ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

19 жовтня 2020 року м.Харків Справа № 13/135

Господарський суд Луганської області в складі головуючого судді Яресько Б.В.
розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та гарантія" №29/2794 від 10.04.2020 р. про заміну сторони у виконавчому провадженні у справі за позовом Відкритого акціонерного товариства Райффайзен Банк Аваль в особі Луганської обласної дирекції м. Луганськ
до Товариства з обмеженою відповідальністю НІКА-КОП с. Мусіївна Міловський район, Луганська область.
Представники сторін не прибули.
ВСТАНОВИВ: Рішенням господарського суду Луганської області від 11.09.2008 р. позов було задоволено в повному обсязі, та для виконання рішення позивачу був виданий наказ суду від 01.10.2008 р.
В заяві позивач посилається на те, що 17 червня 2016 року між Публічним акціонерним товариством Райффайзен Банк Аваль та Публічним акціонерним товариством Вектор Банк (надалі ПАТ Вектор Банк) укладено Договір про відступлення права вимоги № 114/21, відповідно до якого право грошової вимоги за Кредитним договором № 109/11-28/502 від 18.10.2006 року перейшло до ПАТ Вектор Банк.
17 червня 2016 року між ПАТ Вектор Банк та Товариством з обмеженою відповідальністю ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ (надалі ТОВ ФК ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ укладено Договір відступлення права вимоги № 265/ФК-16, відповідно до якого право вимоги за Кредитним договором 109/11-28/502 від 18.10 2006 року перейшло до ТОВ ФК ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ.
Відповідно до ст. 357 ГПК України відновлення втраченого повністю або частково судового провадження в справі, закінченій ухваленням рішення або у якій провадження закрито, проводиться у порядку, встановленому цим Кодексом.
Згідно ст. 358 ГПК України втрачене судове провадження у справі може бути відновлене за заявою учасника справи або за ініціативою суду.
Ухвалою від 22.04.2020 р. з метою розгляду заяви ТОВ ФК ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ про заміну сторони у виконавчому провадженні, Господарський суд Луганської області відновив втрачене судове провадження у справі №13/135 в такій частині: ухвала Господарського суду Луганської області від 15.08.2008 р. про порушення провадження у справі №13/135; ухвала Господарського суду Луганської області від 28.08.2008 р. про відкладення розгляду справи №13/135; рішення Господарського суду Луганської області від 11.09.2008 р. №13/135; супроводжувальний лист від 01.10.2008 р. №13/135 до наказу Господарського суду Луганської області.
Ухвалою від 12.10.2020 р. суд призначив розгляд заяви до судового засідання на 19.10.2020 р.
Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та гарантія" про заміну сторони виконавчого провадження, суд дійшов висновку про відмову в її задоволенні, з наступних підстав.
Згідно з ст.129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Відповідно до ч.1 ст.18 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Відповідно до ст.1 Закону України "Про виконавче провадження виконавче провадження" як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Відповідно до ч.1 ст.334 Господарського процесуального кодексу України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.
Згідно з ч.5 ст.15 Закону України "Про виконавче провадження" у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.
Згідно зі ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства тощо. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.
Статтею 512 Цивільного кодексу України передбачені підстави заміни кредитора у зобов`язанні, зокрема, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Частиною 1 ст.513 Цивільного кодексу України передбачено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.
Відповідно до ст.514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно із ст.516 Цивільного кодексу України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Відповідно до ст.517 Цивільного кодексу України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.
Обґрунтовуючи свою заяву, заявник посилається на те, що 17.06.2016 між ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" (надалі - первісний кредитор) та ПАТ "Вектор Банк" (надалі - новий кредитор) укладений договір відступлення права вимоги №114/21, за яким право грошової вимоги за кредитним договором №109/11-28/502 від 18.10.2006 перейшло до ПАТ "Вектор Банк". Крім того, 17.06.2016 між ПАТ "Вектор Банк" (надалі - первісний кредитор) та ТОВ "Фінансова компанія "Довіра та гарантія" (надалі - новий кредитор) укладений договір відступлення права вимоги №265/ФК-16, за яким право грошової вимоги за кредитним договором №109/11-28/502 від 18.10.2006 перейшло до ТОВ "Фінансова компанія "Довіра та гарантія". З огляду на вказані обставини, на думку заявника, ТОВ "Фінансова компанія "Довіра та гарантія" набуло право кредитора до Товариства з обмеженою відповідальністю НІКА-КОП.
