ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" жовтня 2020 р. Cправа № 902/672/16

Господарський суд Вінницької області у складі: головуючий суддя Тісецький С.С., секретар судового засідання Поцалюк Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду матеріали справи

за позовом: Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України"

до: ТОВ "Ерідан Транс Груп"

до: ТОВ "Десаж Індастріал Солюшн"

до: ТОВ "Індженіум"

до: Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів: ТОВ "Торгівельна компанія "Урожай", ТОВ "Слов`янський масложиркомбінат" та ГУ Держгеокадастру у Донецькій області

про зобов`язання скасувати державну реєстрацію, кадастрові номери, скасувати закриття та поновлення поземельної книги та поновлення державної реєстрації земельної ділянки

в межах справи № 902/672/16

за заявою : Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк"

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельна компанія "Урожай"

про банкрутство

за участю :

від Позивача: Новік В.М., за довіреністю

від третьої особи - ТОВ "Торгівельна компанія "Урожай": Варцаба С.А., за ордером

В С Т А Н О В И В :

В провадженні суду перебуває справа № 902/672/16 за заявою ПАТ АБ "Укргазбанк" про банкрутство ТОВ "Торгівельна компанія "Урожай".

Провадження у даній справі перебуває на стадії розпорядження майном боржника.

Зокрема, ухвалою суду від 23.09.2020 року призначено вказану справу до розгляду в підсумковому судовому засіданні на 04.11.2020 року.

28.02.2019 року до суду від ПАТ "Державний ощадний банк України" надійшла позовна заява № 55/2-04/191 від 18.02.2019 року (вх. № 02.1-36/153/19) до ТОВ "Ерідан Транс Груп", ТОВ "Десаж Індастріал Солюшн", ТОВ "Індженіум", Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру, треті особи, що не заявляються самостійних вимог на предмет спору: ТОВ "Торгівельна компанія "Урожай" та ТОВ "Слов`янський масложиркомбінат", в якій Позивач просить зобов`язати Державну службу з питань геодезії, картографії та кадастру скасувати державну реєстрацію, скасувати кадастрові номери, скасувати закриття та поновити поземельну книгу та поновити державну реєстрацію земельної ділянки.

Ухвалою суду від 05.03.2019 вищевказану позовну заяву призначено до розгляду в підготовчому засіданні на 20.03.2019 року та залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів: ТОВ "Торгівельна компанія "Урожай" та ТОВ "Слов`янський масложиркомбінат".

В подальшому, ухвалами суду підготовче засідання з розгляду поданої позовної заяви №55/2-04/191 від 18.02.2019 року в межах справи № 902/672/16 призначалося на іншу дату.

При цьому, ухвалою суду від 12.08.2019 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів: Головне управління Держгеокадастру у Донецькій області.

В подальшому, ухвалою суду від 10.08.2020 року було закрито підготовче провадження та призначено справу з розгляду позовної заяви ПАТ "Державний ощадний банк України" №55/2-04/191 від 18.02.2019 року (вх. № 02.1-36/153/19) про зобов`язання скасувати державну реєстрацію, кадастрові номери, скасувати закриття та поновлення поземельної книги та поновлення державної реєстрації земельної ділянки, в межах справи № 902/672/16 до судового розгляду по суті на 21.09.2020 року.

Разом з тим, ухвалою суду від 21.09.2020 року зазначену позовну заяву призначено в межах справи № 902/672/16 до судового розгляду по суті на 15.10.2020 року.

На визначену дату в судове засідання з`явилися представники АТ "Державний ощадний банк України" та ТОВ "Торгівельна компанія "Урожай". Інші представники учасників справи в судове засідання не з`явилися.

При цьому, направлення ухвали суду від 21.09.2020 року, на адреси Відповідачів та третьої особи, підтверджується реєстром поштових відправлень № 779 від 25.09.2020 року.

Також, вказана ухвала суду надсилалась на електронні поштові адреси Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру - та ГУ Держгеокадастру у Донецькій області - .

Слід зазначити, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 р. (Закон України від 17.07.1997 р. № 475/97 - ВР), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Перебіг строків судового розгляду у цивільних справах починається з часу надходження позовної заяви до суду, а закінчується ухваленням остаточного рішення у справі, якщо воно не на користь особи (справа "Скопелліті проти Італії" від 23.11.1993 р.), або виконанням рішення, ухваленого на користь особи (справа "Папахелас проти Греції" від 25.03.1999 р.).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду неефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (параграфи 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі "Смірнова проти України").

Відповідно до ч. 5 ст. 242 ГПК України, учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності в особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення, якщо така адреса відсутня.

Згідно ч. 1, п. 1, п. 2 ч. 3 ст. 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: 1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; 2) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Враховуючи викладене, суд вважає, що вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення Відповідачів та третіх осіб належним чином про час і місце розгляду судової справи і забезпечення явки останніх в судове засідання для реалізації ними права на судовий захист своїх прав та інтересів.

Також, суд звертає увагу на те, що позовна заява АТ "Державний ощадний банк України" № 55/2-04/191 від 18.02.2019 року про зобов`язання скасувати державну реєстрацію, кадастрові номери, скасувати закриття та поновлення поземельної книги та поновлення державної реєстрації земельної ділянки, надійшла до суду 28.02.2019 року, а тому у сторін було достатньо часу для надання усіх наявних доказів на підтвердження своїх доводів або заперечень з моменту призначення підготовчого засідання (ухвала суду від 05.03.2019 року по справі № 902/672/16).

В ході розгляду справи по суті, представник Позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Представник третьої особи щодо позову заперечив та вказав, що Позивачем заявлено позов до неналежного Відповідача та Позивачем обрано неналежний спосіб захисту порушеного права.

Заслухавши пояснення представників учасників справи, оглянувши матеріали поданої позовної заяви, надавши юридичну оцінку поданих до справи доказів, суд встановив наступне.

За змістом позовної заяви, між AT "Ощадбанк" та "ТОВ "ТК "Урожай" (надалі - "Позичальник") 05.08.2011 року було укладено договір кредитної лінії № 26-15-09/11 (надалі - "Кредитний договір").

В забезпечення виконання зобов`язань Позичальника за кредитним договором між AT "Ощадбанк" та Позичальником укладено в т.ч. договір іпотеки № 484/31/6-1 від 02.09.2011 року (надалі - "Договір Іпотеки"), предметом якого є об`єкти нерухомого майна - нежитлові будівлі та земельні ділянки, що розташовані за адресою: Донецька область, м. Слов`янськ, вулиця Свободи, будинок 85 (далі - "Предмет Іпотеки", "Нерухоме майно"), до складу яких входила земельна ділянка (кадастровий номер :01:008:0047) загальною площею 25,8488 га, цільове призначення якої - підприємства іншої промисловості (для обслуговування адміністративних та виробничих будівель), (далі - "Земельна ділянка").

У зв`язку з невиконанням Позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором, AT "Ощадбанк" звернувся до Господарського суду Запорізької області з позовом до Позичальника про звернення стягнення та визнання права власності на предмет іпотеки.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 18 грудня 2014 року у справі №908/5476/14, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 11 березня 2015 року та постановою Вищого господарського суду України від 27 травня 2015 року, позов AT "Ощадбанк" задоволено повністю, зокрема, визнано право власності за AT "Ощадбанк" на предмет іпотеки, в т.ч. на земельну ділянку.

13.08.2015 державним реєстратором Ніжинського міськрайонного управління юстиції Чернігівської області Філь А. М. було зареєстровано право власності на нерухоме майно за AT "Ощадбанк" на підставі рішення Господарського суду Запорізької області від 18.12.2014 у справі № 908/5476/14.

12.12.2016 приватним нотаріусом Обухівського нотаріального округу Щуром О.І. було повторно зареєстровано право власності на нерухоме майно за AT "Ощадбанк" (підстава - прийняття 06.12.2016 Вищим адміністративним судом України постанови, якою було задоволено касаційну скаргу ТОВ "ТК "Урожай", при цьому постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 13.06.2016 скасовано, залишено в силі постанову окружного адміністративного суду м. Києва від 20.04.2016 про визнання протиправним рішення державного реєстратора Ніжинського міськрайонного управління юстиції Чернігівської області Філь А.М. щодо реєстрації права власності на нерухоме майно за банком).

В подальшому, 14.12.2016 право власності на нерухоме майно державним реєстратором виконавчого комітету Ірпінської міської ради Дроботовою Л.Д. було незаконно перереєстровано за ТОВ "ТК "Урожай".

15.12.2016 на підставі заяви банку право власності на нерухоме майно приватним нотаріусом КМНО Чорнєй В.В. було зареєстровано за AT "Ощадбанк".

Водночас, 05.01.2016 на підставі рішення державного реєстратора Приазовського районного управління юстиції Запорізької області Тодорової О.В., нерухоме майно було зареєстровано за ТОВ "ТК "Урожай" по вул. Свободи, 85 в м. Слов`янськ Донецької області на підставі підробленого рішення Хустського міськрайонного суду Закарпатської області від 25.11.2015 у справі № 309/4942/15-ц. В подальшому на підставі заяви AT "Ощадбанк" державним реєстратором Тодоровою О.В. було скасовано державну реєстрацію за ТОВ "ТК "Урожай" права власності на нерухоме майно на підставі вказаного судового рішення та здійснено відміну інших незаконних реєстраційних дій щодо скасування записів про іпотеку.

Однак, як стало відомо Позивачу, 21.01.2016 з інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 21.01.2016, у період наявності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно записів про право власності ТОВ "ТК "Урожай" на нерухоме майно по вул. Свободи, 85, в м. Слов`янськ Донецької області, тобто в січні 2016 року, ТОВ "ТК "Урожай" та ТОВ "Слов`янський масложиркомбінат" (на підставі укладеного між ними інвестиційного договору б/н від 23 червня 2015 року (далі - Інвестиційний договір), яким передбачено часткову участь ТОВ "Слов`янський масложиркомбінат" у реконструкції цілісного майнового комплексу МЕЗ "Слов`янськолія", виготовленої за результатами "проведеної реконструкції" нової технічної документації та рішення Слов`янської міської ради № 540/6 від 26 грудня 2014 року про присвоєння нових поштових адрес земельній ділянці по вул. Свободи, 85 у м. Слов`янськ), звернулися до Державної реєстраційної служби Приазовського районного управління юстиції Запорізької області із заявами про державну реєстрацію спільної часткової власності на окремі об`єкти нерухомого майна та земельні ділянки, що утворилися внаслідок реконструкції (поділу) цілісного майнового комплексу та земельних ділянок на нові об`єкти нерухомості з присвоєнням їм нових поштових адрес (м. Слов`янськ, вул. Паризької Комуни 21 Б, 21В, 21Г, 21Д).

