 14162 від 09.06.2020 на суму 110 770,00 грн. вартості товару за найменуванням "полоса" 100х20 (318м.) в кількості 5, 035 т.

За платіжним дорученням № 222 від 09.06.2020 позивач перерахував на рахунок відповідача кошти у сумі 110 770, 00 грн. оплати згідно рахунку № 14162 від 09.06.2020.

У позовній заяві позивач вказує, що 10.06.2020 за адресою місцезнаходження: Приватного підприємства "Стальстройінвест", а саме м. Дніпро, вул. Ударників, 40Б відповідачем був доставлений товар в кількості що є меншою за обумовлену у рахунку, перевізником не було надано видаткової накладної чи інших документів на поставлену продукцію. Про обставини часткової поставки товару представниками позивача був складений акт від 10.06.2020, копія якого додана до матеріалів справи.

За розрахунку позивача, вартість товару, що була поставлена 10.06.2020 становить 28 710 грн., (1, 305 т.) залишок не поставленої продукції становить 82 060 грн.

Як зазначає позивач 23.06.2020 на адресу відповідача було направлено лист за вих.№ 17/06-2020 від 17.06.2020 з вимогою повернути сплачені кошти у зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань за Договором.

Розглядаючи даний спір та вирішуючи його по суті, суд враховував наступне.

Згідно ст. 173 Господарського кодексу України (далі - ГК України), господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до приписів статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Частиною 1 ст. 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 ст. 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною 1 ст. 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості регулювання укладення та виконання договорів поставки.

Згідно з ч. 1 ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 1 ст. 663 ЦК України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк - відповідно до положень ст. 530 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ст. 610 ЦК України порушення зобов`язання - це його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Проаналізувавши положення договірних відносин сторін та надані документи, судом встановлено, що позивачем за платіжними документами, які долучені до справи, було сплачено суму 110 770, 00 грн. на користь відповідача за поставку металопрокату по рахунку на оплату № 14162 від 09.06.2020, в свою чергу відповідач зобов`язаний був передати товар у встановлений договором строк шляхом підписання сторонами видаткової накладної.

За умовами пп. 2.5-2.6 договору було визначено, що поставка товару здійснюється у строк 5 (п`ять) банківських днів, факт передачі продукції фіксується шляхом підписання видаткової накладної чи іншого документа на товар.

У свою чергу, як зазначає відповідач у відзиві на позовну заяву та підтверджується наданими копіями документів, відповідачем було здійснено поставку продукції (металопрокату) позивачу в кількості, номенклатурі та асортименті, наведеному у зазначеному рахунку. При цьому позивачем було підписано видаткову накладну № 243 від 11.06.2020 та надано довіреність № 68 від 09.06.2020 на приймання матеріальних цінностей.

Так, при прийманні товару за кількістю і якістю сторони керуються Інструкцією про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання за кількістю, затвердженою постановою Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР від 15.06.1965 № П-6 (п. 4.1 Договору).

Пунктами 16-18 вказаної Інструкції встановлено, що якщо під час приймання продукції буде виявлена недостача, то одержувач зобов`язаний призупинити подальше приймання продукції, забезпечити її збереження, а також вжити заходів до запобігання її змішання з іншою однорідною продукцією. Одержувач також зобов`язаний викликати для участі в продовженні приймання продукції і складання двостороннього акта представника відправника, якщо це передбачено в Основних і Особливих умовах поставки, інших обов`язкових правилах або договорі.

Повідомлення про виклик представника виробника (відправника) повинно бути направлено (передано) йому по телеграфу (телефону) не пізніше 24 годин, а в відношенні продукції, яка швидко псується негайно після виявлення невідповідності якості, комплектності, маркування продукції, тари або упаковки встановленим вимогам, якщо інші терміни не встановлені Основними і Особливими умовами поставки, іншими обов`язковими для сторін правилами або договором.

Представник відправника з іншого міста зобов`язаний з`явитися не пізніше ніж у 3-денний термін після отримання виклику, беручи до уваги час, необхідний для проїзду, якщо інший термін не передбачений в Основних і Особливих умовах поставки, інших обов`язкових правилах або в договорі.

Згідно з п. 4.3 Договору, якщо будуть виявленні факти нестачі або недоліків Продукції під час її приймання за кількістю/якістю виклик представника Постачальника є обов`язковим. Повідомлення про виклик представника Постачальника надсилається негайно, протягом 24-х годин з дня зазначеного у товаросупровідних документах. Нестачею вважається кількість товару, що є різницею між кількістю Продукції, обумовленою у відповідній накладній на відвантаження з врахуванням узгодженого толерансу поставки та фактичною кількістю поставленої Продукції.

З огляду на вищевикладене вбачається, що позивач мав повідомити відповідача про необхідність складення акту щодо невідповідності кількості поставленого товару за участю представника постачальника. При цьому позивачем складено в односторонньому порядку акт про недостачу товару. Відомостей про повідомлення відповідача про складення акту матеріали справи не містять.

Також матеріали справи не містять та позивачем не подано доказів повідомлення та виклику представника відповідача, а відтак вбачається порушення процедури, встановленої умовами укладеного сторонами Договору та вимогами Інструкції.

Разом з тим, п. 4.5 Договору передбачено, що підписання особою уповноваженою Покупцем на прийняття Продукції видаткової накладної, свідчить про згоду Покупця із характеристиками та кількістю Продукції, вказаними Постачальником у цій видатковій накладній.

В матеріалах справи наявна копія видаткової накладної № 243 від 11.06.2020 з якої вбачається, що відповідач здійснив поставку товару на суму 110 770, 00 грн., а позивач без заперечень прийняв цей товар, що підтверджується підписами та печатками сторін.

Крім того доводи позивача, викладені у позовній заяві, спростовуються пп. 1, 2 та 3 Договору поставки № 291/20 від 01.06.2020 р., тому позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене вище, дослідивши усі обставини та надавши оцінку зібраним у справі доказам в їх сукупності, врахувавши принцип диспозитивності та змагальності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Приватного підприємства "Стальстройінвест" не підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно зі статтею 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Судові витрати з урахуванням положень ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються судом на позивача та відшкодуванню за рахунок відповідача не підлягають.

Враховуючи вкладене та керуючись ст.ст. 86, 129, 233, 236-240, 250-252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову Приватного підприємства "Стальстройінвест" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробнича компанія "Стальінвест" відмовити.

2. Судові витрати по сплаті судового збору покласти на Приватне підприємство "Стальстройінвест".

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до Північного апеляційного господарського суду в строки, передбачені ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду набирає законної сили у порядку і строки, передбачені ст. 241 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 19.10.2020 р.

Суддя Н.І.Зеленіна