В підтвердження своїх вимог заявник надав до матеріалів справи копії наступних документів:
- Договір відступлення права вимоги №114/21 від 17.06.2016, укладений між ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" та ПАТ "Вектор Банк";
- Додаткова угода №1 до договору відступлення прав вимоги №114/21 від 17.06.2016 р.
- виписка по рахунку на суму 2900000 грн 00 коп. до договору про відступлення права вимоги № 114/21 від 17.06.2016;
- Витяг з реєстру боржників до договору про відступлення права вимоги №114/21 від 17.06.2016;
- Договір відступлення права вимоги №265/ФК-16 від 17.06.2016, укладений між ПАТ "Вектор Банк" та ТОВ "Фінансова компанія "Довіра та гарантія";
- Додаткова угода №1 до договору відступлення прав вимоги №114/21 від 17.06.2016 р.
- Витяг з реєстру боржників до договору про відступлення права вимоги №265/ФК-16 від 17.06.2016;
- платіжні доручення №Т3 від 20.07.2016 на суму 2900000 грн 00 коп та №1787855 від 21.06.2016 на суму 2958000 грн 00 коп.
Судом встановлено, що вищевказані договори відступлення права вимоги від 17.06.2016 містять аналогічні за змістом умови.
Так, у розділі 1 договорів сторони визначили терміни, що вживаються у цих договорах, які мають наступні значення:
- "Права вимоги" - право грошової вимоги первісного кредитора до боржників на дату відступлення прав вимоги щодо погашення заборгованості по кредиту, процентів за користування кредитом, комісії, штрафних санкцій, визначених кредитними договорами, та інших платежів, що підтверджуються документацією.
- "Дата відступлення прав вимоги" - дата підписання сторонами відповідного реєстру(ів) боржників, з якої до нового кредитора переходять відповідні права вимоги.
- "Реєстр боржників" - письмовий перелік, що містить імена, прізвища та по батькові, найменування боржників, контактні дані боржників, реквізити кредитних договорів, дату відступлення права вимоги (дата підписання реєстру боржників), розрахунок заборгованості боржника, вартість права вимоги (одинична ціна) станом на дату підписання відповідного реєстру боржників, відомості про статус справи, а також інші дані про боржників, визначені в реєстрі боржників, який складений за формою згідно з додатком №2 до договору.
- "Одинична ціна" - вартість (ціна) прав вимоги за конкретними кредитними договорами, розмір якої зазначений у додатках № 1 та № 2 до договору.
- "Попередній реєстр боржників" - письмовий перелік, що містить імена, прізвища та по батькові, найменування боржників, контактні дані боржників, реквізити кредитних договорів, відомості про статус справи, розрахунок заборгованості боржника, вартість одиничної ціни, а також інші дані про боржників, який складений за формою згідно з додатком № 1 до договору. Попередній реєстр боржників являється оціночним реєстром, на підставі якого здійснюватиметься коригування даних про боржників (якщо таке коригування необхідне) та передуватиме підписанню "Реєстру боржників", який підтверджуватиме факт відступлення право вимоги по боржникам, які перелічені в "Реєстрі боржників".
Відповідно до п.2.1 договорів на умовах, встановлених цим договором та відповідно до ст.ст. 512-519 Цивільного кодексу України, первісний кредитор передає (відступає) новому кредиторові за плату, а новий кредитор приймає належні первісному кредитору права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Перелік кредитних договорів, боржників, розрахунок сум заборгованості боржника на дату підписання договору зазначені в додатку 1 до договору (попередній реєстр боржників), що є його невід`ємною частиною.
Згідно п.2.2 договорів, відступлення новому кредитору зазначених в попередньому реєстрі боржників (додаток № 1 до договору) прав вимоги відбувається за умови виконання новим кредитором п.3.2 договору та з моменту підписання сторонами реєстру(ів) боржників, складених за формою, наведеною в додатку № 2 до договору. Сторони погодили, що реєстр(и) боржників підписується(ються) сторонами не пізніше 10 робочих днів з дати підписання договору та попереднього реєстру боржників.
Остаточний розмір прав вимоги, що відступається згідно умов даного договору визначається на дату відступлення прав вимоги та зазначається в реєстрі боржників. Новий кредитор має право здійснити наступне відступлення прав вимоги без згоди первісного кредитора (п.2.3 договорів).
Загальна вартість прав вимоги за договором відступлення права вимоги від 17.06.2016 №114/21 становить 5800000 грн. 00 коп., за договором відступлення права вимоги від 17.06.2016 № 265/ФК-16 - 5858000 грн. 00 коп. (п. 3.1 договорів).