За наслідками розгляду заяв ТОВ "ТК "Урожай" та ТОВ "Слов`янський масложиркомбінат" державними реєстраторами Приазовського районного управління юстиції Запорізької області були вчинені реєстраційні дії щодо реєстрації за ТОВ "ТК "Урожай" та ТОВ "Слов`янський масложиркомбінат" нерухомого майна за адресами: м.Слов`янськ, вул. Паризької Комуни 21Б, 21В, 21Г, 21Д.

Крім того, 15.01.2016 між ТОВ "ТК "Урожай" та ТОВ "Слов`янський масложиркомбінат" укладено два договори купівлі-продажу про придбання останнім часток нерухомого майна ТОВ "ТК "Урожай" (нерухомість та земельні ділянки) за адресами: м.Слов`янськ, вул. Паризької Комуни 21 Б, 21В, 21Г, 21Д.

Натомість, ухвалами Господарського суду Вінницької області від 16.11.2017 року по праві № 902/672/16 було задоволено позовні вимоги AT "Ощадбанк" до ТОВ "ТК "Урожай" та ТОВ "Слов`янський масложиркомбінат" про визнання недійсними інвестиційного договору № б/н від 23.06.2015 та двох вказаних договорів купівлі-продажу від 15.01.2016.

Наступного дня, тобто 16.01.2016, нерухоме майно було відчужене ТОВ "Слов`янський масложиркомбінат" за договорами купівлі-продажу до ТОВ "Десаж Індастріал Солюшн", ТОВ "Ерідан Транс Груп" та ТОВ "Індженіум".

Водночас, 24.01.2017 та 26.01.2017 трьома рішеннями Господарського суду Харківської області за позовами ТОВ "Десаж Індастріал Солюшн", ТОВ "Ерідан Транс Груп" та ТОВ "Індженіум" до ТОВ "Слов`янський масложиркомбінат" договори купівлі-продажу від 16.01.2016 були визнані недійсними.

Незважаючи на визнання вказаних правочинів недійсними, згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 15.11.2018, наразі три земельні ділянки площею 7,4800 га, 9,1438 га та 9,2250 га з кадастровими номерами відповідно :01:008:0107, :01:008:0108 та :01:008:0109, зареєстровані за ТОВ "Індженіум", ТОВ "Десаж Індастріал Солюшн" та ТОВ "Ерідан Транс Груп".

Однією з підстав відкриття розділів державними реєстраторами на вказані об`єкти нерухомого майна було рішення виконавчого комітету Слов`янської міської ради № 540/6 від 26 грудня 2014 року, в зв`язку з чим, було проведено поділ земельної ділянки на три окремих земельних ділянки площею 7,4800 га, 9,1438 га та 9,2250 га, при цьому право власності на вказані три "новостворені" земельні ділянки зареєстровано з відкриттям нового розділу в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно з присвоєнням кожній з них нових індивідуальних реєстраційних номерів, хоча в рішенні Слов`янської міської ради № 540/6 від 26,12.2014 відсутні відомості про поділ земельної ділянки на три окремі земельні ділянки.

Разом з тим, згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 15.12.2016, наразі в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно залишається відкритим розділ на земельну ділянку з не скасованим реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 41, при цьому особою, за якою зареєстровано право власності на земельну ділянку, залишається AT "Ощадбанк".

В Публічній кадастровій карті України за місцем розташування земельної ділянки міститься інформація про три земельні ділянки, які розташовані за іншими адресами та зареєстровані за ТОВ "Ерідан Транс Груп", ТОВ "Десаж Індастріал Солюшн" та ТОВ "Індженіум", а саме:

1) земельна ділянка (кадастровий номер: :01:008:0107), загальною площею 7,4800 га, яка розташована за адресою: вулиця Паризької Комуни, 21Б, м. Слов`янськ;

2) земельна ділянка (кадастровий номер :01:008:0108), загальною площею 9,1438 га, яка розташована за адресою: вулиця Паризької Комуни, 21В, м. Слов`янськ;

3) земельна ділянка (кадастровий номер: :01:008:0109), загальною площею 9,2250 га, яка розташована за адресою: вулиця Паризької Комуни, 21Г, м. Слов`янськ.

При цьому, по кожній з трьох земельних ділянок, згідно відомостей та витягів про земельні ділянки з Публічної кадастрової карти України від 15.11.2018, у вкладці "ділянка (архівна)" міститься наступна інформація: кадастровий номер::01:008:0047; номер заявки: 015; тип заявки: реєстрація земельної ділянки; підтип заявки: земельна ділянка утворена шляхом поділу раніше сформованих земельних ділянок; дата заявки:19.06.2015 14:06:19; призначення: підприємств іншої промисловості; площа: 25,8488 га; назва відділення: Відділ Держземагентства у м. Слов`янську; дата перенесення в архів: 19.06.2015 року.

На переконання Позивача, з зазначеного вбачається, що вказані три земельні ділянки були незаконно утворені шляхом поділу земельної ділянки за заявою № 015 від 19.06.2015 та перенесення відомостей про неї до архівного шару Державного земельного кадастру. Про наявність такого запису в архівному шарі Державного земельного кадастру AT "Ощадбанк" дізнався у вересні 2018, коли замовив витяг з Публічної кадастрової карти України та звернувся з листом № 55/2-09/1362 від 24.09.2018 до Держгеокадастру про встановлення особи державного кадастрового реєстратора, незаконні дії якого призвели до порушення прав AT "Ощадбанк" та відновлення порушених прав банку (докази прикладаються до позову).

Водночас, AT "Ощадбанк" як іпотекодержатель земельної ділянки не надавав згоди ТОВ ТК "Урожай" та будь-яким іншим особам на поділ земельної ділянки, тому, з урахуванням того, що в рішенні Слов`янської міської ради № 540/6 від 26.12.2014 відсутні відомості про поділ земельної ділянки на три окремі земельні ділянки, то всі послідуючі дії Державного кадастрового реєстратора щодо поділу земельної ділянки на три окремі земельні ділянки, присвоєння нових кадастрових номерів новоутвореним земельним ділянкам та реєстрація їх в Державному земельному кадастрі, незаконні.

Зважаючи на незаконність дій Державного кадастрового реєстратора, Позивач заявою № 55/2-09/1362 від 24.09.2018 звернувся до Держгеокадастру про відновлення своїх порушених прав.

Листом Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області від 24.10.2018 №28-5-0.2-6178/2-18, AT "Ощадбанк" було повідомлено, що земельні ділянки (кадастрові номери: :01:008:0107, :01:008:0108, :01:008:0109), які розташовані за адресою: вулиця Паризької Комуни, 21Б, 21В, 21Г у м. Слов`янськ Донецької області, утворені 19.06.2015 шляхом поділу земельної ділянки з кадастровим номером :01:008:0047, яка перебувала у власності ТОВ "ТК "Урожай". При цьому, у вказаному листі зазначено, що при огляді архівної документації із землеустрою, на підставі якої здійснено поділ земельної ділянки з кадастровим номером :01:008:0047, встановлено, що документація не містить нотаріальну посвідчену згоду на поділ земельної ділянки від заставодержателя, а також вказано, що дії Державного кадастрового реєстратора можуть бути оскаржені до суду в порядку, встановленому законом.

Враховуючи викладене, Позивач просить суд : зобов`язати Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру скасувати державну реєстрацію вищевказаних земельних ділянок та їх кадастрові номери; скасувати закриття Поземельної книги щодо земельної ділянки з кадастровим номером :01:008:0047 загальною площею 25,8488 га; поновити Поземельну книгу щодо земельної ділянки з кадастровим номером :01:008:0047 загальною площею 25,8488 га; поновити державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :01:008:0047 загальною площею 25,8488 га, яка розташована за адресою: Донецька область, м. Слов`янськ, вулиця Свободи, 85 та належить на праві власності Публічному акціонерному товариству "Державний ощадний банк України".

Відповідно до відзиву Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру б/н від 14.03.2019 року щодо позовної заяви AT "Ощадбанк", повідомлено наступне.

Виходячи з аналізу наведених у відзиві положень нормативно-правових актів, Держгеокадастр не мав жодних повноважень та доступу для внесення відомостей про обтяження прав на земельну ділянку з кадастровим номером :01:008:0047 загальною площею 25,8488 га до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек, а в подальшому перенесення цих відомостей до Державного реєстру прав.

Крім того, за договором від 16.02.2015 № 2702, укладеним між ТОВ "ТК "Урожай" та філією державного підприємства "Український державний головний науково-дослідний і виробничий інститут інженерно-технічних і екологічних вишукувань "УкрНДІІНТВ" "Донбасбудрозвідування" (далі - філія ДП "УкрНДІІНТВ" "Донбасбудрозвідування"), останньою на замовлення ТОВ "ТК "Урожай" здійснено виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки ТОВ "ТК "Урожай" для обслуговування адміністративних та виробничих будівель по вул. Паризької комуни 21Б, 21В, 21Г у м. Слов`янську Донецької області.

На підставі цієї документації земельну ділянку з кадастровим номером :01:008:0047, яка згідно з державним актом на право власності на земельну ділянку від 29.04.2009 № 04 (серії ЯЖ 439058) перебувала у власності ТОВ "ТК "Урожай", поділено на три земельні ділянки з кадастровими номерами :01:008:0107, :01:008:0108 та :01:008:0109.

Нові поштові адреси цим ділянкам було присвоєно рішенням Слов`янської міської ради від 26.12.2014 № 540/6, ухваленим на підставі звернення ТОВ "ТК "Урожай" із заявою про присвоєння поштових адрес відособленим виробничим майданчикам на базі діючого комплексу підприємства на земельній ділянці по вул. Свободи, 85 у м. Слов`янську Донецької області.

Відповідно до інформації Міськрайонного управління у Слов`янському районі та м.Слов`янську Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області (лист від 24.10.2018 № 28-5-0.2-6178/2-18 на адресу Позивача) відомості про поділ земельної ділянки з кадастровим номером :01:008:0047 внесено 19.06.2015 до Державного земельного кадастру державним кадастровим реєстратором міськрайонного управління Грибовою Анною Анатоліївною, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею чотирьохрічного віку.

На даний час за даними Національної кадастрової системи (програмного забезпечення Державного земельного кадастру) земельна ділянка з кадастровим номером :01:008:0047 перебуває в архівному шарі Державного земельного кадастру.

При огляді архівної документації із землеустрою, на підставі якої здійснено поділ земельної ділянки з кадастровим номером :01:008:0047, встановлено, що документація не містить інформації щодо обмеження використання та обтяження прав на земельну ділянку, а також нотаріально посвідченої згоди на поділ земельної ділянки заставодержателя.

