ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.10.2020 справа № 914/2413/18

За позовом: Акціонерного товариства Українська залізниця від імені якого діє Регіональна філія Львівська залізниця Акціонерного товариства Укрзалізниця, м. Львів

до відповідача-1:Державного підприємства Старосамбірське лісомисливське господарство, м. Старий Самбір

відповідача -2: Товариство з обмеженою відповідальністю Метрудтранс, м. Київ

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів: Закарпатська митниця Держмитслужби, м. Ужгород

про стягнення заборгованості у розмірі 1 368 779, 56 грн.

Суддя Коссак С.М.

за участі секретаря Банзула М.

Представники:

від позивача: Гачак Іван Осипович - адвокат;

від відповідача-1: Симканич Василь Валерійович адвокат;

від відповідача-2: не з`явився;

від третьої особи: не з`явився

Акціонерне товариство Українська залізниця від імені якого діє Регіональна філія Акціонерного товариства Львівська залізниця звернулося до Господарського суду Львівської області з позовом до Державного підприємства Старосамбірське лісомисливське господарство про стягнення 1 368 779, 56 грн.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 08.05.2019 у справі №914/2413/18 у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю. Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 19.09.2019 рішення Господарського суду Львівської області від 08.05.2019 у справі № 914/2413/18 залишено без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Постановою Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 14.11.2019 у даній справі постановлено касаційну скаргу Акціонерного товариства Українська залізниця від імені якого діє Регіональна філія Акціонерного товариства Львівська залізниця задоволено частково. Рішення Господарського суду Львівської області від 08.05.2019 та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 19.09.2019 у справі № 914/2413/18 скасовано. Справу № 914/2413/18 передано на новий розгляд до Господарського суду Львівської області.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.11.2019 було проведено автоматизований розподіл судової справи між суддями, в результаті якого головуючим суддею визначено суддю Коссака С.М.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 03.12.2019 прийнято справу до провадження за правилами загального позовного провадження та підготовче засідання призначено на 23.12.2019.

Рух справи відображено в ухвалах суду.

Ухвалою суду від 03.03.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 19.03.2020.

18.03.2020 на електрону адресу суду від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку запровадженням карантинних заходів. Дане клопотання надіслано засобами поштового зв`язку, яке отримано судом 20.03.2020.

18.03.2020 на електрону адресу суду від відповідача -1 та відповідача-2 надійшли клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку запровадженням карантинних заходів.

У зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді Коссака С.М. у період 14.03.2020 по 27.03.2020, розгляд справи призначений по суті на 19.03.2020 не відбувся.

Ухвалою суду 31.03.2020 розгляд справи по суті призначено на 07.05.2020.

Ухвалою суду від 14.04.2020 замінено третю особу - Закарпатську митницю Державної фіскальної служби України на її правонаступника - Закарпатську митницю Держмитслужби.

Ухвалою суду від 07.05.2020 року відкладено розгляд справи по суті на 25.06.2020 року, з метою попередження розповсюдження інфекційних захворювань, що викликані коронавірусною хворобою (COVID-19), для надання сторонам можливості реалізувати свої права та обов`язки, беручи до уваги продовження встановлених процесуальним законом строків для здійснення процесуальних дій, які не можуть бути меншими ніж строк карантину.

23.06.2020 року через канцелярію суду представником позивача подано клопотання за вх.№20320/20 про відкладення розгляду справи, у зв`язку запровадженням карантинних заходів.

23.06.2020 представником відповідача-1 подано клопотання за вх.№20269/20 від 23.06.2020 року про відкладення розгляду справи за межами введених карантинних заходів та просить без участі представника відповідача-1 справу не розглядати.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 25.06.2020 року відкладено розгляду справи по суті на 06.08.2020 року.

06.08.2020 року представником відповідача-1 подано через канцелярію суду клопотання про відкладення розгляду справи у звязку з продовженими карантинними заходами в Україні та внесенням м. Львова до червоної зони та просить продовжити строк для подачі процесуальних документів по справі та відкласти розгляд справи на час дії карнатину.

Ухвалою суду від 06.08.2020 року задоволено клопотання про продовження процесуальних строків справи та відкладення розгляду справи, продовжено процесуальні строки розгляду справи та подання процесуальних документів, відкладено розгляд справи по суті на 17.09.2020 р.

Протокольною ухвалою сууд від 17.09.2020 року, у зв`язку з неможливістю розгляду даної справи в даному судовому засіданні відкладено розгляд справи по суті на 08.10.2020 на 11:40 год..

В судове засідання 08.10.2020 року позивач явку уповноваженого представника забезпечив, який підтримав позовні вимоги повністю та просить позов задоволити.

В судове засідання 08.10.2020 року відповідач-1 явку уповноваженого представника забезпечив, який заперечив проти позовних вимог та просить відмовити в позові щодо вимог до відповідача-1.

В судове засідання 08.10.2020 відповідач-2 явку повноважного представника не забезпечив, був належним чином повідомлений про місце, дату та час судового засідання, що підтверджується списком розсилки поштових відправлень за 22.09.2020 року, жодних заяв, клопотань від відповідача-2 станом на час розсгляду справи до суду не надходило.

В судове засідання 08.10.2020 третя особа явку повноважного представника не забезпечила, про причини не явки суд не повідомила, хоча належним чином повідомлена про дату, час та місце судового засідання, що підтверджується списком розсилки поштових відправлень за 22.09.2020 року, жодних заяв, клопотань від третьої особи станом на час розсгляду справи до суду не надходило.

