РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

15.10.2020Справа № 910/4387/20

За позовом Акціонерного товариства "Укргазвидобування" в особі філії

"УГВ-Сервіс"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Київський

Республіканський Автоцентр"

про стягнення 360 000 грн

та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю

"Київський Республіканський Автоцентр"

до Акціонерного товариства "Укргазвидобування"

про стягнення 444 733,14 грн.

Суддя Зеленіна Н.І.

Секретар судового засідання Вовчик О.В.

Представники сторін: відповідно до протоколу судового засідання

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Акціонерне товариство "Укргазвидобування" в особі філії "УГВ-Сервіс" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Київський республіканський автоцентр" про стягнення штрафних санкцій в сумі 360 000, 00 грн за прострочення поставки товару.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.04.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/4387/20. Вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Через відділ автоматизованого документообігу суду, моніторингу виконання документів (канцелярію) 17.04.2020 представник відповідача подав клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін.

На адресу суду 28.04.2020 від відповідача надійшов письмовий відзив, в якому проти останній позову заперечував, мотивуючи тим, що пеня в розмірі 360 000, 00 грн згідно договору фактично сплачена позивачу 10.07.2019, ще до звернення останнім з позовом. АТ "Комерційний банк "Глобус" перерахувало на рахунок АТ "Укргазвидобування" грошові кошти в розмірі 7 200 000, 00 грн згідно банківської гарантії № 11402 від 03.10.2018, яка є способом забезпечення виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором, у тому числі й щодо неустойки.

Позивач, 12.05.2020 подав письмову відповідь на відзив.

Через відділ автоматизованого документообігу суду, моніторингу виконання документів (канцелярію) 28.04.2020 Товариство з обмеженою відповідальністю "Київський Республіканський Автоцентр" подало зустрічний позов до Акціонерного товариства "Укргазвидобування" про стягнення 444 733, 14 грн, у тому числі 48 240, 00 грн - пені та 396 493, 14 грн - 3 % річних.

Зустрічний позов мотивовано тим, що Акціонерне товариство "Укргазвидобування" порушило строки оплати за договором № УГВС460/12-18 від 22.10.2018.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.05.2020 прийнято зустрічний позов до спільного розгляду з первісним позовом у справі № 910/4387/20. Вимоги за зустрічним позовом об`єднано в одне провадження з первісним позом.

Через відділ автоматизованого документообігу суду, моніторингу виконання документів (канцелярію) 20.07.2020 Акціонерне товариство "Укргазвидобування" подало письмовий відзив на зустрічний позов, в якому проти зустрічного позову заперечено та зазначено про відсутність порушення строків оплати з боку покупця, оскільки постачальник не виконав зобов`язання щодо надання рахунків, внаслідок чого покупець не міг виконати зобов`язання з оплати товару.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.08.2020 вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 02.09.2020.

Через відділ автоматизованого документообігу суду, моніторингу виконання документів (канцелярію) 01.09.2020 представник Акціонерного товариства "Укргазвидобування" подав заяву про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.09.2020 відмовлено Акціонерному товариству "Укргазвидобування" у задоволенні заяви про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

У судовому засіданні 02.09.2020 ухвалою закрито підготовче провадження та призначено справу № 910/4387/20 до судового розгляду по суті на 23.09.2020.

У судовому засіданні з 23.09.2020 до 15.10.2020 оголошувалась перерва.

Через відділ автоматизованого документообігу суду, моніторингу виконання документів (канцелярію) 12.10.2020 представник позивача АТ "Укргазвидобування" подав письмові пояснення на зустрічний позов.

Крім того, 12.10.2020 представник ТОВ "Київський Республіканський Автоцентр" подав письмові пояснення на зустрічний позов.

Представник позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) у судовому засіданні 15.10.2020 підтримав вимоги, викладені в позовній заяві та просив їх задовольнити у повному обсязі, проти задоволення зустрічного позову заперечував.

У судовому засіданні 15.10.2020 представник відповідача за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом) не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

У судовому засіданні 15.10.2020 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Відповідно до частини першої статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні у матеріалах справи докази Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Товариством з обмеженою відповідальністю "Київський Республіканський Автоцентр" (постачальник) та Акціонерним товариством "Укргазвидобування" (покупець) 22.10.2018 укладено договір поставки № УГВС460/12-18, відповідно до якого постачальник зобов`язався поставити покупцеві товар, зазначений в специфікації, що додається до договору і є його невід`ємною частиною, а покупець - прийняти і оплатити товар.