Внаслідок ознайомленням з технічною документацією із землеустрою щодо поділу земельної ділянки з кадастровим номером :01:008:0047 для обслуговування адміністративних та виробничих будівель по вул. Паризької комуни 21Б, 21В, 21Г у м.Слов`янську Донецької області, яку виготовила філія ДП "УкрНДІІНТВ" "Донбасбудрозвідування" (копія додається), встановлено відсутність документів, які б свідчили про наявність обмежень у її використанні, обтяження права на неї правами інших осіб, а також нотаріально посвідченої згоди заставодержателя - AT "Ощадбанк".

Під час виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки з кадастровим номером :01:008:0047 її розробники, представники філії ДП "УкрНДІІНТВ" "Донбасбудрозвідування", відповідно до пункту "д" статті 56 Закону України "Про землеустрій", мали б перевірити наявність обтяжень прав на земельну ділянку за даними Державного реєстру прав, але така інформація у розробленій технічній документації відсутня.

Отже, на переконання Відповідача 4, під час внесення 19.06.2015 державним кадастровим реєстратором Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області відомостей про поділ земельної ділянки з кадастровим номером :01:008:0047 до Державного земельного кадастру, його дії були правомірними, оскільки, виходячи з наявних у нього документальних матеріалів, він не володів інформацією щодо можливих обмежень та обтяжень на земельну ділянку з кадастровим номером :01:008:0047, а також перебування її у заставі AT "Ощадбанк".

Виникнення цієї ситуації, на думку Відповідача 4, може бути пов`язано з можливими неправомірними діями або бездіяльністю представників: Позивача, приватного нотаріуса Київського нотаріального округу Лосева В.В., який посвідчував договір іпотеки від 02.09.2011 № 484/31/6-1 та наклав заборону на відчуження предмета іпотеки, у зв`язку з неналежною реєстрацією обтяження прав на предмет іпотеки у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, Державному реєстрі іпотек та Державному реєстрі прав або ТОВ "ТК "Урожай" та філії ДП "УкрНДІІНТВ" "Донбасбудрозвідування", через приховування факту перебування земельної ділянки з кадастровим номером :01:008:0047 у заставі Позивача як предмета іпотеки та наявністю обтяжень прав на неї, що потребує додаткового дослідження суду.

Усі подальші дії щодо реєстрації права власності на земельні ділянки з кадастровими номерами :01:008:0047, :01:008:0107, :01:008:0108 та :01:008:0109 у Державному реєстрі прав та внесення змін до таких записів на підставі судових рішень (13.08.2015 державним реєстратором Ніжинського міськрайонного управління юстиції Чернігівської області Філь А. М., 12.12.2016 приватним нотаріусом Обухівського нотаріального округу Щуром О. І., 14.12.2016 державним реєстратором виконавчого комітету Ірпінської міської ради Дроботовою Л. Д., 15.12.2016 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чорнєй В. В., 05.01.2016 державним реєстратором Приазовського районного управління юстиції Запорізької області Тодорової О.В.) не відносяться до компетенції Держгеокадастру, не стосуються державної реєстрації цих земельних ділянок в Державному земельному кадастрі та не здійснювалися державними кадастровими реєстраторами.

Також, Відповідачем 4 вказується, що згідно наведених у відзиві норм, законодавством України не передбачено реєстрації або скасування реєстрації земельних ділянок за рішенням суду.

При цьому, виходячи з вимог чинного законодавства, Держгеокадастр не виконує функцій щодо присвоєння кадастрових номерів земельним ділянкам, а також не скасовує їх, не здійснює та не скасовує державну реєстрацію земельних ділянок. Такі повноваження належать Державним кадастровим реєстраторам територіальних органів Держгеокадастру, у даному випадку - Державним кадастровим реєстраторам Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області і тільки у випадках, які чітко визначені законом.

Крім того, норми частини третьої статті 110 ЗК України, згідно з якою поділ чи об`єднання земельних ділянок не припиняє дії обмежень, обтяжень, встановлених на земельні ділянки, крім випадків, коли обмеження (обтяження) поширювалося лише на частину земельної ділянки, яка в результаті поділу земельної ділянки не увійшла до сформованої нової земельної ділянки.

Отже, заявлені позовні вимоги Позивача до Держгеокадастру є необґрунтованими та не підлягають задоволенню, оскільки Держгеокадастр діяв в межах чинного законодавства та не вчиняв будь-яких протиправних дій. Виконання вимог Позивача у разі їх задоволення судом є неможливим засобами програмного забезпечення Державного земельного кадастру та суперечить нормам чинного земельного законодавства України.

На думку Відповідача 4, виходячи з приписів частини шостої статті 16 Закону України "Про Державний земельний кадастр" про те, що зміна власника чи користувача земельної ділянки, зміна відомостей про неї не є підставою для скасування кадастрового номера, позовні вимоги Позивача мали б спрямовуватись не на скасування кадастрових номерів земельних ділянок, а на визнання та реєстрацію прав власності на них.

Крім того, оскільки за приписами частин 8 статті 9 Закону України "Про Державний земельний кадастр" державна реєстрація земельних ділянок, обмежень у їх використанні, ведення поземельних книг, внесення до Державного земельного кадастру відомостей про земельні ділянки здійснюються Державними кадастровими реєстраторами, які здійснюють свою діяльність за місцем розташування земельної ділянки, Держгеокадастр не може бути належним відповідачем по справі.

З огляду на викладене, Відповідач 4 просить суд відмовити Позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

За змістом пояснення ТОВ "ТК "Урожай" б/н від 19.04.2019 року щодо позовної заяви АТ "Державний ощадний банк України", виходячи із заявлених позовних вимог, Позивач стверджує про наявність порушення свого майнового права як іпотекодержателя, однак заявляє лише похідні позовні вимоги, не заявляючи жодної майнової вимоги.

Вимога про оскарження реєстраційної дії може бути похідною вимогою, якщо вона заявлена разом із основною вимогою, наприклад такою, як вимога про визнання правочину недійсним чи витребування майна із чужого незаконного володіння.

Більше того, підставою поділу земельної ділянки на три окремі земельні ділянки та подальша їх реєстрація в Державному земельному кадастрі відбулась на підставі рішення Слов`янської міської ради № 540/6 від 26.12.2014 року.

Станом на дату подання даних пояснень, Позивачем не оскаржено вищевказане рішення органу місцевого самоврядування та воно є діючим та чинним, а тому позовні вимоги щодо скасування державної реєстрації земельних ділянок та їх кадастрових номерів є передчасними та необґрунтованими.

Згідно наведених у поясненні норм права та роз`яснення ВГСУ, для розгляду даної позовної заяви в межах справи про банкрутство № 902/672/16, остання повинна містити майнові вимоги до боржника - ТОВ "ТК "Урожай".

Однак, позовна заява містить немайнові вимоги AT "Державний ощадний банк України" до ТОВ "Ерідан Транс Груп", ТОВ "Десаж Індастріал Солюшн", ТОВ "Індженіум", Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру про зобов`язання скасувати державну реєстрацію, кадастрові номери, скасувати закриття та поновлення поземельної книги та поновлення державної реєстрації земельної ділянки, що жодним чином не стосується справи № 902/672/16 та не впливає на майновий стан ТОВ "ТК "Урожай".

Крім того, як на підставу позову Позивач посилається на незаконність рішень та дій державного кадастрового реєстратора, проте не заявляє жодних позовних щодо скасування таких рішень та дій державного реєстратора.

За цих обставин, ТОВ "ТК "Урожай" просить суд відмовити в повному обсязі у задоволенні позовної заяви ПАТ "Державний ощадний банк України" № 55/2-04/191 від 18.02.2019 року.

Відповідно до пояснення б/н від 11.09.2019 року Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області по суті позовної заяви, наведені тотожні обставини, які викладені у відзиві на позов Відповідача 4.

Згідно відповіді АТ "Державний ощадний банк України" № 55/2-04/1109 від 07.10.2019 року на відзив Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру, вказані такі обставини.

В наданій до Державного кадастрового реєстратора технічній документації щодо поділу земельної ділянки містилося рішення Слов`янської міської ради № 540/6 від 26.12.2014, яке нібито слугувало підставою для поділу земельної ділянки, хоча у вказаному рішенні відсутні відомості про поділ земельної ділянки на три окремі земельні ділянки.

Отже, на думку Позивача, наявна вина Державного кадастрового реєстратора в незаконному здійсненні поділу земельної ділянки, оскільки при здійсненні такого поділу останній не пересвідчився у наявності підстав для поділу земельної ділянки, а саме не проаналізував рішення Слов`янської міської ради № 540/6 від 26.12.2014 (яке не містило відомостей про поділ земельної ділянки), та не пересвідчився у наявності обмежень та обтяжень на земельну ділянку, при цьому AT "Ощадбанк" як іпотекодержатель земельної ділянки не надавав згоди ТОВ "ТК "Урожай" та будь-яким іншим особам на поділ земельної ділянки, тому всі послідуючі дії Державного кадастрового реєстратора щодо поділу земельної ділянки на три окремі земельні ділянки, присвоєння нових кадастрових номерів новоутвореним земельним ділянкам та реєстрація їх в Державному земельному кадастрі, незаконні.

Відтак, оскільки незаконними діями Державного кадастрового реєстратора, які полягали у поділі земельної ділянки на три окремих земельні ділянки, були порушені права AT "Ощадбанк", то останній у відповідності до ст. 4 ГПК України має право на звернення до господарського суду з позовними вимогами про скасування державної реєстрації та кадастрових номерів, скасування закриття Поземельної книги, поновлення Поземельної книги, поновлення державної реєстрації земельної ділянки, при цьому, зважаючи на положення ст. 18 ГПК України про обов`язковість судових рішень, рішення суду про задоволення вказаних позовних вимог AT "Ощадбанк" буде обов`язковим до виконання Держгеокадастром, що спростовує твердження останнього про неможливість реєстрації або скасування реєстрації земельних ділянок за рішенням суду.

З врахуванням встановлених обставин справи, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 3 ГПК України, судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Згідно ч. 6 ст. 12 ГПК України, господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Суд звертає увагу на те, що на момент подання до суду АТ "Державний ощадний банк України" вищевказаної позовної заяви (25.02.2019 року), чинним був Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Разом з тим, 21.04.2019 року набрав чинності Кодекс України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ).

Частина 1 ст. 2 КУзПБ передбачає, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Згідно п. 1, п. 2 Прикінцевих та перехідних положень КУзПБ, цей Кодекс набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, та вводиться в дію через шість місяців з дня набрання чинності цим Кодексом. З дня введення в дію цього Кодексу визнати такими, що втратили чинність: Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (Відомості Верховної Ради України, 1992 р., № 31, ст. 440 із наступними змінами).