Сторони в п.3.2 договорів погодили, що новий кредитор здійснює оплату ціни договору шляхом безготівкового переказу, на рахунок первісного кредитора протягом п`яти робочих днів з моменту укладення цього договору.
Не пізніше 180 календарних днів з дати відступлення прав вимоги за кредитними договорами та відступлення прав за договорами забезпечення, окрім боржників, які зареєстровані та/або проживають на території Донецької та Луганської областей, документація щодо яких передається з моменту фактичного отримання допуску до такої документації, первісний кредитор передає, а новий кредитор зобов`язаний прийняти документацію, про що складається акт приймання-передачі за формою, наведеною у додатку № 4 до договору. Приймання-передача документації здійснюється уповноваженими представниками сторін за адресою первісного кредитора м. Київ, вул. Кутузова 4а (п.5.1 договору №114/21).
У відповідності до п. 5.1 договору № 265/ФК-16 не пізніше 180 календарних днів з дати відступлення прав вимоги за кредитними договорами та відступлення прав за договорами забезпечення, окрім боржників, які зареєстровані та/або проживають на території Донецької та Луганської областей, документація щодо яких передається з моменту фактичного отримання допуску до такої документації, первісний кредитор передає, а новий кредитор зобов`язаний прийняти документацію, про що складається акт приймання-передачі за формою, наведеною у додатку № 5 до договору. Приймання-передача документації здійснюється уповноваженими представниками сторін за адресою первісного кредитора м. Київ, вул. Тарасівська, 9.
З пункту 7.1. договорів вбачається, що договори набирають законної сил з моменту їх підписання уповноваженими представниками сторін і скріплення печатками та діють до повного виконання сторонами своїх зобов`язань по договорам.
Згідно статті 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.
Доказами, у відповідності до ст. 73 ГПК України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч. 1 ст. 76 ГПК України).
Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 77 ГПК України).
Суд звертає увагу, що умови договору відступлення права вимоги від 17.06.2016 №114/21, укладеного між ПАТ "Райффазейн Банк Аваль" та ПАТ "Вектор Банк", а також договору відступлення права вимоги від 17.06.2016 №265/ФК-16, укладеного між ПАТ "Вектор Банк" та ТОВ "Фінансова компанія "Довіра та гарантія", не містять посилання про перехід права грошової вимоги саме за кредитним договором №109/11-28/502 від 18.10.2006, укладеним між ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" та Товариством з обмеженою відповідальністю НІКА-КОП.
Разом з тим, заявником не надано суду Реєстри боржників, а лише витяги з цих Реєстрів, в яких не міститься жодної дати їх підписання, що унеможливлює встановлення судом дати, з якої відбулося відступлення права вимоги.
Крім того, слід зазначити, що на підтвердження здійснення оплати ТОВ "Фінансова компанія "Довіра та гарантія" первісному кредитору - ПАТ "Вектор Банк" за відступлення права вимоги згідно договору від 17.06.2016 №265/ФК-16 заявник надав копії платіжних доручень: №1787855 від 21.06.2016 на суму 2958000 грн 00 коп. та № Т3 від 20.07.2016 на суму 2900000 грн 00 коп. (всього на суму 5858000 грн 00 коп.).
Проте, судом встановлено, що в зазначених платіжних дорученнях номер коду ЄДРПОУ платника - ТОВ "Фінансова компанія "Довіра та гарантія" та номер коду ЕДРПОУ отримувача - ПАТ "Вектор Банк" повністю співпадають та є однаковими - 38750239, що викликає у суду ґрунтовні сумніви у справжності проведення банківської операції за цими документами.
Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а також з наявних у справі документів вбачається, що ідентифікаційний номер юридичної особи - 38750239, який значиться в графах кодів платника та отримувача коштів у платіжних дорученнях №1787855 від 21.06.2016 та № Т3 від 20.07.2016, присвоєно та належить ТОВ "Фінансова компанія "Довіра та гарантія".
Згідно з ч. 4 ст. 1088 Цивільного кодексу України, порядок здійснення безготівкових розрахунків регулюється Цивільним кодексом України, законом і банківськими правилами.
Таким спеціальним законом у сфері безготівкових розрахунків є Закон України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" № 2346-III від 05.04.2001. Він визначає загальний порядок проведення переказу коштів у межах України, а також встановлює відповідальність суб`єктів переказу.