З урахуванням того, що розгляд справи відбувається за правилами загального позовного провадження, відповідач-2 не повідомив суд про причини неявки в судове засідання, відповідач-2 скористався своїм процесуальним правом на подання відзиву, йому та третій особі відомо про слухання справи, в суду відсутні підстави для відкладення розгляду справи по суті, які передбачені статтями 202, 216 ГПК України.

Суд констатує, що ним створено усі можливості учасникам процесу для реалізації ними своїх прав.

Запровадження карантинних заходів не є безумовною підставою задля відкладення розгляду справи та задля безпідставного затягування судового процесу.

Згідно зі статтею 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Складовою принципу верховенства права є право на звернення до суду, що передбачено статтею 55 Конституції України та гарантовано статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (право на справедливий суд).

Крім того, статтею 64 Конституції України передбачено, що права і свободи людини та громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. У Конституції України наголошується, що право на справедливий суд не може бути обмежене в умовах воєнного та надзвичайного стану.

Відповідно до листа від 16.03.2020 №9рс-186/20 Рада суддів України рекомендувала учасникам процесу: всі необхідні документи (позовні заяви, заяви, скарги, відзиви, пояснення, клопотання тощо) надавати суду в електронному вигляді на електронну адресу суду; рекомендує учасникам судових засідань подавати до суду заяви про розгляд справ у їхній відсутності за наявними у справі матеріалами; утримуватися від відвідування приміщення суду.

Так, ухвалами від 07.05.2020, від 25.06.2020, від 06.08.2020 та від 17.09.2020 розгляд справи відкладено з підстав зазначених в ухвалах.

Господарський суд Львівської області наголошує, що учасникам справи надано можливість всі необхідні документи надавати суду в електронному вигляді на електронну адресу суду, проте відповідач-2 та третя особа наданими господарським судом можливостями не скористався.

Отже, відповідачу-2 та третій особі неодноразово надано можливість подати до господарського суду всі можливі докази на обґрунтування обраної правової позиції, відповідач-2 наданими господарським судом можливостями скористався, ним подано відзив по справі, проте явки представника не забезпечено, інших документів не подано.

Рекомендація Ради суддів України утриматися від участі у судових засіданнях не є тотожною ігноруванню рекомендацій суду.

Доступ до приміщення Господарського суду Львівської області є дозволений, зокрема, для сторін та їх представників, які з`явилися для участі у судових засіданнях, проте відповідач вказаною можливістю не скористався.

Карантинні заходи послаблено, зокрема дозволено діяльність адвокатів з 11.05.2020, що підтверджується постановою Кабінету Міністрів України від 04.05.2020 №343 та є додатковим свідченням того, що відповідач мав і час, і право задля отримання правової допомоги, а відтак подачі всіх доказів на обґрунтування обраної правової позиції та документів, які вважав за потрібне в електронному вигляді на електронну адресу суду.

Положеннями статті 129 Конституції України, статті 2 Господарського процесуального кодексу України одним із завдань судочинства є своєчасний розгляд справи, що відповідає положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою кожен має право на справедливий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Суд наголошує, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні (стаття 202 Господарського процесуального кодексу України).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16.07.2020 у справі №924/369/19.

Судом неоднорозаво, враховуючи вимоги ГПК України, вживалися заходи на підставі клопотань учасників справи щодо перенесення судових засідань враховуючи карантинні заходи, що викликані коронавірусною хворобою COVID-19.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Правова позиція учасників справи.

Аргументи позивача.

Правова позиція позивача зазначена у позові, запереченні на відзив та доданих до матеріалів справи процесуальних документах.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що ДП Старосамбірське лісомисливське господарство у травні 2016 року відправило зі ст.Старий Самбір вагон №96393145 з вантажем деревина паливна, відправка № 545780.

18.05.2016р. вагон № 96393145 прибув на ст.Батьово та був відчеплений для здійснення переогляду. Згідно з актом загальної форми від 18.05.2016 № 10940, на підставі заявки Закарпатської митниці ДФС від 19.05.2016 № 14/16 цей вагон подано для здійснення митного огляду на ділянку митного контролю та 18.05.2016, надано телеграфне повідомлення № 126 на станцію відправлення для повідомлення вантажовідправника.

Вагон № 96393145 простоював на станціях Львівської залізниці з 18.05.2016 до 23.10.2018. Під час здійснення працівниками Закарпатської митниці митного оформлення вантажу, що перевозився в вищевказаному вагоні, залізниця на виконання заявок Закарпатської митниці здійснювала його переміщення зі ст. Батьово на ст. Чоп для митного огляду. Також залізниця здійснювала зважування вантажу, що переміщувався в цьому вагоні та вивантаження/завантаження вантажу у вагон № 96393145.

За результатами огляду вантажу в цьому вагоні інспекторами митниці складено акти про проведення огляду (переогляду) товарів від 09.06.2016 № 305010505/2016/ЗМК-09029, від 20.08.2016 № 305010002/16/00052.

23.10.2018 на виконання листа ДП Старосамбірське лісомисливське господарство вагон № 96393145 переадресовано на ст. Старий Самбір.

Всього на станціях Батьово та Чоп згідно з актами загальної форми № 10940, 581, 187, 4639, 204, 4924, 4934, 673 за затримку вагона залізницею нараховано платежів в сумі 1 368 779,56 грн.

Позивач вважає, що йому повинні бути відшкодовані витрати, пов`язані із здійсненням розвантажувальних, навантажувальних, перевантажувальних та інших операцій, необхідних для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України.

Позиція позивача на відзив відповідача-2 ТОВ «Метрудтранс».

У поясненнях від 11.02.20р. (вх.№ 7154/20) позивач стверджує таке.