Враховуючи наведене, КУзПБ введено в дію з 21.10.2019 року.

Відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень КУзПБ, установлено, що з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу.

Тобто, перехід від регулювання передбаченого Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" до регулювання передбаченого КУзПБ здійснюється негайно (безпосередня дія як спосіб дії в часі нормативно-правових актів) шляхом здійснення подальшого розгляду справи про банкрутство відповідно до положень Кодексу.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 20.11.2019 у справі № 924/159/14, від 11.08.2020 у справі № 904/3457/19, від 27.08.2020 року у справі №904/4928/17.

При цьому, суд зауважує, що відповідно до статті 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

За загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце (рішення Конституційного Суду України від 09.02.1999 № 1-рп/99 (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів).

Отже, у даному випадку, не має місце зворотня дія норм КУзПБ у часі, оскільки судом застосовуються ці норми виключно до окремої процесуальної дії - звернення Кредитора (Позивача) із позовною заявою до суду.

Така ж позиція висвітлена у постанові Верховного Суду від 27.08.2020 року у справі №904/4928/17.

Крім того, у постанові Верховного Суду від 16.07.2020 року у справі № 910/4475/19 вказано, що з 21.10.2019 введено в дію КУзПБ. З огляду на приписи пункту 4 Прикінцевих та перехідних положень КУзПБ, законодавцем за темпоральним принципом (принцип дії закону у часі) визначено пряму дію норм КУзПБ та їх застосування при розгляді справ про банкрутство незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, за винятком справ, які на день введення в дію цього Кодексу 21.10.2019 перебувають на стадії санації. На день розгляду цієї справи у суді апеляційної інстанції Закон про банкрутство втратив чинність.

Поряд з цим слід зауважити, що із втратою Законом про банкрутство чинності відповідні зміни до ГПК України внесені не були.

Відтак, Суд вважає, що при застосуванні судом норм ГПК України, під час розгляду справ про банкрутство, які містять посилання на Закон про банкрутство, який втратив чинність, з урахуванням частини 3 статті 3 ГПК України та пункту 3 Рішення Конституційного Суду України від 03.10.1997 № 4-зп (у справі за конституційним зверненням ОСОБА_5 щодо офіційного тлумачення частини п`ятої статті 94 та статті 160 Конституції України), з 21.10.2019 підлягають застосуванню саме норми КУзПБ.

З огляду на викладене, розгляд позовної заяви ПАТ "Державний ощадний банк України" № 55/2-04/191 від 18.02.2019 року (вх. № 02.1-36/153/19) про зобов`язання скасувати державну реєстрацію, кадастрові номери, скасувати закриття та поновлення поземельної книги та поновлення державної реєстрації земельної ділянки, здійснюється згідно положень КУзПБ.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства, господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Склад учасників розгляду спору визначається відповідно до Господарського процесуального кодексу України.

Господарський суд розглядає спори, стороною в яких є боржник, за правилами, визначеними Господарським процесуальним кодексом України. За результатами розгляду спору суд ухвалює рішення.

Згідно пунктів 6, 8, 13 ч. 1 ст. 20 ГПК України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці; справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України; вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, визнання недійсними актів, що порушують права на майно (майнові права), якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав чи спору, що виник з корпоративних відносин, якщо цей спір підлягає розгляду в господарському суді і переданий на його розгляд разом з такими вимогами.

Приписами ч. 4 ст. 236 ГПК України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно правових висновків наведених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.12.2018 року по справі № 902/672/16, Позивач заявив вимоги до державного реєстратора про скасування його рішень і записів у Реєстрі, внаслідок яких боржника позбавлено права власності на спірне майно та відповідно позбавлено банк прав іпотекодержателя на це майно як предмет іпотеки. Задоволення позовних вимог передбачає відновлення попередніх записів у Реєстрі, в тому числі записів про реєстрацію за боржником права власності на спірне майно.

Велика Палата Верховного Суду відхилила доводи скаржника про неможливість розгляду позову АТ "Ощадбанк" у межах справи про банкрутство та вважає, що заявлені банком позовні вимоги, якими фактично оспорюється перехід права власності на майно боржника до іншої особи - ТОВ "Девелопмент-Граунд" слід розглядати в межах справи про банкрутство ТОВ "ТК "Урожай".

Крім того, оскільки позивач не був заявником стосовно оскаржуваних реєстраційних дій, вчинених за заявою іншої особи, такий спір є спором про цивільне право незалежно від того, чи здійснено державну реєстрацію прав на нерухоме майно з дотриманням державним реєстратором вимог законодавства.

З урахуванням наведеного Велика Палата Верховного Суду вважає, що спір, який розглядається в межах цієї справи про банкрутство, не є публічно-правовим. Оскарження рішення про державну реєстрацію права власності на спірне майно та вилучення відомостей про державну реєстрацію іпотеки безпосередньо пов`язане із захистом позивачем (АТ "Ощадбанк") свого цивільного права, а саме захистом права іпотеки позивача, що припинилося внаслідок переходу права власності на спірне майно від боржника до іншої особи (ТОВ "Девелопмент-Граунд"). Тобто фактично спір існує між позивачем і ТОВ "ТК "Урожай" та ТОВ "Девелопмент-Граунд", які не заперечують законності реєстрації права власності на спірне нерухоме майно за ТОВ "Девелопмент-Граунд" та вилучення відомостей про державну реєстрацію іпотеки на майно ТОВ "ТК "Урожай". Отже, цей спір має приватноправовий характер.

Крім того, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.09.2020 року року по справі № 804/8836/17 зазначено, що враховуючи суть та суб`єктний склад спірних правовідносин, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що спір про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень щодо перенесення запису про іпотеку у розділ про зареєстрований за ТОВ "АТБ-інвест" об`єкт нерухомого майна має розглядатися як спір, що пов`язаний з порушенням цивільних прав позивача на нерухоме майно іншою особою.

Також, Велика Палата Верховного Суду зазначила, що оскільки позивач не був заявником стосовно оскаржуваних реєстраційних дій, тобто реєстраційні дії були вчинені за заявою іншої особи, такий спір є спором про цивільне право незалежно від того, здійснено державним реєстратором державну реєстрацію прав на нерухоме майно з дотриманням чи порушенням вимог законодавства.

Оскільки наразі в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно наявні записи про право власності на три земельні ділянки зареєстрованими за Відповідачами 1, 2, 3 - ТОВ "Ерідан Транс Груп", ТОВ "Десаж Індастріал Солюшн", ТОВ "Індженіум" та Позивачем заявлено позовні вимоги до Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру про скасування кадастрових номерів, скасування закриття Поземельної книги, поновлення Поземельної книги, поновлення державної реєстрації земельної ділянки, то Позивачем з огляду на наведені вище правові висновки Верховного Суду вірно визначено відповідачами вказані юридичні особи та вказано третіми особами без самостійних вимог на предмет спору ТОВ "ТК "Урожай" та ТОВ "Слов`янський масложиркомбінат".

Враховуючи вищевказане та беручи до уваги те, що спірні правовідносини у цій справі виникли у зв`язку з невиконанням договірних зобов`язань ТОВ "ТК "Урожай" і реалізацією прав іпотекодержателя на предмет іпотеки, а саме земельну ділянку та позовні вимоги в частині скасування кадастрових номерів, скасування закриття Поземельної книги, поновлення Поземельної книги, поновлення державної реєстрації земельної ділянки, стосуються відповідної земельної ділянки (яка належала на момент її поділу ТОВ "ТК "Урожай" перебувала в іпотеці у AT "Ощадбанк") із присвоєння даним земельним ділянкам кадастрових номерів та їх відчуження Відповідачам, а тому суд дійшов висновку, що подана позовна заява підлягає розгляду в межах справи № 902/672/16 про банкрутство ТОВ "ТК "Урожай" із ухваленням рішення за результатами розгляду даного позову, згідно норм КУзПБ та ГПК України.

За цих обставин, спростовуються викладені у поясненнях ТОВ "ТК "Урожай" доводи про те, що поданий позов не підлягає розгляду в межах справи про банкрутство №902/672/16 та підстави даного позову не стосуються цієї справи.

Частиною 1 ст. 2 ГПК України, визначено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

За змістом ч. 3 ст. 13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

В силу ч. 1, ч. 2 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно ч.1, ч.2 ст. 79 ГПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За змістом ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод.

Як вбачається з матеріалів справи № 902/672/16 та встановлено судом, ухвалою суду від 09.11.2017 року визнано ПАТ "Державний ощадний банк України" кредитором у справі № 902/672/16 про банкрутство ТОВ "Торгівельна компанія "Урожай" з грошовими вимогами: у розмірі 1 880 893 786, 08 грн. - четверта черга задоволення; 16 899 047,34 грн. пені - шоста черга задоволення; 2 756, 00 грн. судового збору - перша черга задоволення вимог кредиторів та окремо внести до реєстру вимог кредиторів 200 049 572, 00 грн., як забезпечені заставою майна боржника - ТОВ "Торгівельна компанія "Урожай" - позачергово. Внесено окремо до реєстру відомості про майно ТОВ "Торгівельна компанія "Урожай", яке є предметом забезпечення.

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 05.02.2018 року апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельна компанія "Урожай" залишено без задоволення, а ухвалу Господарського суду Вінницької області від 09.11.2017 року у справі № 902/672/16 - без змін.

За змістом вказаної ухвали суду від 09.11.2017 року, між АТ "Ощадбанк" та ТОВ "ТК "Урожай" 05.08.2011 року було укладено договір кредитної лінії № 26-15-09/11.

В забезпечення належного виконання зобов`язань Позичальника за кредитним договором між АТ "Ощадбанк" та ТОВ "ТК "Урожай" було укладено, зокрема, договір іпотеки № 484/31/6-1 від 02.09.2011 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лосевим В.В., зареєстрований в реєстрі за № 2329, предметом якого являлися об`єкти нерухомого майна - нежитлові будівлі загальною площею 70 030,8 кв.м. (п.п. 1.2.1 договору іпотеки) та три земельні ділянки, а саме : кадастровий номер :01:008:0047, загальною площею 25 8488 га; кадастровий номер :01:008:0048, загальною площею 0,0149 га; кадастровий номер :01:008:0009, загальною площею 1,9041 га (п.п. 1.2.2, 1.2.3, 1.2.4 договору іпотеки), що розташовані за адресою: Донецька область, м. Слов`янськ, вулиця Свободи, будинок 85.