Відповідно до пункту 1.2 договору № УГВС460/12-18 від 22.10.2018 найменування/асортимент товару, одиниця виміру, кількість, ціна за одиницю товару та загальна ціна договору вказується у специфікації.

Згідно специфікації № 1 від 22.10.2018 та графіку поставки до договору №УГВС460/12-18 постачальник зобов`язався у строк не більше 240 календарних днів з дати укладання договору поставити філії "УГВ-Сервіс" (м. Полтава, вул. Ковалівська, 3) установку насосну СИН-35.36 у кількості десяти одиниць, загальною вартістю 144 000000, 00 грн.

Строк дії договору № УГВС460/12-18 згідно розділу Х сторони погодили з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками сторін, за умови надання постачальником забезпечення виконання своїх зобов`язань по договору, які відповідають вимогам, вказаним у пункту 10.2 договору і до повного виконання сторонами зобов`язань.

Відповідно до статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Виходячи з умов, передбачених договором № УГВС460/12-18 постачальник повинен був поставити покупцю товар у строк до 19.06.2019.

Згідно пункту 5.2 договору № УГВС460/12-18 датою поставки товару (кожної партії товару) є дата підписання уповноваженими представниками сторін акту приймання-передачі товару або видаткової накладної.

За статтею 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погодженні ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Як передбачено частиною першою статті 631 Цивільного кодексу України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

Продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу (ст. 662 ЦК України).

У відповідності до частини першої, другої статті 664 Цивільного кодексу України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар. Якщо з договору купівлі-продажу не випливає обов`язок продавця доставити товар або передати товар у його місцезнаходженні, обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент здачі товару перевізникові або організації зв`язку для доставки покупцеві.

Згідно з частиною першою статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Як свідчать матеріали справи та підтверджується накладними, копії яких знаходяться в матеріалах справи постачальник у період з 15 травня 2019 по 25 червня 2019 року поставив покупцю товар, а саме: за видатковими накладними № РН-0000308 від 15.05.2019 на суму 144 00000, 00 грн, № РН-0000309 від 15.05.2019 на суму 144 00000, 00 грн, № РН-0000310 від 15.10.2019 на суму 144 00000, 00 грн, № РН-0000311 від 15.05.2019 на суму 144 00000, 00 грн, № РН-0000312 від 15.05.2019 на суму 144 00000, 00 грн, № РН-0000405 від 25.06.2019 на суму 14400000, 00 грн, № РН-0000406 від 25.06.2019 на суму 14400000, 00 грн, № РН-0000407 від 25.06.2019 на суму 14400000, 00 грн, № РН-0000408 від 25.06.2019 на суму 14400000, 00 грн, № РН-0000409 від 25.06.2019 на суму 14400000, 00 грн.

З урахуванням строків поставки, передбачених умовами договору, судом встановлено, що постачальник порушив строки поставки товару, визначені умовами договору № УГВС460/12-18.

Враховуючи вищевикладені обставини, Акціонерне товариство "Укргазвидобування" звернулось до суду з даним позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Київський Республіканський Автоцентр" штрафних санкцій в розмірі 360 000, 00 грн за несвоєчасну поставку товару.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

У відповідності до частини першої статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Як передбачено частиною третьої статті 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання

Пунктом 7.10 договору сторони погодили, що у разі невиконання постачальником взятих на себе зобов`язань з поставки товару у строки, зазначені у графіку поставки товару до даного договору, останній сплачує покупцю пеню у розмірі 0,1% від вартості непоставленого або несвоєчасно поставленого товару за кожен день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково сплачує штраф у розмірі 7% від вартості непоставленого або несвоєчасно поставленого товару.

Разом з цим, як вбачається із матеріалів справи, Акціонерним товариством "Укргазвидобування" було реалізовано своє право на отримання від Акціонерного товариства "Комерційний банк "Глобус" суми банківської гарантії.

