ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

21 жовтня 2020 року Справа № 903/640/20

Господарський суд Волинської області у складі судді Якушевої І.О., за участю секретаря судового засідання Хомич О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу №903/640/20

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Мартін Трейд, с. Великий Кучурів, Сторожинецького району, Чернівецької області

до Товариства з обмеженою відповідальністю Павер Транс-Трейд, с. Зміїнець, Луцького району, Волинської області

про стягнення 12 439,34 грн.,

за участю представників:

від позивача: н/з,

від відповідача: н/з,

в с т а н о в и в:

02.09.2020 через систему Електронний суд до Господарського суду Волинської області надійшла позовна заява б/н від 02.09.2020 Товариства з обмеженою відповідальністю Мартін Трейд, в якій товариство просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Павер Транс-Трейд 88 206,79 грн., з них: 75 767,45 грн. заборгованості за переданий на підставі договору поставки №15/06-2-МТ від 15.06.2020 товар, 1 711,82 грн. пені, 3 566,28 грн. 25% річних, 6 789,89 грн. штрафу, 371,35 грн. додаткової вартості товару.

Ухвалою від 07.09.2020 суд постановив залишити позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Мартін Трейд без руху; встановити Товариству з обмеженою відповідальністю Мартін Трейд строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання доказів відправлення відповідачу копії позовної заяви і доданих до неї документів Господарському суду Волинської області протягом 5-ти днів з дня одержання цієї ухвали.

21.09.2020 від представника Товариства з обмеженою відповідальністю Мартін Трейд надійшла заява про усунення недоліків, до якої представник позивача додав докази відправлення відповідачу копії позовної заяви і доданих до неї документів (опис вкладення у цінний лист, накладна ПАТ Укрпошта, фіскальний чек).

Ухвалою суду від 28.09.2020 поставлено прийняти позовну заяву до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження та відкрити провадження у справі; розгляд справи призначити на 21.10.2020.

Після відкриття провадження у справі суд встановив, що позовну заяву подано без додержання вимог п. 3 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою суду від 13.10.2020 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Мартін Трейд на підставі ч. 11 ст. 176 Господарського процесуального кодексу України було залишено без руху для усунення недоліків позовної заяви.

21.10.2020 через систему Електронний суд від представника позивача до Господарського суду Волинської області надійшла заява про усунення недоліків від 20.10.2020, до якої представник позивача додав обгрунтований розрахунок суми основного боргу.

Ухвалою від 21.10.2020 суд постановив продовжувати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Разом з цим, 21.10.2020 через систему Електронний суд представник позивача подав заяву про зменшення розміру позовних вимог №02/10-20 від 20.10.2020, в якій просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Павер Транс-Трейд 12 439,34 грн., з них: 1 711,82 грн. пені, 3 566,28 грн. 25% річних, 6 789,89 грн. штрафу, 371,35 грн. додаткової вартості товару, 2 102 грн. витрат, пов`язаних з оплатою удового збору та 8 000 грн. витрат на правову допомогу адвоката.

Представники сторін в судове засідання 21.10.2020 не з`явився. Факт належного повідомлення відповідача про судовий розгляд підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 665.

Представнику позивача ухвала суду від 28.09.2020 про відкриття провадження у справі була надіслана на електронну пошту 29.09.2020.

В судовому засіданні 21.10.2020 суд розглянув заяву представника позивача про зменшення розміру позовних вимог №02/10-20 від 20.10.2020.

Згідно із п. 2 ч. 2 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Оскільки зменшення розміру позовних вимог це процесуальне право, передбачене п. 2 ч. 2 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України, суд прийняв заяву представника позивача про зменшення розміру позовних вимог, а відтак має місце нова ціна позову 12 439,34 грн. заборгованості, з якої й вирішується спір.

Враховуючи те, що неявка представників сторін не перешкоджає розгляду справи, а матеріали справи є достатніми для вирішення спору, судом 21.10.2020 було вирішено спір за відсутності представників сторін, зважаючи на те, що сторони належним чином були повідомлені про судовий розгляд, за наявними у справі матеріалами відповідно до ч.9 ст.165 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову повністю з огляду на наступне.