Водночас, рішенням Господарського суду Запорізької області від 18.12.2014 по справі № 908/5476/14 за позовом АТ "Ощадбанк" до ТОВ "ТК "Урожай", залишеним без змін постановами Харківського апеляційного господарського суду від 11.03.2015 та Вищого господарського суду України від 27.05.2015, звернуто стягнення на предмети іпотеки шляхом набуття АТ "Ощадбанк" права власності; визнано за АТ "Ощадбанк" право власності на об`єкти нерухомого майна - нежитлові будівлі (основних будівель 90, споруд - 9) загальною площею 70 030,8 кв.м. та земельні ділянки загальною площею 27,7678 га, що розташовані за адресою: Донецька область, м. Слов`янськ, вулиця Свободи, 85 в рахунок часткового погашення заборгованості Боржника за процентами за користування кредитними коштами в національній валюті за кредитним договором в розмірі 122 510 500 грн.

Згідно матеріалів справи, 13.08.2015 року Державним реєстратором Ніжинського міськрайонного управління юстиції Чернігівської області Філь А.М. було зареєстровано право власності АТ "Ощадбанк" на об`єкти нерухомості, що підтверджується витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 09.10.2015 року № № 45415453, 45412754, 45400824, 45398807.

Слід зазначити, що постановою Вищого адміністративного суду України від 06.12.2016 року у справі № 826/24019/15 задоволено касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельна компанія "Урожай". Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 13.06.2016 року скасовано. Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 20.04.2016 року залишено в силі.

Так, згідно відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень, постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 20.04.2016 року по справі №826/24019/15 було частково задоволено позов ТОВ "Торгівельна компанія "Урожай".

Водночас, у мотивувальній частині зазначеної вище постанови від 20.04.2016 року, адміністративний суд зазначив, що позовні вимоги в частині визнання протиправними дій державного реєстратора реєстраційної служби Ніжинського міськрайонного управління юстиції Чернігівської області Філь Андрія Миколайовича щодо реєстрації за Публічним акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" права власності на нежитлові будівлі (основних будівель - 90, споруд - 9) загальною площею 70 030,8 кв.м. та земельні ділянки, що знаходяться за адресою: Донецька обл., м. Слов`янськ, вул. Свободи, буд.85, задоволенню не підлягають, адже дані реєстраційні дії були вчинені Філь А.М. на підставі чинних (на час реєстрації) рішень державного реєстратора Філюка С.П., внаслідок чого у Філь А.М. не було законних підстав для не внесення до Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно записів про державну реєстрацію права власності за ПАТ "Державний ощадний банк України".

Позовні вимоги в частині скасування державної реєстрації права власності Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України", яка була здійснена Державним реєстратором Ніжинського міськрайонного управління юстиції Чернігівської області Філь Андрієм Миколайовичем на нежитлові будівлі та земельні ділянки, що знаходяться за адресою: Донецька обл., м. Слов`янськ, вул. Свободи, буд. 85, задоволенню не підлягають, як такі, що є невірно обраним способом захисту порушеного права, адже законодавством, що регулює спірні правовідносини, не передбачено скасування самої по собі державної реєстрації права власності.

Згідно ч. 4 ст. 75 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до матеріалів справи, 15.12.2016 року право власності на нерухоме майно, яке знаходиться за адресою: Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Свободи, буд. 85, приватним нотаріусом КМНО Чорнєй В.В. було зареєстровано за AT "Ощадбанк", що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 15.12.2016 року.

Таким чином, Позивач набув право власності на предмет іпотеки за договором іпотеки №484/31/6-1 від 02.09.2011 року.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 07.04.2020 року по справі №910/8264/18, позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду із вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається з двох елементів: предмета і підстави позову. Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача. Підстава позову - це факти, які обґрунтовують вимогу про захист права чи законного інтересу.

Предметом заявлено позову у цій справі є зобов`язання Відповідача 4 скасувати державну реєстрацію, кадастрові номери, скасувати закриття та поновлення поземельної книги та поновлення державної реєстрації земельних ділянок, право власності на які зареєстровані за Відповідачем 1, Відповідачем 2 та Відповідачем 3.

Судом встановлено, що підставами позову, Позивач, зокрема, зазначив те, 05.01.2016 на підставі рішення державного реєстратора Приазовського районного управління юстиції Запорізької області Тодорової О.В. нерухоме майно було зареєстровано за ТОВ "ТК "Урожай" по вул. Свободи, 85 в м. Слов`янськ Донецької області на підставі підробленого рішення Хустського міськрайонного суду Закарпатської обл. від 25.11.2015 у справі №309/4942/15-ц; в період наявності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно записів про право власності ТОВ "ТК "Урожай" на нерухоме майно, тобто в січні 2016 року, ТОВ "ТК "Урожай" та ТОВ "Слов`янський масложиркомбінат" (на підставі укладеного між ними інвестиційного договору б/н від 23.06.2015 року) та рішення Слов`янської міської ради № 540/6 від 26 грудня 2014 року про присвоєння нових поштових адрес земельній ділянці по вул. Свободи, 85 у м. Слов`янськ), звернулися до Державної реєстраційної служби Приазовського районного управління юстиції Запорізької області із заявами про державну реєстрацію спільної часткової власності на окремі об`єкти нерухомого майна та земельні ділянки, що утворилися внаслідок реконструкції (поділу) цілісного майнового комплексу та земельних ділянок на нові об`єкти нерухомості з присвоєнням їм нових поштових адрес (м.Слов`янськ, вул. Паризької Комуни 21Б, 21В, 21Г, 21Д); за наслідками розгляду заяв ТОВ "ТК "Урожай" та ТОВ "Слов`янський масложиркомбінат" державними реєстраторами Приазовського районного управління юстиції Запорізької області були вчинені реєстраційні дії щодо реєстрації за ТОВ "ТК "Урожай" та ТОВ "Слов`янський масложиркомбінат" нерухомого майна за адресами: м. Слов`янськ, вул. Паризької Комуни 21Б, 21В, 21Г, 21Д.

Суд звертає увагу на те, що у межах справи № 902/672/16 розглядалися позовні заяви ПАТ "Державний ощадний банк України" про визнання недійсними договорів, в яких були наведені вищевказані обставини та судом надавалася їм оцінка.

Так, як вбачається з матеріалів справи, Господарським судом Вінницької області розглядалася позовна заява Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельна компанія "Урожай" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Слов`янський масложиркомбінат", треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: 1) державний реєстратор Приазовського районного управління юстиції Бєліченко Оксана Сергіївна; 2) державний реєстратор Приазовського районного управління юстиції Тодорова Олена Валеріївна; 3) приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гречана Руслана Тарасівна про визнання недійсними договорів (справа № 910/15526/16) в межах справи № 902/672/16.

Ухвалою суду від 16.11.2017 року у справі № 902/672/16 визнано недійсним інвестиційний договір № б/н від 23.06.2015 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгівельна компанія "Урожай" () та Товариством з обмеженою відповідальністю "Слов`янський масложиркомбінат" () та визнано недійсним договір купівлі-продажу від 15.01.2016 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгівельна компанія "Урожай" () та Товариством з обмеженою відповідальністю "Слов`янський масложиркомбінат" (), посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гречаною Р.Т. за № 13.

Відповідна ухвала суду в апеляційному порядку не оскаржувалась та є чинною.

За змістом ухвали суду від 16.11.2017 року у даній справі, рішенням виконавчого комітету Слов`янської міської ради № 540/6 від 26.12.2014 року вирішено, зокрема, надати поштові адреси відособленим виробничим майданчикам, розташованим на базі діючого комплексу підприємства ТОВ "Торгівельна компанія "Урожай", розташованих на земельній ділянці по вул. Свободи, 85 у м. Слов`янську: земельна ділянка (кадастровий номер :01:008:0009) площею 1,9041 га, цільове призначення якої - рекреаційне призначення (для обслуговування спортивних і фізкультурно-оздоровчих полів та майданчиків для футболу) - вулиця Свободи, 85, м. Слов`янськ; земельна ділянка площею 7,4800 га - вулиця Паризької Комуни, 21 Б, м. Слов`янськ; земельна ділянка площею 9,1438 га - вулиця Паризької Комуни, 21В, м. Слов`янськ; земельна ділянка площею 9,2250 га - вулиця Паризької Комуни, 21Г, м. Слов`янськ; земельна ділянка площею 0,0149 га - вулиця Паризької Комуни, 21Д, м. Слов`янськ.

23.06.2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгівельна компанія "Урожай" (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Слов`янський масложиркомбінат" (інвестор) укладено інвестиційний договір № б/н, за умовами якого: об`єкт інвестицій - комплекс зберігання силосного типу, що знаходиться за адресою м. Слов`янськ, вул. Паризької Комуни, 21Б, кадастровий номер земельної ділянки :01:008:0107; комплекс переробки олійних культур, що знаходиться за адресою м.Слов`янськ, вул. Паризької Комуни, 21В, кадастровий номер земельної ділянки :01:008:0108; комплекс очищення масла та розливу, що знаходиться за адресою м.Слов"янськ, вул. Паризької Комуни, 21Г, кадастровий номер земельної ділянки :01:008:0109; насосна станція фекальних вод, що знаходиться за адресою м.Слов`янськ, вул. Паризької Комуни, 21Д, кадастровий номер земельної ділянки :01:008:0048.

На підставі інвестиційного договору б/н від 23.06.2015 року, державними реєстраторами Приазовського районного управління юстиції було зареєстровано за ТОВ "Торгівельна компанія "Урожай" та ТОВ "Слов`янський масложиркомбінат" у відповідних частках право власності на об`єкти нерухомості (нежитлові приміщення та земельні ділянки), по вул. Паризької Комуни.

В ході розгляду вищевказаного позову, суд дійшов дійшов висновку про те, що присвоєння нових поштових адрес відособленим виробничим майданчикам, розташованим на базі діючого комплексу підприємства ТОВ "Торгівельна компанія "Урожай", розташованих на земельній ділянці по вул. Свободи, 85 у м. Слов`янську за рішенням виконавчого комітету Слов`янської міської ради № 540/6 від 26.12.2014 року, а саме земельним ділянкам, що є предметом іпотеки згідно договору іпотеки № 484/31/6-1 від 02.09.2011 року, не свідчить про відсутність об`єктів застави за новопризначеною адресою та не тягне за собою припинення іпотеки ні цих земельних ділянок, ні нежитлових приміщень, що на них розташовані.

Відтак, оскільки жодна з підстав припинення іпотеки, передбачених Законом України "Про іпотеку", зокрема щодо договору іпотеки станом на момент укладення відповідачами оспорюваного інвестиційного договору, не настала, а тому суд у вищевказаній ухвалі, дійшов висновку, що дана іпотека була дійсною станом на момент укладення інвестиційного договору.

При цьому, укладення Відповідачами інвестиційного договору б/н від 23.06.2015 року фактично стало передумовою та підставою відчуження частини предмета іпотеки на користь третьої особи.