Відповідач-2 у відзиві зазначає, що начебто підготовче провадження господарським судом Львівської області у цій справі було закрите 28.03.2019, у зв`язку з чим суд, під час нового розгляду справи, не вправі здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Так, 28.12.2018 ухвалою господарський суд Львівської області відкрив провадження у цій справі. Розгляд справи № 914/2413/18 постановив здійснювати за правилами загального позовного провадження. Верховний Суд постановою від 14.11.2019 у справі № 914/2413/18 дійшов до висновку, що судові рішення підлягають скасуванню, а справа передачі на новий розгляд до господарського суду першої інстанції. Як зазначив Верховний суд у складді колегії Касаційного господарського суду згідно з ч.ч. 3, 4 ст. 310 ГПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо: суд не дослідив зібрані у справі докази.

Верховний Суд у постанові від 14.11.2019 у цій справі дійшов до висновку також про те, що під час нового розгляду справи суду необхідно врахувати викладене, вжити всі передбачені законом засоби для всебічного, повного і об`єктивного встановлення обставин справи, перевірити доводи, на яких ґрунтуються вимоги та заперечення сторін, дати їм належну юридичну оцінку, встановити хто є належним відповідачем у справі та вирішити питання щодо залучення до участі у справі співвідповідача або заміни неналежного відповідача відповідно до норм ст. 48 ГПК України, а також в залежності від встановлених обставин вирішити спір у відповідності з нормами чинного законодавства, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, з ухваленням законного й обґрунтованого судового рішення, що і було вчинено судом 24.12.2019 під час підготовчого провадження.

Щодо строків позовної давності.

Позовна заява залізниці, що знаходиться в провадженні суду, подана 20.12.2019. Вагон № 96393145, у зв`язку з затримкою Закарпатською митницею ДФС, простоював на станціях Львівської залізниці до 23.10.2018.

Оскільки, під час розгляду аналогічних справ (саме аналогічних, де предметом спору було стягнення нарахованих платежів, а не заборгованості чи збитків, як зазначав суд І інстанції у цій справі) Верховний Суд у справах 924/453/17, 906/373/17, 911/3362/17, 906/181/17, 927/422/17, 911/1287/17, 906/429/17 (це об`єднана палата Верховного Суд), 911/1560/17, 927/526/17, 906/372/17, 906/374/17, 906/181/17, 924/324/17 та ряд інших справ Верховний Суд, переглядаючи судові рішення в касаційному порядку, не знаходив підстав, передбачених ГПК України, для скасування судових рішень. З урахуванням численної судової практики Верховного Суду у аналогічних спорах щодо застосування строків позовної давності, такий строк обчислюється, починаючи із дати закінчення затримки вагона. А відтак, залізниця цей строк не пропустила і подала позовну заяву в межах 6-ти місячного строку.

Правова позиція відповідача 1 ДП «Старосамбірське лісомисливське господарство».

Відповідачем подано письмовий відзив на позовну заяву в якому він вважає позовні вимоги необґрунтованим та такими, що не підлягають до задоволення. Зокрема відповідач вважає, що жодних договірних зобов`язань у взаємовідносинах з ПАТ Українська залізниця Державне підприємство Старосамбірське лісомисливське господарство не порушило, а підстав для сплати витрат залізниці у ДП немає виходячи з того, що Державне підприємство Старосамбірське лісомисливське господарство вагону №96393145, оформленого згідно накладної СМГС №545780, у ПАТ Українська залізниця не замовляло, зобов`язань з оплати вказаного вагону на себе не брало, передбачену Правилами та договором попередню оплату не проводило.

На виконання вимоги суду та вказівок Верховного Суду відповідачем 1 надано пояснення по справі (вх. №54130/19 від 23.12.19р. та вх.№10463/20 від 02.03.20р.), у яких зазначено таке.

Державне підприємство «Старосамбірське лісомисливське господарство» на виконання ухвали суду від 3 грудня 2019 року вважає позовні вимоги такими, що не підлягають дозадоволення виходячи з такого.

Починаючи з січня 2019 року, подаючи відзив на позовну заяву, пояснення та відзиви в апеляційному та касаційному судах, жодних договірних зобов`язань у взаємовідносинах з ПАТ (на сьогодні АТ) «Українська залізниця» Державне підприємство «Старосамбірське лісомисливське господарство» не порушило, підстав для сплати витрат залізниці у ДП немає виходячи з того, що Державне підприємство «Старосамбірське лісомисливське господарство» вагону №96393145, оформленого згідно накладної СМГС №545780, у ПАТ «Українська залізниця» не замовляло, зобов`язань з оплати вказаного вагону на себе не брало, передбачену Правилами та договором попередню оплату не проводило.

В травні 2016 року Відповідач -1 здійснював роботу з використанням залізничного транспорту через експедиторську компанія - Товариство з обмеженою відповідальністю «Метрудтранс», ЄДРПОУ - 34980991, згідно укладеного договору про надання послуг з організації перевезень вантажів №МРТ-17 від 27 лютого 2015 року (із змінами і доповненнями).

Впродовж травня 2016 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Метрудтранс» надано ДП «Старосамбірське лісомисливське господарство» транспортно- експедиційних послуг на суму 170 274,52 грн з ПДВ, організовано подання під завантаження 12 вагонів, в тому числі і вагон №96393145 на суму 5 502,80 грн, про що сторонами підписано акт надання послуг №616 від 31 травня 2016 року з додатком. При заповненні накладної СМГС №545780 відповідачем відповідно до умов договору, зокрема пункту 2.2.9. та правил заповнення накладних вказано код платника по вказаному перевезенні, отриманий від ТОВ «Метрудтранс» - 9321661, про що внесені дані у графи З та 111 накладної.