Так, у відповідності до умов банківської гарантії № 11402 від 03.10.2018 на суму, що не перевищує 7 200 000,00 грн, Акціонерним товариством "Комерційний банк "Глобус" було забезпечено виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "Київський Республіканський Автоцентр" зобов`язань за договором з поставки товару, а також сплату неустойки (пені, штрафів), передбачених договором, нарахованих з моменту виникнення у бенефіціара (Акціонерного товариства "Укргазвидобування" в особі філії Геофізичне управління "Укргазпромгеофізика") права на їх нарахування, до дати вимоги.

Відповідно до статті 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно зі статті 560 Цивільного кодексу України за гарантією банк, інша фінансова установа, страхова організація (гарант) гарантує перед кредитором (бенефіціаром) виконання боржником (принципалом) свого обов`язку. Гарант відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Отже, гарантія має на меті залучення до зобов`язання інших осіб, майно яких поряд із майном боржника також могло слугувати меті задоволення вимог кредитора за основним зобов`язанням.

При цьому, гарантія за своєю правовою природою може виконувати компенсаційну функцію - покриття всіх грошових вимог кредитора, а також виступати мірою відповідальності, яка застосовується у разі порушення основного зобов`язання.

Тобто, компенсаційна функція полягає у тому, що в межах певної суми гарант бере на себе зобов`язання задовольнити певні грошові вимоги кредитора, які виникли у зв`язку із порушенням принципалом свого зобов`язання (наприклад, щодо сплати неустойки). У такому випадку сума гарантії чітко не визначається, а лише встановлюється верхня межа суми гарантії. Така гарантія не може забезпечувати зобов`язання, що не підлягають грошовій оцінці. Крім того, у такому випадку сума гарантії може бути повернута у разі якщо принципалом буде виконано, хоч із простроченням, основне зобов`язання та компенсовано всі грошові вимоги бенефіціара, які виникли на підставі відповідного прострочення.

У разі якщо гарантія виступає мірою відповідальності, то сплата суми гарантії не залежить від розміру грошових вимог кредитора, які виникли у зв`язку із порушенням принципалом свого зобов`язання, а має значення лише факт допущення такого порушення.

Саме від формулювання умов банківської гарантії та умов укладених сторонами правочинів у кожному конкретному випадку залежить визначення яку саме функцію виконує банківська гарантія.

Відповідно до ч. ч. 1, 4 статті 200 Господарського кодексу України гарантія є специфічним засобом забезпечення виконання господарських зобов`язань шляхом письмового підтвердження (гарантійного листа) банком, іншою кредитною установою, страховою організацією (банківська гарантія) про задоволення вимог управненої сторони у розмірі повної грошової суми, зазначеної у письмовому підтвердженні, якщо третя особа (зобов`язана сторона) не виконає вказане у ньому певне зобов`язання, або настануть інші умови, передбачені у відповідному підтвердженні. До відносин банківської гарантії в частині, не врегульованій цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

За змістом статті 563 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого гарантією, гарант зобов`язаний сплатити кредиторові грошову суму відповідно до умов гарантії. Вимога кредитора до гаранта про сплату грошової суми відповідно до виданої ним гарантії пред`являється у письмовій формі, до якої додаються документи, зазначені у гарантії, та вказується, у чому полягає порушення боржником основного зобов`язання, забезпеченого гарантією.

Як свідчать матеріали справи Акціонерне товариство "Укргазвидобування" 24.06.2019 звернулось до Акціонерного товариства "Комерційний банк "Глобус" з вимогою сплатити суму у розмірі 7 200 000,00 грн по банківській гарантії № 11402 від 03.10.2018 у зв`язку із несвоєчасним та не в повному обсязі виконанням Товариством з обмеженою відповідальністю "Київський Республіканський Автоцентр" зобов`язань з поставки товару.

З умов банківської гарантії №11402 від 03.10.2018 вбачається, що Акціонерним товариством "Комерційний банк "Глобус" забезпечувалось виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "Київський Республіканський Автоцентр" зобов`язання по виконанню за договором поставки (що укладається за результатами допорогової закупівлі), а також сплату неустойки (пені, штрафів), передбачених договором.