Крім того, укладення інвестиційного договору б/н від 23.06.2015 року, умовами якого, зокрема, було передбачено відчуження частини майна, що є предметом іпотеки за договором іпотеки № 484/31/6-1 від 02.09.2011 року, та подальше відчуження такого майна відбувалось без згоди іпотекодержателя - ПАТ "Державний ощадний банк України".

Також іпотекодержателем не надавалась згода першому відповідачу ні на проведення ремонтних, будівельних робіт, ні на передачу об`єктів іпотеки у користування іншим особам.

Окрім того, Господарським судом Вінницької області розглядалася позовна заява Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельна компанія "Урожай та Товариства з обмеженою відповідальністю "Слов`янський масложиркомбінат" про визнання недійсним договору купівлі-продажу земельних ділянок (справа № 910/16386/16), в межах справи № 902/672/16.

За результатами розгляду даного позову, ухвалою суду від 16.11.2017 року у справі №902/672/16 визнано недійсним договір купівлі-продажу земельних ділянок від 15 січня 2016 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгівельна компанія "Урожай" () та Товариством з обмеженою відповідальністю "Слов`янський масложиркомбінат" (), посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гречаною Р.Т. за № 19.

Слід зазначити, що зазначена вище ухвала суду в апеляційному порядку не оскаржувалась та є чинною.

Поряд з цим, в даній ухвалі суду від 16.11.2017 року по справі № 902/672/16, судом було встановлено наступне та викладені такі висновки.

За зверненням Відповідача-1, рішенням виконавчого комітету Слов`янської міської ради № 540/6 від 26.12.2014 року вирішено: надати поштові адреси відособленим виробничим майданчикам, розташованим на базі діючого комплексу підприємства ТОВ "Торгівельна компанія "Урожай", розташованих на земельній ділянці по вул. Свободи, 85 у м. Слов`янську : земельна ділянка (кадастровий номер :01:008:0009) площею 1,9041 га, цільове призначення якої - рекреаційне призначення (для обслуговування спортивних і фізкультурно-оздоровчих полів та майданчиків для футболу) - вулиця Свободи, 85, м.Слов`янськ; земельна ділянка площею 7,4800 га - вулиця Паризької Комуни, 21 Б, м.Слов`янськ; земельна ділянка площею 9,1438 га - вулиця Паризької Комуни, 21В, м.Слов`янськ; земельна ділянка площею 9,2250 га - вулиця Паризької Комуни, 21Г, м.Слов`янськ; земельна ділянка площею 0,0149 га - вулиця Паризької Комуни, 21Д, м.Слов`янськ.

При цьому, 15.01.2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгівельна компанія "Урожай" (продавець) та товариством з обмеженою відповідальністю "Слов`янський масложиркомбінат" (покупець) укладено договір купівлі-продажу земельних ділянок, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гречаною Р.Т. за № 19, предметом якого є купівля-продаж земельних ділянок, а саме: площею 7,4800 га, розташованої за адресою: Донецька область, м.Слов`янськ, вулиця Паризької Комуни, будинок 21Б (кадастровий номер земельної ділянки - :01:008:0107); площею 9,1438 га, розташованої за адресою: Донецька область, м.Слов`янськ, вулиця Паризької Комуни, будинок 21В (кадастровий номер земельної ділянки - :01:008:0108); площею 9,2250 га, розташованої за адресою: Донецька область, м.Слов`янськ, вулиця Паризької Комуни, будинок 21Г (кадастровий номер земельної ділянки - :01:008:0109).

Суд звернув увагу на те, що загальна площа земельних ділянок, яким надано поштові адреси складає 25,8488 га (7,4800 га + 9,1438 га + 9,2250 га), яка є тотожною до площі земельної ділянки, зазначеної у пп. 1.2.2 договору іпотеки № 484/31/6-1 від 02.09.2011 року.

Також, земельна ділянка площею 0,0149 га, якій присвоєно адресу вул.Паризької Комуни, 21Д, м. Слов`янськ є тотожною по площі земельної ділянки, вказаної у пп.1.2.3 договору іпотеки № 484/31/6-1 від 02.09.2011 року.

При цьому, як вбачається з мотивувальної частини рішення виконавчого комітету Слов`янської міської ради № 540/6 від 26.12.2014 року, його предметом є присвоєння поштових адрес земельних ділянок, а саме: (кадастровий номер :01:008:0047), загальною площею 25,8488 га; (кадастровий номер :01:008:0048), загальною площею 0,0149 га; (кадастровий номер :01:008:0009), загальною площею 1,9041 га, що розташовані за адресою: Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Свободи, буд. 85.

За наведених обставин, суд дійшов висновку, що даним рішенням виконавчого комітету Слов`янської міської ради, утворено три нових земельних ділянки, які є складовими предмету іпотеки (земельна ділянка площею 25,8488 га) за договором іпотеки № 484/31/6-1 від 02.09.2011 року, на який позивач набув право власності за вищевказаним рішенням суду та в подальшому були відчужені відповідачем-1 за оспорюваним договором відповідачу-2, в зв`язку з чим, порушені законні права позивача як власника проданого майна.

Згідно висновку, викладеного у постанові Верховного суду України від від 06.07.2016 року у справі № 6-1213цс16, спірна квартира не є новоствореним об`єктом нерухомого майна, оскільки створена з прив`язкою до вже існуючої заставленої нерухомості, з використанням її функціональних елементів, тому висновок судів про те, що спірна квартира не є іпотечним майном, а іншим об`єктом нерухомості, передчасний.

Зважаючи на те, що Відповідачем-1 за оспорюваним договором було продано Відповідачу-2 земельні ділянки, які є складовими земельної ділянки площею 25,8488 га та предмету іпотеки, право власності на який належить Позивачу, суд дійшов висновку про відсутність у Відповідача-1 на момент укладення оспорюваного договору права власності на відчужені земельні ділянки, а тому договір купівлі-продажу земельних ділянок від 15.01.2016 року підлягає визнанню недійсним.

Отже, наведені у позовній заяві № 55/2-04/191 від 18.02.2019 року підстави позову стосовно неправомірного поділу земельної ділянки по вул. Свободи, 85 у м. Слов`янськ на три окремих земельних ділянки та присвоєння їх нових поштових адрес, відчуження ТОВ "ТК "Урожай" на користь ТОВ "Слов`янський масложиркомбінат" за визнаними недійсними у судовому порядку договорами купівлі-продажу земельних ділянок, які були предметом іпотеки згідно договору іпотеки № 484/31/6-1 від 02.09.2011 року, укладеного між ПАТ "Державний ощадний банк України" та ТОВ "ТК "Урожай", підтверджуються наведеними вище ухвалами суду по справі № 902/672/16 та матеріалами даної справи.

Крім того, підставами позовної заяви, Позивач вказав, що 16.01.2016 року, придбане у ТОВ "ТК "Урожай" нерухоме майно було відчужене ТОВ "Слов`янський масложиркомбінат" за договорами купівлі-продажу до ТОВ "Десаж Індастріал Солюшн", ТОВ "Ерідан Транс Груп" та ТОВ "Індженіум".

Водночас, судом встановлено, що рішенням Господарського суду Харківської області від 24.01.2017 року у справі № 922/4189/16 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Десаж Індастріал Солюшн" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Слов`янський масложиркомбінат" вирішено, зокрема, визнати недійсним, з моменту укладання договір купівлі-продажу нерухомого майна укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Десаж Індастріал Солюшн" () та Товариством з обмеженою відповідальністю "Слов`янський масложиркомбінат" (), посвідчений приватним нотаріусом Київського нотаріального округу ОСОБА_2 16.01.2016 р., зареєстрований в реєстрі за № 24, та застосувати наслідки недійсності, передбачені ч.1 ст.216 ЦК України.

Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень вказане вище рішення суду набрало законної сили: 07.02.2017 року.

Поряд з цим, відповідним рішенням суду було встановлено, що 16.01.2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Десаж Індастріал Солюшн" (позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Слов`янський масложиркомбінат" (відповідач) було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, посвідчений приватним нотаріусом Київського нотаріального округу ОСОБА_2 16.01.2016р., зареєстрований в реєстрі за №24. Предметом договору є комплекс переробки олійних культур, що розташований за адресою: Донецька область, м. Слов`янськ, вулиця Паризької Комуни, 21В, загальною площею 22121,3 кв.м., та земельну ділянку площею 9,1438 га, розташовану за адресою: Донецька область, м.Слов`янськ, вулиця Паризької Комуни, 21 В, кадастровий номер - :01:008:0108. Правочин посвідчений приватним нотаріусом Київського нотаріального округу ОСОБА_2 16.01.2016р., зареєстрований в реєстрі за № 24;

Крім того, рішенням Господарського суду Харківської області від 26.01.2017 року у справі № 922/4171/16 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Індженіум" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Слов`янський масложиркомбінат" вирішено, зокрема, визнати недійсним з моменту укладання договір купівлі-продажу нерухомого майна, а саме: комплекс зберігання силосного типу, загальною площею 17 286,6 кв.м. та земельної ділянки площею 7,4800 га, кадастровий номер :01:008:0107, що розташовані за адресою: Донецька область, м. Слов`янськ, вулиця Паризької Комуни, 21Б, за ціною 132 009 827,08 грн, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Індженіум" () та Товариством з обмеженою відповідальністю "Слов`янський масложиркомбінат" () та посвідчений приватним нотаріусом Київського нотаріального округу ОСОБА_2 16.01.2016 р., зареєстрований в реєстрі за № 30.

Відповідно до відомостей із Єдиного державного реєстру судових рішень зазначене вище рішення суду набрало законної сили : 10.02.2017 року.

Також, рішенням Господарського суду Харківської області від 26.01.2017 року у справі № 922/4376/16 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ерідан ОСОБА_2", до Товариства з обмеженою відповідальністю "Слов`янський масложиркомбінат" вирішено, зокрема, визнати недійсним з моменту укладання договір купівлі-продажу нерухомого майна, а саме: комплекс очищення масла, загальною площею 29 142,1 кв.м. та земельної ділянки площею 9,2250 га, кадастровий номер :01:008:0109 що розташовані за адресою: Донецька область, м. Слов`янськ, вулиця Паризької Комуни, 21 Г, за ціною 48 339 060,40 грн., укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Ерідан ОСОБА_2" () та Товариством з обмеженою відповідальністю "Слов`янський масложиркомбінат" () та посвідчений приватним нотаріусом Київського нотаріального округу ОСОБА_3 16.01.2016 р., зареєстрований в реєстрі за №27;

Згідно інформації з Єдиного державного реєстру судових рішень зазначене вище рішення суду набрало законної сили : 10.02.2017 року.