Договором №МРТ-17 жодним чином не визначено обов`язку Клієнта проводити розрахунки з третіми особами, які не є сторонами Договору. Такі розрахунки з особами, які не є сторонами цього договору, є виключно зобов`язаннями тієї із сторін договору №МРТ-17, яка уклала і виконувала окремий договір (договори) з такими особами.

Верховний Суд вказав, що у параграфі 2 статті 31 Розділу II "Договір перевезення" УМВС зазначається, що якщо відправник чи отримувач покладають виконання своїх зобов`язань визначених параграфом 1 на третю особу, то ця особа повинна бути вказана відправником у накладній в якості платника і повинна мати договір з відповідним перевізником. ТОВ «Метрудтанс» вказане у відповідних графах накладної як платник і має укладений з перевізником договір.

На вимогу суду позивачем надано копію договору про надавання послуг з організації перевезень вантажів у власних напіввагонах №2250/1214-2012 від 28.12.2012 року в редакції додаткової угоди №7 від 1 грудня 2015 року з додатками. Сторонами цього договору є ТОВ «Метрудтранс» (Замовник) та АТ «Укрзалізниця» (Виконавець). Відповідно до п. 2.2.5 договору №2250/1214-2012 від 28.12.2012 р. Замовник зобов`язаний здійснювати попередню оплату за послуги, пов`язані з організацією перевезення вантажів, що замовлені Замовником, шляхом перерахування коштів у сумах, що відповідають обсягу замовлених послуг на поточний рахунок із спеціальним режимом використання виконавця, а саме Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця». Оплата послуг здійснюється сторонами у національній валюті України на умовах попередньої оплати, (п. 3.2 договору) Згідно протоколу погодження договірної ціни вартість послуг з організації перевезення вантажів замовника включає в себе, зокрема, вартість додаткових зборів, пов`язаних з перевезенням вантажів, включених до перевізних документів.

Відповідно до п. 2 вказаного протоколу (додаток №2 до договору) суми додаткових зборів, встановлені збірником тарифів, стягуються на підставі інформації, яка внесена у перевізний документ. Тобто, договором №2250/1214-2012 чітко визначено, що всі платежі стягуються саме з ТОВ «Метрудтранс», а не з його Клієнтів, які не є сторонами договору №2250/1214-2012 і до яких зокрема відноситься ДП «Старосамбірське ЛМГ».

У поясненнях по справі (вх.№28646/20 відповідач 1 зазначив, що згідно умов договору № МРТ-17 від 27.02.2015, ДП «Старосамбірське ЛМГ» не має обов`язків сплати вартості додаткових послуг, пов`язаних з організацією перевезень ПАТ «Українська залізниця» та виступати платником додаткових послуг іншій особі, ніж сторона договору № МРТ-17 від 27.02.2015 - ТОВ «Метрудтранс».

Просить в задоволені позову АТ «Укрзалізниця» в особі Регіональної філії «Львівська залізниця» АТ «Укрзалізниця» до Відповідача-1 відмовити.

Правова позиція відповідача-2 ТОВ «Метрудтранс».

У судових засіданнях участі відповідач 2 не брав. У поясненнях від 26.12.19р. (вх.№54537/19) зазначає, що між ТОВ «Метрудтранс» та Державним підприємством «Старосамбірське лісомисливське господарство» укладено договір про надання транспортно-експедиторських послуг №МРТ-17 від 27.02.2015 року (Далі - Договір №МРТ-17), предметом якого є організація перевезень вантажів Замовника, організація надання вантажних вагонів для перевезення, та надання інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у вагонах 2 власності ПАТ «Українська залізниця» (далі - Перевізник), вагонах залізниць інших держав, у вагонах Експедитора та/або вагонах Замовника (при наявності) і проведення розрахунків за ці послуги.

Відповідно до п.1.1. Договору №МРТ-17 послуги, пов`язані з організацією перевезення вантажів - послуги, що надаються Експедитором Замовнику у тому числі на підставі окремої заявки з переліку, погодженого Сторонами у Додатку №1 до Договору. Надання послуг за цим Договором може підтверджуватись актами приймання-передачі виконаних робіт/наданих послуг, залізничною накладною, накопичувальною карткою, зведеною відомістю та/або іншими документами (п.1.3. Договору №МРТ-17). Пунктом 2.1.6 Договору №МРТ-17 на замовника покладено обов`язок оплачувати Експедитору послуги, пов`язані з організацією вантажів та інші надані послуги шляхом внесення передоплати.

З огляду на вищезазначене, надані Перевізником послуги в т.ч. додаткові, повинні бути оплачені в будь-якому випадку саме відповідачем ДП «Старосамбірське лісомисливське господарство».

У відзиві на позовну заяву від 20.01.20р. (після залучення як співвідповідача) ТОВ «Метрудтранс» заперечує факт його залучення як такого з врахуванням закінчення підготовчого провадження.

При цьому зазначає, що оскільки провадження у справі №914/2413/18 було відкрито Господарським судом Львівської області 28.12.2018 року відповідно ухвали про відкриття провадження у справі, цього ж дня розпочалось і підготовче провадження, яке мало бути закінчене не пізніше 29 березня 2019 року (ч. 2 ст. 177 ГПК України). 28.02.2019 року ухвалою Господарського суду Львівської області у справі №914/2413/18 залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ТОВ «Метрудтранс». 28.03.2019 року ухвалою Господарського суду Львівської області у справі №914/2413/18 підготовче провадження закрито та призначено судовий розгляд у даній справі по суті.

Таким чином, суд не мав правових підстав для призначення підготовчого засідання у справі, а позивач втратив право на подачу клопотання про залучення ТОВ «Метрудтранс» у якості співвідповідача і суд, отримавши таке клопотання, мав залишити його без розгляду.