У відповідності до п.1.30 ст.1 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", платіжне доручення - це розрахунковий документ, який містить доручення платника банку, здійснити переказ визначеної в ньому суми коштів зі свого рахунку на рахунок отримувача.
За платіжним дорученням банк зобов`язується за дорученням платника за рахунок грошових коштів, що розміщені на його рахунку у цьому банку, переказати певну грошову суму на рахунок визначеної платником особи (одержувача) у цьому чи в іншому банку у строк, встановлений законом або банківськими правилами, якщо інший строк не передбачений договором або звичаями ділового обороту (ст.1089 Цивільного кодексу України).
За вимогами п.32.3 ст.32 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" банки зобов`язані виконувати доручення клієнтів, що містяться в документах на переказ, відповідно до реквізитів цих документів та з урахуванням положень, встановлених пунктом 22.6 статті 22 цього Закону.
Згідно п.22.6 ст.22 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" обслуговуючий платника банк у розрахунковому документі зобов`язаний перевірити, зокрема, відповідність номера рахунка платника та коду юридичної особи (відокремленого підрозділу юридичної особи) згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України і приймати цей документ лише в разі їх збігу. Крім цього, обслуговуючий платника банк перевіряє повноту, цілісність і достовірність цього розрахункового документа в порядку, встановленому нормативно-правовими актами Національного банку України.
Обслуговуючий отримувача банк у розрахунковому документі зобов`язаний перевірити, зокрема, відповідність номера рахунка отримувача та коду юридичної особи (відокремленого підрозділу юридичної особи) згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України і зараховувати кошти на рахунок отримувача лише в разі їх збігу. У противному разі банк, що обслуговує отримувача, має право затримати суму переказу на строк до чотирьох робочих днів. У разі неможливості встановлення належного отримувача банк, що обслуговує отримувача, зобов`язаний повернути кошти, переказані за цим документом, банку, що обслуговує платника, із зазначенням причини їх повернення.
Згідно ч.2 ст.1090 Цивільного кодексу України банк не має права робити виправлення у платіжному дорученні клієнта, якщо інше не встановлене законом або банківськими правилами.
Ураховуючи зазначені положення та вимоги закону, суд дійшов висновку, що надані заявником до справи копії платіжних доручень №1787855 від 21.06.2016 та №Т3 від 20.07.2016 не можуть вважатись належними доказами, які підтверджують факт перерахування ТОВ "Фінансова компанія "Довіра та гарантія" за договором відступлення права вимоги №265/ФК-16 від 17.06.2016 на рахунок ПАТ "Вектор Банк" грошових коштів в загальній сумі 5858000 грн 00 коп., оскільки зазначені в цих платіжних документах у відповідних графах коди ЄДРПОУ платника коштів (ТОВ "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія") та отримувача коштів (ПАТ "Вектор Банк") є однаковими - 38750239, що викликає у суду обґрунтовані сумніви щодо прийняття взагалі цього документу до виконання банком платника коштів - ПАТ "Альфа-банк".
В той же час, жодних інших документів (відповідних банківських виписок тощо), які б достеменно підтверджували здійснення платіжних операцій, згідно платіжних доручень №1787855 від 21.06.2016 та №Т3 від 20.07.2016, ТОВ "Фінансова компанія "Довіра та гарантія" в обґрунтування заяви про заміну сторони (стягувача) не надані та у справі відсутні.
Відповідно до ст. 86 ГПК суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Ураховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що заявник всупереч приписів ст.74 Господарського процесуального кодексу України не довів суду безспірний факт переходу права вимоги від ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ПАТ «Вектор Банк» за договором відступлення права вимоги №114/21 від 17.06.2016 та від ПАТ «Вектор Банк» до ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» за договором відступлення права вимоги №265/ФК-16 від 17.06.2016, а відтак не довів наявність підстав для заміни сторони її правонаступником.
За таких обставин, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви №29/2794 від 10.04.2020 Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та гарантія" про заміну сторони виконавчого провадження.
Керуючись ст.ст.234, 235, 334 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -
У задоволенні заяви №29/2794 від 10.04.2020 Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та гарантія" про заміну сторони виконавчого провадження - відмовити.
Ухвала набрала законної сили 21.10.2020 відповідно до ст.235 ГПК України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції у строки, передбачені ст.256 ГПК України та порядку, визначеному п.п.17.5 п.17 ч.1 Перехідних положень ГПК України

Суддя Б.В.Яресько