Судом встановлено, що згідно долучених до позову інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а саме земельні ділянки по вул.Паризької Комуни, 21Б, 21В, 21Г, підставами реєстрації права власності на відповідні земельні ділянки за ТОВ "Десаж Індастріал Солюшн", ТОВ "Ерідан Транс Груп" та ТОВ "Індженіум", вказані договори купівлі-продажу від 16.01.2016 року, які визнані недійсними вищевказаними рішеннями Господарського суду Харківської області.

Крім того, згідно інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 15.11.2018 року, відносно трьох земельних ділянок площею 7,4800 га, 9,1438 га та 9,2250 га з кадастровими номерами відповідно :01:008:0107, :01:008:0108, :01:008:0109, наразі містяться записи про право власності на них відповідно за ТОВ "Індженіум", ТОВ "Десаж Індастріал Солюшн" та ТОВ "Ерідан Транс Груп".

Відповідні записи та рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень були вчиненні у січні 2016 року.

В силу ч. 1, ч. 2 ст. 4 ГПК України, право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно правових висновків викладених у постанові Верховного Суду від 20.02.2020 року по справі № 922/719/16, відповідно до статей 15, 16 ЦК України та статті 20 ГК України кожна особа/суб`єкт господарювання має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного/господарського законодавства.

У рішенні від 15.11.1996 у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства", Європейський суд з прав людини зазначив, що стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Суть цієї статті зводиться до вимоги надати такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави - учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань. Крім того, Суд указав на те, що за деяких обставин вимоги статті 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом.

Аналіз наведеного дає підстави для висновку, що кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Конституційне право на судовий захист передбачає як невід`ємну частину такого захисту можливість поновлення порушених прав і свобод громадян, правомірність вимог яких встановлена в належній судовій процедурі і формалізована в судовому рішенні, і конкретні гарантії, які дозволяли б реалізовувати його в повному обсязі і забезпечувати ефективне поновлення в правах за допомогою правосуддя, яке відповідає вимогам справедливості, що узгоджується також зі статтями 6, 13 Конвенції, ратифікованої Верховною Радою України Законом від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР.

За змістом абзацу другого частини другої статті 16 ЦК України суд може захистити цивільне право або інтерес способом, що передбачений законом або договором, а статтею 20 ГК України передбачено можливість захисту права та законного інтересу шляхом встановлення правовідносин.

Водночас, як правило, суб`єкт порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права (пункт 5.6 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 925/1265/16 (провадження №12-158гс18)). Крім того, Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 5 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18), від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16 (провадження № 12-187гс18) та від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц (провадження № 14-338цс18).

За змістом позовної заяви, Позивачем обрано спосіб захисту порушених своїх прав та інтересів шляхом зобов`язання Відповідача 4 скасувати державну реєстрацію земельних ділянок та їх кадастрових номерів; скасувати закриття та поновлення поземельної книги та поновлення державної реєстрації земельної ділянки, яка належить Позивачу.

Судом встановлено, що згідно наданого витягу із Публічної кадастрової карти України за місцем розташування земельної ділянки (кадастровий номер: :01:008:0047) площею 25,8488 га, міститься інформація про три земельні ділянки із кадастровими номерами, а саме: :01:008:0107, :01:008:0108 та :01:008:0109.

При цьому, по кожній з трьох земельних ділянок, згідно відомостей та витягів про земельні ділянки з Публічної кадастрової карти України від 15.11.2018, у вкладці "ділянка (архівна)" міститься наступна інформація: кадастровий номер: :01:008:0047; номер заявки: 015; тип заявки: реєстрація земельної ділянки; підтип заявки: земельна ділянка утворена шляхом поділу раніше сформованих земельних ділянок; дата заявки: 19.06.2015 14:06:19; призначення: підприємств іншої промисловості; площа: 25,8488 га; назва відділення: відділ Держземагентства у м. Слов`янську; дата перенесення в архів: 19.06.2015 року.

Крім того, згідно відомостей із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, вказано, що державну реєстрацію на вищевказані земельні ділянки здійснив відділ Держземагентства у м. Слов`янську.

Згідно ст. 1 Закону України "Про Державний земельний кадастр" (у редакції чинній на момент станом на 19.06.2015), Державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами; державна реєстрація земельної ділянки - внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера; кадастрова карта (план) - графічне зображення, що містить відомості про об`єкти Державного земельного кадастру; кадастровий номер земельної ділянки - індивідуальна, що не повторюється на всій території України, послідовність цифр та знаків, яка присвоюється земельній ділянці під час її державної реєстрації і зберігається за нею протягом усього часу існування.

Згідно ч. 1, ч. 4, ч. 8 ст. 9 Закону України "Про Державний земельний кадастр" (у редакції чинній на момент станом на 19.06.2015), внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей здійснюються державними кадастровими реєстраторами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Державний кадастровий реєстратор: здійснює реєстрацію заяв про внесення відомостей до Державного земельного кадастру, надання таких відомостей; перевіряє відповідність поданих документів вимогам законодавства; формує поземельні книги на земельні ділянки, вносить записи до них, забезпечує зберігання таких книг; здійснює внесення відомостей до Державного земельного кадастру або надає відмову у їх внесенні; присвоює кадастрові номери земельним ділянкам; надає відомості з Державного земельного кадастру та відмову у їх наданні; здійснює виправлення помилок у Державному земельному кадастрі; передає органам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно відомості про земельні ділянки.

Державна реєстрація земельних ділянок, обмежень у їх використанні, ведення поземельних книг, внесення до Державного земельного кадастру відомостей про земельні ділянки здійснюються Державними кадастровими реєстраторами, які здійснюють свою діяльність за місцем розташування земельної ділянки (район, місто республіканського значення Автономної Республіки Крим, місто обласного значення).

Згідно ч. 1, ч. 2, п. 2 ч. 3 ст. 24 Закону України "Про Державний земельний кадастр" (у редакції чинній на момент станом на 19.06.2015), державна реєстрація земельної ділянки здійснюється при її формуванні шляхом відкриття Поземельної книги на таку ділянку. Державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за місцем їх розташування відповідним Державним кадастровим реєстратором центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за заявою: власника земельної ділянки, користувача земельної ділянки державної чи комунальної власності (у разі поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок) або уповноваженої ними особи.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 27 Закону України "Про Державний земельний кадастр" (у редакції чинній на момент станом на 19.06.2015), у разі поділу або об`єднання земельних ділянок запис про державну реєстрацію земельної ділянки та кадастровий номер земельної ділянки скасовуються, а Поземельна книга на таку земельну ділянку закривається.

У Поземельній книзі на земельні ділянки, сформовані в результаті поділу або об`єднання земельних ділянок, здійснюється запис про такий поділ чи об`єднання із зазначенням скасованих кадастрових номерів земельних ділянок.

Записи про обмеження у використанні земельної ділянки, яка була поділена чи об`єднана з іншою, переносяться до поземельних книг на земельні ділянки, сформовані в результаті такого поділу чи об`єднання (крім випадків, коли обмеження поширювалося лише на частину земельної ділянки, яка в результаті поділу земельної ділянки не увійшла до новосформованої земельної ділянки).

За змістом підпунктів 1, 2 п. 136 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 р. № 1051 (у редакції чинній на момент станом на 19.06.2015), відомості до Державного земельного кадастру про земельну ділянку в разі її поділу чи об`єднання з іншою земельною ділянкою вносяться на підставі заяви про державну реєстрацію земельної ділянки, яка утворилася в результаті такого поділу чи об`єднання, шляхом здійснення Державним кадастровим реєстратором таких дій: 1) скасування державної реєстрації земельної ділянки шляхом закриття Поземельної книги відповідно до пункту 60 цього Порядку із скасуванням кадастрового номера земельної ділянки за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру; 2) здійснення державної реєстрації земельної ділянки, яка утворилася в результаті поділу чи об`єднання, згідно з пунктами 107 - 111 і 113 цього Порядку.

Відповідно до п. е) ч. 1 ст. 56 Закону України "Про землеустрій" (у редакції чинній на момент станом на 19.06.2015), технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок включає: нотаріально посвідчену згоду на поділ чи об`єднання земельної ділянки заставодержателів, користувачів земельної ділянки (у разі перебування земельної ділянки в заставі, користуванні).

Судом встановлено, що AT "Ощадбанк" як іпотекодержатель земельної ділянки (кадастровий номер: :01:008:0047) площею 25,8488 га, не надавав згоди ТОВ "ТК "Урожай" та будь-яким іншим особам на поділ відповідної земельної ділянки, а також зважаючи на зазначені вище приписи законодавства та судові рішення, і те, що в рішенні Слов`янської міської ради № 540/6 від 26.12.2014 відсутні відомості про поділ даної земельної ділянки на три окремі земельні ділянки, в зв`язку з чим, суд дійшов висновку про незаконність послідуючих дій Державного кадастрового реєстратора щодо поділу вказаної земельної ділянки на три окремі земельні ділянки із присвоєнням нових кадастрових номерів новоутвореним земельним ділянкам та їх реєстрації в Державному земельному кадастрі.

Поряд з цим, відсутність нотаріально посвідченої згоди AT "Ощадбанк" в архівній документації із землеустрою, на підставі якої здійснено поділ земельної ділянки з кадастровим номером :01:008:0047, підтверджено також Відповідачем 4 у поданому відзиві на позовну заяву.

Згідно ч. 1,ч. 2 ст. 78 Земельного кодексу України (далі - ЗК України), право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.

Відповідно до ч. 10, п. 2 ч. 13 ст. 79-1 ЗК України, державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка припиняє існування як об`єкт цивільних прав, а її державна реєстрація скасовується в разі скасування державної реєстрації земельної ділянки на підставі судового рішення внаслідок визнання незаконною такої державної реєстрації.

В силу ч. 2 ст. 90 ЗК України, порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом.

Приписи ст. 152 ЗК України передбачають, що держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.

Стаття 6 Закону України "Про Державний земельний кадастр" визначає, що ведення та адміністрування Державного земельного кадастру забезпечуються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Відповідно до пунктів 1, 4-6 ч. 2 ст. 7 Закону України "Про Державний земельний кадастр", до повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, належать: ведення та адміністрування Державного земельного кадастру; внесення до Державного земельного кадастру та надання відомостей про землі, розташовані у межах державного кордону України, територій Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя, районів, сіл, селищ, міст; здійснення державної реєстрації земельних ділянок, обмежень у їх використанні; ведення поземельних книг та надання витягів із Державного земельного кадастру про земельні ділянки.

Згідно ч. 6 ст. 16 Закону України "Про Державний земельний кадастр", кадастровий номер скасовується лише у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки. Зміна власника чи користувача земельної ділянки, зміна відомостей про неї не є підставою для скасування кадастрового номера.