Що стосується відзиву, окремо звертаємо увагу суду, що сплинув шестимісячний строк позовної давності, який ми просимо застосувати.

Третя особа Закарпатська митниця ДФС - участі в розгляді справи не брала, процесуальних документів із зазначенням провової позиції не надала.

Обставини, встановлені судом.

Судові рішення по справі.

Акціонерне товариство Українська залізниця звернулося до Господарського суду Львівської області з позовом до Державного підприємства Старосамбірське лісомисливське господарство про стягнення 1 368 779, 56 грн.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 08.05.2019 у справі №914/2413/18, залишеним без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 19.09.2019, у задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства Українська залізниця від імені якого діє Регіональна філія Львівська залізниця до Державного підприємства Старосамбірське лісомисливське господарство про стягнення 1 368 779,56 грн платежів за час затримки вагона відмовлено. Судами встановлено, що у спірних правовідносинах відповідач у справі - Державне підприємство «Старосамбірське лісомисливське господарство» не є відповідальною особою за сплату додатково нарахованих залізницею платежів, оскільки відповідно до параграфу 2 статті 31 Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення нараховані залізницею та заявлені до стягнення у цій справі додаткові платежі за затримку вагонів у спірному перевезенні за накладною ЦИМ/СМГС № 545780 повинні стягуватися не з вантажовідправника, а з платника, вказаного вантажовідправником в накладній ЦИМ/СМГС, а саме: з Товариства з обмеженою відповідальністю «Метрудтранс», який відповідно до укладеного з відповідачем договору про надання послуг з організації перевезень вантажів зобов`язався здійснити спірне перевезення вантажу.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 14 листопада 2019 року касаційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця» від імені якого діє Регіональна філія «Львівська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» задоволено частково, рішення господарського суду Львівської області від 08.05.2019 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 19.09.2019 у справі № 914/2413/18 скасовано, справу № 914/2413/18 передано на новий розгляд до господарського суду Львівської області.

Вказівки Верховного Суду.

Під час нового розгляду справи суду необхідно врахувати:

1. хто є належним відповідачем у справі та вирішити питання щодо залучення до участі у справі співвідповідача або заміни неналежного відповідача;

2. наявність договору, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Метрудтранс» як платником та залізницею як перевізником спірного відправлення, та дослідити умови такого договору;

3. чи відкривав позивач (перевізник) особовий рахунок Товариству з обмеженою відповідальністю «Метрудтранс» як платнику з присвоєнням останньому коду платника на виконання вимог, передбаченого пунктом 2.3. Правил розрахунків за перевезення вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 644 від 21.11.2000;

4. на підставі чого (якого договору) Товариство з обмеженою відповідальністю «Метрудтранс» отримало код платника, що міститься у накладна ЦИМ/СМГС;

5. умови укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Метрудтранс» та Державним підприємством «Старосамбірське лісомисливське господарство» договору про надання послуг з організації перевезень вантажів № МРТ-17 від 27.02.2015 та з`ясували на кого зі сторін договору за його умовами покладений обов`язок сплачувати перевізнику вартість додаткових послуг, пов`язаних з організацією перевезень та виступати платником додаткових послуг.

Також:

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 12.12.2016 року у справі №813/2641/16 визнано протиправними дії Закарпатської митниці ДФС по здійсненню митних процедур щодо пропуску через державний кордон України залізничного вагону №96393145, вантажовідправником якого є Державне підприємство Старосамбірське лісомисливське господарство, з порушенням встановлених Митним кодексом України граничних строків перебування товарів, транспортних засобів комерційного призначення у пунктах пропуску через державний кордон України.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 12.04.2017 року у цій справі за результатами розгляду апеляційної скарги Закарпатської митниці ДФС на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2016 року, апеляційну скаргу Закарпатської митниці ДФС залишено без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2016 року в справі №813/2641/16 - без змін.

22 грудня 2016 року Галицьким районним судом м. Львова у справі № 461/8381/16-к за клопотанням прокуратури Львівської області, винесено ухвалу про накладення арешту на майно, а саме вантаж (лісопродукцію - деревина паливна), який у режимі експорт слідував до країн Європи - зокрема і по вагону №96393145.

27 червня 2018 року Галицьким районним судом м. Львова у справі № 461/5831/16-к винесено ухвалу про скасування арешту майна, а саме вантаж (лісопродукцію - деревина паливна), який у режимі експорт слідував до країн Європи - вагон №96393145.

На виконання вказівок Верховного Суду господарським судом на новому розгляді вчинено такі дії.

Ухвалою господарського суду Львівської області від 03.12.2019 року встановлено сторонам та учасникам справи строк у 15 (п`ятнадцять) календарних днів з моменту отримання ухвали для подання письмових пояснень з урахуванням постанови Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 14.11.2019 по справі №914/2413/18.

23.12.2019 позивачем подано клопотання, з врахуванням вказівки Верховного суду, в якому просить залучити Товариство з обмеженою відповідальністю Метрудтранс до участі у справі в якості співвідповідача. Ухвалою суду від 24.12.20р. ТОВ «Метрудтранс» залучено до участі у справі як співвідповідача відповідача- 2.

Ухвалою господарського суду Львівської області від 23.01.20р. витребувано у Акціонерного товариства Українська залізниця від імені якого діє Регіональна філія Львівська залізниця Акціонерного товариства Укрзалізниця та Товариство з обмеженою відповідальністю Метрудтранс відповідача- 2 такі документи:

- договір про надання послуг з організації перевезень вантажів, укладений позивачем (АТ Українська залізниця, включаючи структурні підрозділи) та ТОВ Метрудтранс, на підставі якого надано вагон №96393145 згідно накладної СМГС №545780;

- документи про присвоєння ТОВ Метрудтранс кодів платника, чинних станом на травень 2016 року згідно договорів про надання послуг з організації перевезень вантажів;

- документ, який підтверджує присвоєння коду 9321661 платнику ТОВ Метрудтранс.