Акціонерним товариством "Комерційний банк "Глобус" 10.07.2019 перераховано на користь Акціонерного товариства "Укргазвидобування" грошові кошти у розмірі 7 200 000,00 грн за банківською гарантією № 11402 від 03.10.2018, що підтверджується матеріалами справи. В той час як нарахована позивачем (відповідачем за зустрічним позовом) пеня обмежується розміром 360 000,00 грн, тобто у розмірі більшому ніж набуте позивачем (відповідачем за зустрічним позовом) право на одержання пені від відповідача (позивача за зустрічним позовом).

Відповідачем (позивачем за зустрічним позовом) було виконано, хоч і з простроченням, своє зобов`язання з поставки товару, покупцем було одержано товар, а також сплачена Акціонерним товариством "Комерційний банк "Глобус" Акціонерному товариству "Укргазвидобування" сума банківської гарантії повністю покриває вимоги останнього про сплату пені.

В свою чергу, зі змісту вимоги вбачається, що позивач (відповідач за зустрічним позовом) просив сплатити банківську гарантію за порушення відповідачем (позивачем за зустрічним позовом) п. 5.1, 6.3.1 укладеного договору поставки, якими передбачався обов`язок здійснення постачання товару у визначений договором строк, тобто, у зв`язку з простроченням постачальником свого не грошового зобов`язання.

Акціонерним товариством "Укргазвидобування" не надано доказів порушення відповідачем (позивачем за зустрічним позовом) своїх зобов`язань за договором поставки, а саме неналежна якість товару, некомплектний товар, відвантаження без рознарядки, не повідомлення про дату відвантаження, порушення строків надання товаросупровідних документів, несвоєчасна реєстрація податкових накладних (штрафи, як передбачені в п. 7.4, 7.5, 7.6, 7.7, 7.8 договору), з яких можливо було встановити розмір такого порушення в сумі 360 000,00 грн.

Матеріалами справи доведено лише порушення Товариством з обмеженою відповідальністю "Київський Республіканський Автоцентр" строків поставки, що потягло за собою нарахування пені.

Аргументи, викладені Акціонерним товариством "Укргазвидобування" з приводу того, що вимога по банківській гарантії від 03.10.2018 № 11402 була сформована і направлена до АТ "Комерційний Банк "Глобус" 24.06.2019, а претензія про сплату неустойки (пені) на суму 360 000, 00 грн була сформована 01.07.2019, тобто після дати вимоги, тому гарантія вже не забезпечувала сплату цієї неустойки, відхиляються судом, оскільки банківською гарантією забезпечено виконання принципалом зобов`язань за вказаним договором в частині сплати неустойки, пені, передбаченої договором, тому Акціонерне товариство "Укргазвидобування" скористалось своїм правом та, одержавши суму банківської гарантії, одержало повне задоволення своїх вимог до відповідача (позивача за зустрічним позовом) щодо сплати пені від гаранта.

Таким чином, враховуючи те, що позивач (відповідач за зустрічним позовом) отримав грошове відшкодування (компенсацію) за порушення своїх прав та інтересів, його вимоги до відповідача (позивача за зустрічним позовом) про стягнення пені були задоволені в повному обсязі у вигляді банківської гарантії.

За таких обставин, позовна вимога про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Київський Республіканський Автоцентр" штрафних санкцій в розмірі 360 000, 00 грн є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Крім того, Товариство з обмеженою відповідальністю "Київський Республіканський Автоцентр" звернулось до Акціонерного товариства "Укргазвидобування" із зустрічними позовними вимогами про стягнення 444 733, 14 грн, у тому числі 48 240, 00 грн - пені та 396 493, 14 грн - 3 % річних.

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Згідно статті 173 Господарського кодексу України один суб`єкт господарського зобов`язання повинен вчинити певну дію на користь іншого субєкта, а інший суб`єкт має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до частини першої та другої статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона зобов`язана вчинити на користь другої певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають із підстав, установлених статтею 11 Цивільного кодексу України.

За змістом статті 11 Цивільного кодексу України, підставами для виникнення зобовязань можуть бути різні юридичні факти. Зобовязання можуть виникати з договорів, у тому числі з кредитних правовідносин.

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини першої статті 691 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Згідно частини першої та другої статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Специфікацією № 1 від 22.10.2018 порядок оплати сторони погодили по факту поставки протягом тридцяти календарних днів з дати постачання.