За змістом п. 3 ч. 10 ст. 24 Закону України "Про Державний земельний кадастр", державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки.

Відповідно до ч. 2, ч. 4 ст. 25 Закону України "Про Державний земельний кадастр", Поземельна книга відкривається одночасно з державною реєстрацією земельної ділянки. Поземельна книга закривається у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки.

Пунктом 1 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 року № 15 (далі - Положення) передбачено, що Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства і який реалізує державну політику у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності, земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру, державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів.

Згідно підпунктів 28, 29 п. 4 Положення, Держгеокадастр відповідно до покладених на нього завдань: здійснює державну реєстрацію земельних ділянок, обмежень у їх використанні; веде поземельні книги та видає витяги із Державного земельного кадастру про земельні ділянки.

Відповідно до п. 4, п. 5 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 р. № 1051 (далі - Порядок), ведення Державного земельного кадастру здійснює Держгеокадастр та його територіальні органи. Держателем Державного земельного кадастру є Держгеокадастр. До складу Держгеокадастру та його територіальних органів входять державні кадастрові реєстратори, які здійснюють внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей в межах повноважень, визначених Законом України "Про Державний земельний кадастр" та цим Порядком.

Підпунктами 3, 4 п. 6 Порядку визначено, що до повноважень державних кадастрових реєстраторів Держгеокадастру та державних кадастрових реєстраторів його територіальних органів (у тому числі таких, що провадять свою діяльність на районному (міському) рівні, в мм. Києві та Севастополі) належать: здійснення державної реєстрації земельних ділянок, обмежень у їх використанні, скасування такої реєстрації; формування поземельних книг на земельні ділянки, внесення записів до них, забезпечення їх зберігання.

З огляду на наведені приписи законодавства та встановлені обставини справи, суд дійшов висновку про правомірність заявлення Позивачем вимог щодо зобов`язання Відповідача 4 скасувати державну реєстрацію земельних ділянок та їх кадастрових номерів; скасувати закриття та поновлення поземельної книги та поновлення державної реєстрації земельної ділянки.

Таким чином, зважаючи на встановлення судом обставин щодо неправомірності поділу належної Позивачу земельної ділянки на три окремих земельних ділянки із присвоєнням їм нових адрес і кадастрових номерів та відповідної реєстрації права власності на дані земельні ділянки за ТОВ "Десаж Індастріал Солюшн", ТОВ "Ерідан Транс Груп" та ТОВ "Індженіум", а також наявність судових рішень про визнання недійсними договорів щодо купівлі Відповідачами 1, 2, 3 цих земельних ділянок, суд дійшов висновку про задоволення позову АТ "Державний ощадний банк України" № 55/2-04/191 від 18.02.2019 року (вх. № 02.1-36/153/19) про зобов`язання скасувати державну реєстрацію, скасувати кадастрові номери, скасувати закриття та поновити поземельну книгу та поновити державну реєстрацію земельної ділянки, в межах справи № 902/672/16, у повному обсязі.

Обґрунтованість та правомірність заявлених вимог, підтверджуються наданими та дослідженими судом письмовими доказами наявними у матеріалах справи.

При вирішенні питання щодо розподілу судових витрат суд виходить з наступного.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України визначено, що судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 5 ст. 327 ГПК України, якщо судове рішення прийнято на користь декількох позивачів чи проти декількох відповідачів, або якщо виконання повинно бути проведено в різних місцях чи рішенням передбачено вчинення кількох дій, видаються декілька наказів, у яких зазначаються один боржник та один стягувач, а також визначається, в якій частині необхідно виконати судове рішення, або зазначається, що обов`язок чи право стягнення є солідарним.

За змістом абз. 3 п. 4.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 року N 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" (чинної на даний час), якщо пропорції задоволення позовних вимог точно визначити неможливо (зокрема, при частковому задоволенні позову немайнового характеру), то судові витрати розподіляються між сторонами порівну. У разі коли позов немайнового характеру задоволено повністю стосовно двох і більше відповідачів або якщо позов майнового характеру задоволено солідарно за рахунок двох і більше відповідачів, то судові витрати також розподіляються між відповідачами порівну. Солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено.

З огляду на викладене, судові витрати по сплаті судового збору в сумі 17 289,00 грн, підлягають покладенню на Відповідачів порівну у сумах 4 322,25 грн (17 289,00 / 4).

Керуючись ст. ст. 1, 2, 7 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. ст. 2, 3, 12, 13, 18, 42, 73, 74, 76-79, 86, 129, 232, 233, 236-238, 240-242, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ :

1. Задоволити позов АТ "Державний ощадний банк України" № 55/2-04/191 від 18.02.2019 року (вх. № 02.1-36/153/19) про зобов`язання скасувати державну реєстрацію, скасувати кадастрові номери, скасувати закриття та поновити поземельну книгу та поновити державну реєстрацію земельної ділянки, в межах справи № 902/672/16, повністю.

2. Зобов`язати Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру (вул. Народного Ополчення, 3, м. Київ, 03680; ) скасувати державну реєстрацію земельної ділянки (кадастровий номер: :01:008:0107), загальною площею 7,4800 га, яка розташована за адресою: вулиця Паризької Комуни, 21Б, м.Слов`янськ Донецької області, яку здійснено 19.06.2015 року.

3. Зобов`язати Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру (вул. Народного Ополчення, 3, м. Київ, 03680; ) скасувати кадастровий номер :01:008:0107 земельної ділянки загальною площею 7,4800 га, яка розташована за адресою: вулиця Паризької Комуни, 21Б, м. Слов`янськ Донецької області.

4. Зобов`язати Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру (вул. Народного Ополчення, 3, м. Київ, 03680; ) скасувати державну реєстрацію земельної ділянки (кадастровий номер :01:008:0108), загальною площею 9,1438 га, яка розташована за адресою: вулиця Паризької Комуни, 21В, м.Слов`янськ Донецької області, яку здійснено 19.06.2015 року.

5. Зобов`язати Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру (вул. Народного Ополчення, 3, м. Київ, 03680; ) скасувати кадастровий номер :01:008:0108 земельної ділянки загальною площею 9,1438 га, яка розташована за адресою: вулиця Паризької Комуни, 21В, м. Слов`янськ Донецької області.

6. Зобов`язати Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру (вул. Народного Ополчення, 3, м. Київ, 03680; ) скасувати державну реєстрацію земельної ділянки (кадастровий номер: :01:008:0109), загальною площею 9,2250 га, яка розташована за адресою: вулиця Паризької Комуни, 21Г, м.Слов`янськ Донецької області, яку здійснено 19.06.2015 року.

7. Зобов`язати Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру (вул. Народного Ополчення, 3, м. Київ, 03680; ) скасувати кадастровий номер :01:008:0109 земельної ділянки загальною площею 9,2250 га, яка розташована за адресою: вулиця Паризької Комуни, 21Г, м. Слов`янськ Донецької області.

8. Зобов`язати Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру (вул. Народного Ополчення, 3, м. Київ, 03680; ) скасувати закриття Поземельної книги щодо земельної ділянки з кадастровим номером :01:008:0047 загальною площею 25,8488 га, яка розташована за адресою: Донецька область, м.Слов`янськ, вулиця Свободи, 85 та належить на праві власності Публічному акціонерному товариству "Державний ощадний банк України" (01001, м. Київ, вул. Госпітальна, 12Г, ).

9. Зобов`язати Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру (вул. Народного Ополчення, 3, м. Київ, 03680; ) поновити Поземельну книгу щодо земельної ділянки з кадастровим номером :01:008:0047 загальною площею 25,8488 га, яка розташована за адресою: Донецька область, м.Слов`янськ, вулиця Свободи, 85 та належить на праві власності Публічному акціонерному товариству "Державний ощадний банк України" (01001, м. Київ, вул. Госпітальна, 12Г, ).

10. Зобов`язати Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру (вул. Народного Ополчення, 3, м. Київ, 03680; ) поновити державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :01:008:0047 загальною площею 25,8488 га, яка розташована за адресою: Донецька область, м. Слов`янськ, вулиця Свободи, 85 та належить на праві власності Публічному акціонерному товариству "Державний ощадний банк України" (01001, м. Київ, вул. Госпітальна, 12Г, ).

11. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ерідан Транс Груп" (, вул. Героїв Сталінграда, 147 Ж, офіс 3, м. Дніпро, 49000) на користь Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" (01001, м. Київ, вул.Госпітальна, 12Г, ) 4 322,25 грн - витрат на сплату судового збору.

12. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Десаж Індастріал Солюшн" (, пр. Сергія Нігояна, 22/26, кв. 24, м. Дніпро, 49000) на користь Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" (01001, м. Київ, вул.Госпітальна, 12Г, ) 4 322,25 грн - витрат на сплату судового збору.

13. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Індженіум" (, вул. Федора Кричевського, 19, м. Київ, 03115) на користь Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" (01001, м. Київ, вул. Госпітальна, 12Г, ) 4 322,25 грн - витрат на сплату судового збору.

14. Стягнути з Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру (вул. Народного Ополчення, 3, м. Київ, 03680; ) на користь Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" (01001, м. Київ, вул.Госпітальна, 12Г, ) 4 322,25 грн - витрат на сплату судового збору.

15. Видати накази після набрання рішенням суду законної сили.

16. Копію рішення надіслати рекомендованим листом згідно переліку з повідомленням про вручення; та на електронні адреси: арбітражному керуючому Демчану О.І. - ІНФОРМАЦІЯ_1 ПАТ АБ "Укргазбанк" - ; АТ "Державний ощадний банк України" - , ІНФОРМАЦІЯ_2; Державній службі з питань геодезії, картографії та кадастру - ; ГУ Держгеокадастру у Донецькій області - .

Відповідно до ст. 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ч. 1 ст. 256 ГПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Північно-західного апеляційного господарського суду через Господарський суд Вінницької області (п. 17.5 Перехідних положень ГПК України).

Відповідно до ч. 6 ст. 233 ГПК України повне рішення складено 22 жовтня 2020 р.

Суддя Тісецький С.С.

Віддрук. 6 прим.:

1 - до справи;

2 - ТОВ "Торгівельна компанія "Урожай" (вул. С. Зулінського, 46, м. Вінниця, 21022);

3 - ТОВ "Ерідан Транс Груп" (вул. Героїв Сталінграда, 147 Ж, офіс 3, м. Дніпро, 49000);

4 - ТОВ "Десаж Індастріал Солюшн" (пр. Сергія Нігояна, 22/26, кв. 24, м. Дніпро, 49000);

5 - ТОВ "Індженіум" (вул. Федора Кричевського, 19, м. Київ, 03115);

6 - ТОВ "Слов`янський масложиркомбінат" (вул. Саксаганського, 133-А, м. Київ, 01032).