На виконання вимог ухвали суду позивач надав (клопотання від 07.02.2020 № НЮ-280 (вх.№7151/20 від 11.02.20р.)) до матеріалів справи копію договору від 28.12.2012 № 2250/1214-2012 ( в редакції додаткової угоди №7 від від 01 грудня 2015 року), укладеного між ТОВ «Метрудтранс» та ПАТ «Українська залізниця» про організацію перевезень вантажів.

20.02.20р. позивач на виконання вимог ухвали суду надав (вх.№9808/20 від 26.02.20р.) до матеріалів справи № 914/2413/18 копію листа від 10.08.2015 № УТЛЦ-10/2115 щодо присвоєння ТОВ «Метрудтранс» кодів платника №9321661 по Львівській залізниці згідно з вищевказаним договором, а також додаткові угоди № 8 від 14.03.2017 до договору від 28.12.2012 № 2250/1214-2012 та № 9 від 16.03.2018.

Відповідач 1 Державне підприємство «Старосамбірське лісомисливське господарство» на виконання вимог протокольної ухвали суду від 14 лютого 2020 року та вказівок Верховного Суду надало надав пояснення (вх.№ 10463/20 від 02.03.20р.) та просить врахувати, що жодних договірних зобов`язань у взаємовідносинах з АТ «Українська залізниця» Державне підприємство «Старосамбірське лісомисливське господарство» не порушило, підстав для сплати витрат залізниці у ДП немає виходячи з того, що Державне підприємство «Старосамбірське лісомисливське господарство» вагону №96393145, оформленого згідно накладної СМГС №545780, у ПАТ «Українська залізниця» не замовляло, зобов`язань з оплати вказаного вагону на себе не брало, передбачену Правилами та договором попередню оплату не проводило.

З врахуванням вказівок Верховного Суду:

1. між ТОВ «Метрудтранс» та АТ «Укрзалізниця» наявний договір про надавання послуг з організації перевезень вантажів у власних напіввагонах №2250/1214-2012 від 28.12.2012 року в редакції додаткової угоди №7 від 1 грудня 2015 року з додатками.

2. АТ «Укрзалізниця» на виконання умов договору №2250/1214-2012 від 28.12.2012 року та на виконання вимог, передбачених пунктом 2.3. Правил розрахунків за перевезення вантажів відкрито для ТОВ «Метрудтранс» рахунок №9321661 в філії «Центр транспортної логістики».

3. підставою для отримання ТОВ «Метрудтранс» на виконання вимог, передбаченого пунктом 2.3. Правил розрахунків за перевезення вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 644 від 21.11.2000 коду платника 9321661 був договір №2250/1214-2012 від 28.12.2012;

4. умови укладеного між ТОВ «Метрудтранс» та ДП «Старосамбірське лісомисливське господарство» договору про надання послуг з організації перевезень вантажів №МРТ-17 від 27.02.2015 не передбачають обов`язку ДП проводити оплату додаткових зборів на адресу третіх осіб, які не є сторонами договору №МРТ-17 від 27.02.2015.

Відповідч 2 ТОВ «Метрудтранс» не виконав вимог ухвали суду від 23.01.2020 року про витребування доказів та не надати письмових пояснень з цього приводу.

Обставини справи.

27.02.2015 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Метрудтранс» ( у справі відповідач- 2, Виконавець) та Державним підприємством «Старосамбірське лісомисливське господарство» (у справі відповідач 1, Клієнт) був укладений договір про надання послуг з організації перевезень вантажів № МРТ-17, за умовами якого Виконавець зобов`язався за плату і за рахунок Клієнта виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з організацією внутрішньодержавних та експортно-імпортних перевезень вантажів.

За змістом підпунктів 2.2.8., 2.2.9. пункту 2.2. та підпункту 2.4.3. пункту 24 зазначеного договору про надання послуг з організації перевезень вантажів до обов`язків Клієнта належить здійснення навантаження вагонів та забезпечення належного оформлення перевізних документів із зазначенням коду платника, наданого Клієнту Виконавцем. Натомість до обов`язків Виконавця належить організація забезпечення Клієнта вагонами під навантаження.

Впродовж травня 2016 року Виконавець - Товариство з обмеженою відповідальністю «Метрудтранс» надав Клієнту - Державному підприємству «Старосамбірське лісомисливське господарство» транспортно-експедиційні послуги на загальну суму 170 274,52 грн з ПДВ організував подання під завантаження 12 (дванадцяти) вагонів, зокрема і вагон № 96393145, про що сторони підписали між собою акт надання послуг № 616 від 31.05.2016 з додатком.

16.05.2016 Державне підприємство «Старосамбірське лісомисливське господарство» на виконання умов контракту № 2307/2015/UA від 23.07.2015 здійснило навантаження та відправлення зі станції Старий Самбор Львівської залізниці (Україна) до станції Tuzser (Угорщина), отримувач - Фірма «Multikemia Kereskedelmi Kft.», вантаж - деревину паливну у вагоні № 96393145. На перевезення вантажу була оформлена накладна ЦИМ/СМГС за № відправки 545780 (вагон ПВ 96393145) (пункти 19, 69 накладної). Згідно з пунктом 29 накладної місцем перевідправки є станція Батьово.

18.05.2016 вагон № 96393145 із вантажем прибув на станцію Батьово та згідно з актом загальної форми від 18.05.2016 № 10940 був затриманий на підставі усного розпорядження начальника митного поста.