15.06.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю Мартін Трейд як постачальником та Товариством з обмеженою відповідальністю Павер Транс-Трейд як покупцем було укладено договір поставки № 15/06-2-МТ, згідно з п. 1.1. якого постачальник зобов`язується передати у власність покупцю нафтопродукти, а покупець зобов`язується прийняти та сплатити їх вартість за товар на умовах даного договору. Кількість, асортимент та ціна товару зазначається у додатку до даного договору. Кожний додаток є невід`ємною частиною даного договору.

Між сторонами було укладено наступні додатки до договору поставки № 15/06-2-МТ від 15.06.2020:

- додаток №000008294 від 17.06.2020, відповідно до умов якого термін поставки товару до 18.06.2020, термін оплати 01.07.2020, ціна товару 60 548,22 грн.

- додаток №000008300 від 18.06.2020, відповідно до умов якого термін поставки товару до 19.06.2020, термін оплати 02.07.2020, ціна товару 75 249,54 грн.

На виконання умов договору поставки № 15/06-2-МТ від 15.06.2020 та додатків до нього позивач передав відповідачу товар на загальну суму 135 767,45 грн., що підтверджується копіями товарно-транспортної накладної від 17.06.2020, видаткової накладної №2730 від 18.06.2020.

До звернення позивача з позовом до суду відповідач частково оплатив товар на суму 60 000 грн., що підтверджується копіями платіжних доручень № 660 від 01.07.2020, №661 від 02.07.2020, №672 від 21.07.2020, №679 від 05.08.2020.

Після звернення позивача з позовом до суду відповідач перерахував залишок заборгованості в розмірі 75 767,45 грн., що підтверджується копіями платіжних доручень № 692 від 10.09.2020, №698 від 01.10.2020, а тому позивач зменшив розмір позовних вимог та просить стягнути з відповідача лише 1 711,82 грн. пені за період з 03.07.2020 по 31.08.2020, 3 566,28 грн. 25% річних за період з 03.07.2020 по 31.08.2020, 6 789,89 грн. штрафу, 371,35 грн. додаткової вартості товару.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно із ст.ст. 526, 599 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення , зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

У відповідності із ст.ст.610, 611, ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідач не виконав зобов`язань з оплати вартості товару у строки, встановлені додатками до договору поставки № 15/06-2-МТ від 15.06.2020.

Відповідно до п. 4.3. договору у випадку ненадходження від покупця повної оплати за відвантажений товар протягом терміну, зазначеному в п. 3.3. даного договору, та з врахуванням ч. 2 ст. 551 Цивільного кодексу України постачальник має право нарахувати, а покупець зобов`язується сплатити постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення виконання грошового зобов`язання.

Позивач на підставі пункту 4.3. договору нарахував та просить стягнути з відповідача пеню в розмірі 1 711,82 грн. за період з 03.07.2020 по 31.08.2020.

Дослідивши розрахунок пені, наданий позивачем, суд дійшов висновку про те, що він є арифметично правильним та відповідає вимогам чинного законодавства та умовам договору.

Враховуючи умову п. 4.3. договору поставки № 15/06-2-МТ від 15.06.2020, зважаючи на порушення відповідачем строків виконання зобов`язання з оплати вартості товару, визначених додатками до договору, підлягає до задоволення вимога позивача про стягнення з відповідача 1 711,82 грн. пені.

Згідно із ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У пункті 4.9. договору сторони дійшли згоди, що при несвоєчасній оплаті товару (порушення п. 3.3. договору) не зарахована грошова сума є сума, якою користується покупець та належить постачальнику і за час користування постачальник має право нарахувати, а покупець в такому випадку зобов`язується сплатити відсотки за час користування коштами постачальника в розмірі 25% річних, крім того покупець на вимогу постачальника зобов`язаний сплатити суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення.

Отже, сторони в договорі узгодили інший розмір процентів річних, ніж встановлено ст. 625 Цивільного кодексу України.

Перевіривши розрахунок суми процентів річних, суд встановив, що розрахунок є арифметично правильним та відповідає вимогам чинного законодавства.

Таким чином, стягненню з відповідача у зв?язку із порушенням строку виконання зобов?язання з оплати вартості переданого товару підлягає 3 566,28 грн. 25% річних за період з 03.07.2020 по 31.08.2020.

Відповідно до п.п. 4.4.1. п. 4.1. договору постачальник має право нарахувати, а покупець зобов`язується сплатити до ціни, зазначеної в накладній, додаткову ціну в розмірі 50 грн. за 1 тонну несплаченого своєчасно товару (без податку на додану вартість). В цьому випадку покупець зобов`язаний сплатити додаткову вартість протягом 4-х днів з моменту відправлення відповідної вимоги постачальником.

