ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

26.10.2020м. ДніпроСправа № 904/11028/15 (904/5762/20)

Суддя Соловйова А.Є. , розглянувши матеріали

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "МІК", с.Надеждівка, Криворізький район, Дніпропетровська обл.

до Акціонерного товариства "Державний експертно-імпортний банк України", м.Київ в особі Філії Акціонерного товариства "Державний експертно-імпортний банк України" в Кривому Розі, м. Кривий Ріг

про відшкодування майнової та моральної шкоди

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "МІК" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Акціонерного товариства "Державний експертно-імпортний банк України" в особі Філії Акціонерного товариства "Державний експертно-імпортний банк України" в Кривому Розі про стягнення майнової шкоди в розмірі 310 000 000,00 грн, завдану незаконними діями працівників Акціонерного товариства "Державний експертно-імпортний банк України" та моральної шкоди в розмірі 100 000,00 грн, завдану посяганням на ділову репутацію ТОВ "МІК" незаконними діями АТ "Державний експертно-імпортний банк України".

Позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "МІК" підлягає залишенню без руху з таких підстав.

Згідно пунктом 2 частини 1 статті 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Сплата судового збору здійснюється в порядку і розмірі, встановленому Законом України "Про судовий збір".

Частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до п.1, п.2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1,5 відсотки ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік", з 01 січня 2020 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 2 102,00 грн (станом на дату звернення з позовом до суду).

Доказом сплати судового збору є оригінал квитанції кредитної установи, яка прийняла платіж, а при перерахуванні судового збору з рахунка платника - останній примірник платіжного доручення (Інформаційний лист Державної судової адміністрації України № 12-6621/11 від 10.11.2011).

Оскільки при зверненні до господарського суду позивачем заявлена вимога майнового характеру (стягнення 310 100 000,00 грн), позивач повинен сплатити судовий збір у розмірі 735 700,00 грн (350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб). В той же час, позивачем не додано до позовної заяви доказів сплати судового збору в розмірі 735 700 грн, що є порушенням вимог пункту 2 частини 1 статті 164 Господарського процесуального кодексу України.

В позовній заяві міститься клопотання про звільнення від сплати судового збору, в якому позивач просить суд звільнити його від сплати судового збору в зв`язку з тим, що ТОВ"МІК" не отримує жодного доходу з 2015 року, його банківські рахунки порожні і відсутні будь які джерела їх поповнення та перебуває в процедурі банкрутства на стадії розпорядження майном.

Розглянувши клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору, суд не вбачає підстав для його задоволення, виходячи з такого.

Статтею 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. За змістом положень статті 55 Конституції України кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку.

Елементом верховенства права є принцип правової визначеності, який, зокрема, передбачає, що закон, як і будь-який інший акт держави, повинен характеризуватися якістю, щоб виключити ризик свавілля.

Принцип правової визначеності, на думку Європейського суду з прав людини, вимагає, щоб при остаточному вирішенні справи судами їх рішення не викликали сумнівів (пункт 61 рішення від 28 жовтня 1999 року у справі «Брумареску проти Румунії», заява № 28342/95). Якщо конфліктна практика розвивається в межах одного з найвищих судових органів країни, цей суд сам стає джерелом правової невизначеності, тим самим підриває принцип правової визначеності та послаблює довіру громадськості до судової системи (пункт 123 рішення від 29 листопада 2016 року у справі «Парафія греко-католицької церкви у м. Люпені проти Румунії», заява № 76943/11). Судові рішення повинні бути розумно передбачуваними (пункт 36 рішення від 22 листопада 1995 року у справі «С. В. проти Сполученого Королівства», заява № 20166/92).

Надана судам роль в ухваленні судових рішень якраз і полягає в розвіюванні тих сумнівів у тлумаченні, які існують. Оскільки завжди існуватиме потреба у з`ясуванні неоднозначних моментів і адаптації до обставин, які змінюються (пункт 65 рішення ЄСПЛ від 11 квітня 2013 року у справі «Вєренцов проти України», заява № 20372/11; пункт 93 рішення від 21 жовтня 2013 року у справі «Дель Ріо Прада проти Іспанії», заява № 42750/09).

Так, правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені Законом України "Про судовий збір".

Відповідно до ч.1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення за таких умов:

1. розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2. позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, або

3. предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

В обґрунтування клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання позовної заяви про стягнення 310 100 000,00 грн. матеріальної та моральної шкоди заявником зазначено, що ТОВ «МіК» не отримує жодного доходу з 2015 року, його банківські рахунки порожні і відсутні будь які джерела їх поповнення та перебуває в процедурі банкрутства на стадії розпорядження майном.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що здійснюючи свої конституційні обов`язки, господарські суди повинні дотримуватися принципів здійснення правосуддя, зокрема, принципу рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Враховуючи положення ст.129 Конституції України, а також положення статті 5 Закону України "Про судовий збір", господарський суд позбавлений права надавати перевагу будь-якій стороні в тому числі й у питанні відстрочення чи звільнення від сплати судового збору.

Перебування боржника в процедурі банкрутства на стадії розпорядження майном не є підставою для звільнення від сплати судового збору чи відстрочення сплати судового збору.

Таким чином, положеннями ст. 8 Закону України "Про судовий збір" не передбачено можливості звільнення від сплати судового збору чи відстрочення сплати судового збору за подання позовної заяви з підстав, викладених в клопотанні поданому позивачем.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного суду від 08.05.2020 у справі №917/1423/19.

Крім того, в порушення пунктів 8, 9 частини 3 ст.162 Господарського процесуального кодексу України, позивачем не зазначено:

1) наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

2) попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи;

Відповідно до вимог частини 1 статті 174 Господарського процесуального кодексу України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст.ст. 162-164, 174, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити в задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "МіК" про звільнення від сплати судового збору.

2. Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "МІК" до Акціонерного товариства "Державний експертно-імпортний банк України" в особі Філії Акціонерного товариства "Державний експертно-імпортний банк України" в Кривому Розі про стягнення майнової шкоди в розмірі 310 000 000,00 грн, завдану незаконними діями працівників Акціонерного товариства "Державний експертно-імпортний банк України" та моральної шкоди в розмірі 100 000,00 грн, завдану посяганням на ділову репутацію ТОВ "МІК" незаконними діями АТ"Державний експертно-імпортний банк України" - залишити без руху.

3. Позивачу протягом десяти днів з дня вручення ухвали суду усунути недоліки позовної заяви, а саме:

- надати докази сплати судового збору у встановлених порядку і розмірі в сумі 735 700,00 грн.

- надати інформацію щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до позовної заяви;

- надати попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

4. Роз`яснити, що у випадку невиконання позивачем вимог суду про усунення недоліків позовної заяви у встановлений судом строк, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 26.10.2020 й оскарженню не підлягає.

Суддя А.Є. Соловйова