Під час здійснення працівниками Закарпатської митниці ДФС митного оформлення вантажу, що перевозився у вагоні № 96393145, залізниця на виконання заявок та листів митного органу здійснила переміщення вагону з вантажем зі станції Батьово на станцію Чоп для митного догляду. Також залізниця здійснила зважування вантажу, що переміщувався в цьому вагоні, та вивантаження/завантаження вантажу у вагон.

За результатами огляду вантажу у вагоні № 96393145 інспектори митниці склали акти про проведення огляду (переогляду) товарів № 305010505/2016/ЗМК-09029 від 09.06.2016 та № 305010002/16/00052 від 20.08.2016.

По факту затримки вагону № 96393145 з метою проведення митного огляду вантажу, що перевозився в цьому вагону, працівники залізниці склали акти загальної форми ГУ-23, а саме: № 10940 від 18.05.2016, № 673 від 14.06.2016, № 581 від 18.08.2016, № 4639 від 18.08.2016, № 187 від 19.08.2016, № 204 від 01.09.2016, № 4924 від 30.08.2018.

23.10.2018 на виконання листа Державного підприємства «Старосамбірське лісомисливське господарство» № 394 від 22.10.2018 вагон № 96393145 з вантажем був переадресований на станцію Старий Самбір, про що був складений акт загальної форми ГУ-23 № 4934 від 23.10.2018. Загалом вагон № 96393145 простоював на станціях Львівської залізниці з 18.05.2016р. до 23.10.2018р.

Всього на станціях Батьово та Чоп згідно з актами загальної форми № 10940, 581, 187, 4639, 204, 4924, 4934, 673 за затримку вагона залізницею нараховано додаткові платежі в сумі 1 368 779,56 грн.

Розрахунок платежів проведено за ставками Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та повязані з ними послуги, із застосуванням коригувального коефіцієнта 2,302, та 2,647.

Нараховані позивачем додаткові платежі в сумі 1 368 779,56грн складаються з : плати за користування вагоном - 830 369,00 грн, плати за маневрову роботу - 4142,30 грн, плати за зберігання вантажу 301836,70 грн, плати за зважування вантажу - 173,10 грн, плати за участь представника залізниці при зважуванні - 152,40 грн, плати за телеграфне повідомлення 244,00 грн, плати за навантажувально-розвантажувальні роботи 1880,47 грн, плати за перевезення вантажу 1010,00грн.

Позивач у листопаді 2018 року звертався до відповідача з претензією №НЮ-2602 в якій пропонував відповідачу у добровільному порядку сплатити кошти в сумі 1 368 779,56 грн.

На виконання ст.316 ГПК України судом встановлено таке.

1. Між ТОВ «Метрудтранс» відповідач- 2 (за договором Замовник) та залізницею - позивач (за договором Виконавець) укладено Договір №2250/1214-2012 від 28.12.2012 року про надання послуг з організації перевезень вантажів у власних на піввагонах (в редакції додаткової угоди №7 від 01.12.2015 року) (надалі Договір з організації перевезень), пердметом якого є зобов`язання Виконавця за плату і за рахунок Замовника вионати або організувати виконання визначених цим договором послуг, пов`язаних з організацією внутрішніх та міжнародних перевезень вантажів у власних на піввагонах.

Згідно п. 1.1. Договору, Виконавець зобов`язується за плату і за рахунок Замовника виконати або організувати виконання визначених цим Договором послуг, пов`язаних з організацією внутрішніх та міжнародних перевезень вантажів на власних напіввагонах.

Пунктом 2.2.5 договору передбачено, що Замовник зобов`язаний здійснювати попередню оплату за послуги, пов`язані з організацією перевезення вантажів, що замовлені Замовником, шляхом перерахування коштів у сумах, що відповідають обсягу замовлених послуг. Замовник зобов`язаний проводити оплату за надані послуги, пов`язані з організацією перевезень вантажів та інші додаткові послуги, пов`язані з перевезенням вантажів, які замовлені Замовником, відповідно до розділу 3 договору (п. 2.2.7 договору).

Розділом 3 Договору передбачено проведення розрахунків по договору між Замовником та Виконавцем.

Відповідно до п.2.3.1 Договору, Замовник має право виступати платником додаткових послуг, пов`язаних з організацією перевезень вантажів, які замовлені Замовником, на підставі укладених окремих договорів, а - п. 2.3.2 договору Замовник має право самостійно укладати договори про організацію перевезень вантажів із підприємствами, які зацікавлені в перевезенні вантажів та виконувати всі юридичні дії, пов`язані з виконанням укладених договорів.

Відповідно до п. 3.2 розділу 3 договору оплата послуг здійснюється сторонами у національній валюті України, на умовах попередньої оплати. Пунктом 1 Переліку додаткових послуг, пов`язаних з перевезенням вантажів до Договору від 28.12.2012р №2250/1214-2012 від 01.12.2015 року передбачено, що додаткові послуги, пов`язані з організацією перевезень вантажів у межах України та які замовлені Замовником, сплачуються Замовником у розмірі ставок, встановлених Збірником тарифів.

Пунктом 3.4.1 договору визначено, що загальна ціна договору визначається в протоколі погодження договірної ціни (додаток №2 Договору).

Відповідно до Протоколу погодження договірної ціни до Договору від 28.12.2012р №2250/1214-2012 від 01.12.2015 року вартість (ціна) послуг з організації перевезення вантажів Замовника включає в себе: тариф, вартість додаткових зборів, пов`язаних з перевезенням вантажів, включених до перевізних документів та встановлених Збірником тарифів; тариф з перевезення паніввагону у порожньому стані, вартість інших додаткових послуг, що замовлені Замовником, згідно з дод. №1; плату з користування вагонами за межами України.