Згідно з п.п. 4.4.4. п. 4.1. договору у випадку порушення покупцем умов п. 3.2., п. 3.8. договору чи умов, визначених у додатку в частині порядку оплати та проведення розрахунку постачальник має право нарахувати, а покупець зобов`язується сплатити постачальнику додатковий штраф у розмірі 5% від вартості товару за відповідним додатком. Штраф сплачується протягом 7 днів з моменту направлення вимоги покупцю.

06.08.2020 позивач направив відповідачу вимогу №06/08-1 від 06.08.2020, що підтверджується копією накладної «Укрпошти» від 06.08.2020, копією опису вкладення (а.с. 29).

До позовної заяви позивач додав розрахунок додаткової вартості товару в розмірі 371,35 грн. та штрафу в розмірі 6 789,89 грн. (а.с. 7)

Відповідно до ч.1 ст. 216 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно з ч.1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Частинами 4 та 6 ст. 231 Господарського кодексу України встановлено, що штрафні санкції за порушення зобов`язання застосовуються у розмірі, передбаченому сторонами у договорі.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Відповідач не оплатив вартості переданого йому товару у встановлені договором та додатками до договору строки.

А тому вимога позивача про стягнення з відповідача 6 789,89 грн. штрафу, нарахованого на підставі п.4.4.4. договору, та 371,35 грн. додаткової вартості товару, нарахованої на підставі п. 4.4.1. договору, обгрунтована і підлягає до задоволення.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Оскільки клопотання про повернення судового збору у зв`язку із зменшенням розміру позовних вимог від позивача не надходило, правові підстави для повернення судового збору в цій частині відсутні.

Решта витрат, пов`язаних з оплатою судового збору в розмірі 296,38 грн. у зв`язку із задоволенням позову на 14,10%, на підставі ст. 129 ГПК України покладається на відповідача.

Щодо витрат позивача на професійну правничу допомогу.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст.1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Згідно із ч. 3 ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

За приписами ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Позивач додав до матеріалів справи копію договору про надання правової допомоги від 03.08.2020, укладеного між позивачем та адвокатом Поліщуком П.Я., копію рахунку на оплату №114/20 від 31.08.2020, копію платіжного доручення № 2151 від 31.08.2020 на суму 8 000 грн., копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, копію ордера на надання правничої (правової) допомоги серії АА №1045024 від 31.08.2020.

Відповідно до п. 3.1. договору про надання правової допомоги від 03.08.2020 за надання правової допомоги клієнт сплачує адвокату гонорар (винагороду). Розмір гонорару (винагороди) встановлюється в розмірі 8 000 грн. з розрахунку 1 600 грн. за одну годину роботи адвоката.

Розмір гонорару складається з наступних сум (п. 3.2. договору):

1. Збір, перевірка, належне засвідчення копій письмових доказів по справі клієнта 1 год. 1 600 грн.;

2. Підготовка позовної заяви, подача позовної заяви до суду 3 год. 4 800 грн.;

3. Здійснення обгрунтованих розрахунків до позовної заяви 1 год. 1 600 грн.

Згідно із ч. 4, 5, 6 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідного клопотання відповідачем не було подано.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача (п. 1 ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України).

З огляду на викладене, у зв`язку із задоволенням позову витрати позивача на професійну правничу допомогу на підставі п. 1 ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 6, 526, 546, 549, 599, 610, 611, 612, 625, 626, 627 Цивільного кодексу України, ст.ст. 193, 216, 230, 231 Господарського кодексу України, ст.ст. 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Павер Транс-Трейд (45632, Волинська область, Луцький район, с.Зміїнець, вул. Ліскова, 11, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Мартін Трейд (вул. Головна, 75, корп. М, с. Великий Кучурів, Сторожинецький район, Чернівецька область, 59052, ) 1 711 грн. 82 коп. пені, 3 566 грн. 28 коп. 25% річних, 6 789 грн. 89 коп. штрафу, 371 грн. 35 коп. додаткової вартості товару, 8 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу, 296 грн. 38 коп. витрат, пов`язаних з оплатою судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги це рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст рішення складено: 23.10.2020.

Суддя І. О. Якушева