Відповідно до умов укладеного договору розрахунки проводяться шляхом оплати покупцем після пред`явлення постачальником рахунку на оплату та підписаного сторонами акту приймання-передачі товару або видаткової накладної шляхом перерахування на рахунок постачальника, на умовах, зазначених у специфікаціях або з урахуванням умов, передбачених пунктом 3.4 договору (яким передбачено що умови зменшення вартості поставленого та неоплаченого товару з застосуванням формули дисконтування вартості товару). До рахунку додаються підписаний уповноваженими представниками сторін акт приймання-передачі товару або видаткова накладна. Покупець не здійснює оплату за поставлений товар та така несплата не є порушенням строку оплати зі сторони покупця у випадку ненадання постачальником рахунку на оплату чи його неналежного оформлення.

Як було встановлено вище, товар був поставлений постачальником та прийнятий покупцем 15.05.2019 та 25.06.2019, що підтверджується підписаними сторонами видатковими накладними.

Разом з цим, товар був оплачений АТ "Укргазвидобування" 18.07.2019 та 29.08.2019, що підтверджується виписками з банківського рахунку, копії яких знаходяться в матеріалах справи.

У письмовому відзиві на зустрічний позов позивач (відповідач за зустрічним позовом) зазначив, що ним не порушено строки оплати за договором, оскільки постачальником не надано належних доказів надання рахунків на оплату.

З означеним твердженням суд погоджується, оскільки матеріали справи не містять, а Товариством з обмеженою відповідальністю "Київський Республіканський Автоцентр" суду не надано належних та допустимих доказів пред`явлення АТ "Укргазвидобування" рахунку на оплату у відповідності до пункту 3.4 договору. Крім того, не надано доказів, які саме заходи були вжиті постачальником з метою належного виконання Акціонерним товариством "Укргазвидобування" взятих на себе зобов`язань у спосіб, погоджений сторонами у договорі.

Згідно частини другої статті 13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Вказані положення означають, що закон встановлює рівні можливості сторін і гарантує їм право на захист своїх інтересів. Принцип рівності учасників судового процесу перед законом і судом є важливим засобом захисту їх прав і законних інтересів, що унеможливлює будь-який тиск однієї сторони на іншу, ущемлення будь-чиїх процесуальних прав. Це дає змогу сторонам вчиняти передбачені законодавством процесуальні дії, реалізовувати надані їм законом права і виконувати покладені на них обов`язки.

У відповідності до частини першої статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Принцип змагальності тісно пов`язаний з процесуальною рівністю сторін і забезпечує повноту фактичного й доказового матеріалу, наявність якого є важливою умовою з`ясування обставин справи. Відповідно до вказаного принципу, особи, зацікавлені в результаті справи, вправі відстоювати свою правоту у спорі шляхом подання доказів; участі в дослідженні доказів, наданих іншими особами шляхом висловлення своєї думки з усіх питань, що підлягають розгляду у судовому засіданні. Змагальність є різновидом активності зацікавленої особи (сторони). Особи, які беруть участь у справі, вправі вільно розпоряджатися своїми матеріальними і процесуальними правами й активно впливати на процес з метою захисту прав і охоронюваних законом інтересів.

Встановивши відсутність правових підстав для надання примусового захисту вимогам Товариства з обмеженою відповідальністю "Київський Республіканський Автоцентр" про стягнення з Акціонерного товариства "Укргазвидобування" 444 733,14 грн суд відмовляє у задоволенні зустрічного позову повністю.

У відповідності до приписів статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір за первісним позовом покладається на Акціонерне товариство "Укргазвидобування", за зустрічним - на Товариство з обмеженою відповідальністю "Київський Республіканський Автоцентр".

Керуючись ст. ст. 2, 74, 76-80, 129, 238, 241-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Акціонерного товариства "Укргазвидобування" в особі філії "УГВ-Сервіс" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Київський Республіканський Автоцентр" про стягнення 360 000 грн відмовити повністю.

У задоволенні зустрічного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Київський Республіканський Автоцентр" до Акціонерного товариства "Укргазвидобування" про стягнення 444 733,14 грн відмовити повністю.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу протягом 20 днів з дня підписання повного тексту.

Рішення суду набирає законної сили у порядку і строки, передбачені ст. 241 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст складено 26.10.2020 р.

Суддя Н.І. Зеленіна