ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

19.10.2020м. ХарківСправа № 922/1969/20

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Погорелової О.В

розглянувши заяву ФОП Кульова Владислава Олександровича про скасування судового наказу господарського суду Харківської області виданого 25.06.2020 у справі №922/1969/20

заявник Акціонерне товариство Комерційний Банк "ПриватБанк", м. Київ
боржник Фізичної особи-підприємця Кульова Владислава Олександровича, м. Харків
про стягнення 40668,24 грн.

ВСТАНОВИВ:

25.06.2020 господарським судом Харківської області у справі №922/1969/20 за заявою АТ КБ "ПриватБанк" був виданий судовий наказ про стягнення з Фізичної особи-підприємця Кульова Владислава Олександровича (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 , місцезнаходження: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк "ПриватБанк" (, місцезнаходження: вул. Набережна Перемоги, 30, м. Дніпро, 49094) суму заборгованості 40668,24 грн., з яких: 35228,23 грн. - заборгованість за кредитом; 4711,93 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 728,08 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом та 210,20 грн. судового збору. Сума стягнення (всього): 40878,44 грн.

25.06.2020 копія судового наказу разом з заявою була направлена на адресу боржника, проте повернута до суду з позначкою поштового відділення "адресат відсутній".

16.10.2020 до суду від боржника надійшла заява про скасування судового наказу, в якій останній просить суд скасувати судовий наказ від 25.06.2020; покласти на АТ КБ "Приватбанк" судові витрати, які складаються з 105,10 грн. судового збору та 2500,00 грн. витрат на правову допомогу. В обґрунтування заяви боржник вказує на те, що 05 жовтня 2020 року, боржнику стало відомо з єдиного реєстру боржників про те, що відносно нього відкрито виконавче провадження № 63066691 державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Пархоменко Наталією Вікторівною за виконавчим документом виданим господарським судом Харківської області. З відкритих джерел він також дізнався про те, що виконавче провадження було відкрито на підставі судового наказу виданого господарським судом Харківської області по справі № 922/1969/20 за зверненням АТ КБ ПриватБанк. Як зазначено в судовому наказі, Суд дійшов висновку про те, що заява стягувана підлягає задоволенню - з боржника на користь стягувана на підставі ст.ст. 509, 530, 549, 610, 611, 634, 639, 1049, 1054 ЦК України, ст.ст. 173, 174, 193, 216, 230 ГК України, на виконання Заяви про приєднання до Умов та правил надання договору кредиту №б/н від 27.05.2019 підлягає стягненню заборгованість у загальному розмірі 40668,24 грн., у зв`язку з чим суд задовольнив вимоги заявника. Боржник не погоджується з такою правовою позицією зважаючи на те, що АТ КБ ПриватБанк укладаючи Кредитний договір від №б/н від 27.05.2019 грубо порушив норми діючого законодавства в частині форми та змісту, які висуваються до такого виду договорів. Боржник вказує на те, що фактично не було укладено письмового договору із зазначенням його істотних умов.

Дослідивши подану заяву про скасування судового наказу, суд встановив, що остання відповідає вимогам щодо форми і змісту заяви про скасування судового наказу, визначеним статтею 157 Господарського процесуального кодексу України, тому підстави для її повернення відсутні.

Відповідно до частини третьої статті 158 Господарського процесуального кодексу України у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутись до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження. В ухвалі про скасування судового наказу суд за клопотанням боржника вирішує питання про поворот виконання судового наказу в порядку, встановленому статтею 333 цього Кодексу.

При цьому положення Господарського процесуального кодексу України не ставлять в залежність скасування судового наказу за заявою боржника від обґрунтованості його доводів, викладених у такій заяві, а лише передбачають необхідність зазначення в ній про повну або часткову необґрунтованість вимог стягувача (п.5 ч.3 ст. 157 ГПК України).

Враховуючи наявність заперечень боржника та норми чинного законодавства, що надають підстави для скасування судового наказу, суд дійшов висновку про задоволення заяви ФОП Кульова В.О. від 16.10.2020 та скасування судового наказу від 25.06.2020 №922/1969/20.

Суд роз`яснює, що скасування судового наказу не позбавляє Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" права звернутись до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Крім того, положеннями статті 151 Господарського процесуального кодексу України визначено, що у разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Щодо стягнення з АТ КБ "ПриватБанк" 2500,00 грн. на правову допомогу суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України).

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою (ч. 1 ст. 16 ГПК України).

Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ч. 2 ст. 16 ГПК України).

Пунктом 1 частини 1 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що адвокат - це фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом.

Згідно зі ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Згідно приписів ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Разом з тим, як вбачається з доданих до заяви доказів, а саме: довіреності від 08.10.2020 № 4376 та договору №06/10/20-1г від 06.10.2020 про надання юридичних послуг представник боржника ФОП Шугаєв Г.В. не має статусу адвоката. Доказів зворотного суду не надано.

Зважаючи на викладене суд дійшов висновку про відмову в стягненні з АТ КБ "ПриватБанк" 2500 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 151 ГПК України за подання заяви про видачу судового наказу справляється судовий збір у розмірі, встановленому законом. У разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

З системного аналізу наведеної норми ГПК України слідує, що нормами Господарського процесуального кодексу України не передбачено порядку повернення або покладення на учасника справи судового збору, сплаченого за подання заяви про скасування судового наказу.

За наведених обставин, в задоволенні вимоги заявника про стягнення з АТ КБ "ПриватБанк" суму сплаченого судового збору у розмірі 105,10 грн. за подання заяви про скасування судового наказу, слід відмовити.

Керуючись статтями 158, 232 - 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

УХВАЛИВ:

Судовий наказ від 25 червня 2020 року по заяві за № 922/1969/20 скасувати.

Ухвала набрала чинності 19.10.2020 та оскарженню не підлягає.

У разі скасування судового наказу згідно ч.3 ст. 158 ГПК України, заявник не позбавлений права звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвала підписана 19 жовтня 2020 року.

Суддя Погорелова О.В.