Розділом 2 цього договору встановлено обов`язки Замовника. Зокрема, проводити оплату за надані послуги, пов`язані з організацією перевезень вантажі, та інших додаткових послуг, пов`язаних з перевезенням вантажів, замовлених Замовником (п.2.2.7.); забезпечувати належне оформлення перевізних документів із зазначенням підколу платника (п.2.2.9.); самостійно оформляти або організовувати оформлення перевізних документів і документів, необхідних для виконання митних та інших процедур державного контролю (п. 2.2.12.). Замовник несе відповідальність за неправильно оформленні перевізні та супровідні документи, відмову від наданих вагонів і відсутність одержувача у місці призначення (п.4.2.).

У п.3.4.3. Договору встановлено, що плата за додаткові послуги, зазначені в додатку №1 до договору, для яких відсутні тарифні ставки, визначається за калькуляцією ПАТ «Укрзалізниця» або регіональними філіями ПАТ «Укрзалізниця».

Додатком №1 до цього Договору у п.1 встановлено, що додаткові послуги, пов`язані з організацією перевезень вантажів у межах України та які замовлені Замовником, сплачуються Замовником у розмірі ставок, встановлених Збірником тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги, затверджених наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 26.03.2009 №317 та зареєстрованими у Мністерстві юстиції України 15.04.2009 року за №340/16356.

2. Згідно повідомлення від 10.08.2015 року №УТЛЦ-10/2115 ДП «Український транспортно-логістичний центр», адресованого ТОВ «Метрудтранс» на виконання умов договору №2250/1214-2012 від 28.12.2012 року для ТОВ «Метрудтранс» відкрито код платника №9321661 в філії «Центр транспортної логістики». Зазначений код платника міститься у накладній СМГС №545780.

Також встанволено, що всі розрахунки з позивачем проводились відповідачем -2 ТОВ «Метрудтранс».

3. Чи відкривав позивач (перевізник) особовий рахунок Товариству з обмеженою відповідальністю «Метрудтранс» як платнику з присвоєнням останньому коду платника на виконання вимог, передбаченого пунктом 2.3. Правил розрахунків за перевезення вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 644 від 21.11.2000.

Відповідно до п 2.3. розрахунки за перевезення вантажу та вантажобагажу між залізницею і платником (відправником, одержувачем, експедитором) здійснюються на підставі договору (додаток 1), згідно з яким залізниця відкриває особовий рахунок кожному платнику (відправнику, одержувачу, експедитору) з присвоєнням коду платника.

За договором про надання послуг з організації перевезень вантажів у власних на піввагонах від 28.12.2012 року №2250/1214-2012 ТОВ «Метрудтранс» присвоєно код платника на Львівській залізниці 9321661 (лист ДП «Український транспортно-логістичний центр» від 10.08.2015 року 3 УТЛЦ 10/2115).

4. Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Метрудтранс» (відповідач 2, за договором Виконавець) та Державним підприємством «Старосамбірське лісомисливське господарство» (відповідач 1, за договором Клієнт) укладений договір про надання послуг з організації перевезень вантажів № МРТ-17 від 27.02.2015 (надалі Договір №МРТ-17).

Відповідно до п.1.1 договору №МРТ-17 Виконавець зобов`язується за плату і зарахунок Клієнта виконати або організувати виконання визначених цим договором послуг, пов`язаних з організацією внутрішньодержавних та експортно-імпортних перевезень вантажів.

Пунктом 1.2. договору передбачено, що Клієнт повинен, зокрема, вчасно оплатити надані послуги. Згідно п.2.2.5 договору №МРТ-І7, Клієнт зобов`язаний здійснювати оплату за послуги шляхом перерахування коштів за реквізитами вказаними в п.12.1 даного договору.

Відповідно до п. 2.2.7, Клієнт зобов`язаний проводити оплату за надані послуги, пов`язані з організацією перевезень вантажів, та інші додаткові послуги, пов`язані з перевезенням вантажів, які замовлені Клієнтом, відповідно до розділу 3 Договору.

Розділом 3 Договору №МРТ-І7 визначено вартість послуг та порядок проведення розрахунків між Сторонами. Відповідно до п. 3.1 розділу 3 Договору загальна ціна Договору складається із суми наданих послуг, пов`язаних із організацією перевезень вантажів, вартість яких визначається в протоколі погодження договірної ціни, який є невід`ємною частиною цього Договору (додаток №2 Договору).

Згідно Протоколу погодження договірної ціни між Виконавцем і Клієнтом №1 до Договору №МРТ-17 вартість послуг з організації перевезення вантажів Клієнта у вагонах згідно із наданими заявками по кожному вагону включає в себе, зокрема, вартість додаткових зборів, пов`язаних із перевезенням вантажів, включених до нсрсішних документів га встановлених збірником тарифів (п.2), вартість інших додаткових послуг, що замовлені Замовником згідно додатком №1 до цього Договору (п.4) та інше (пункти 1. 3. 5. 6).

Пунктом 2.4 Договору №МРТ-І7 визначено обов`язки Виконавця. Зокрема, Виконавець зобов`язаний організувати забезпечення Клієнта вагонами під навантаження (п.2.4.3) та виступали платником залізничного тарифу, інших послуг згідно и.2.4.4. складати акти наданих послуг з нарахуванням сум платежів згідно з умовами розділу 3 Договору та надавати їх для узгодження Клієнту (п. 2.4.5).

Суд погоджується з доволами відповідача-1, що Договором №МРТ-17 жодним чином не визначено обов`язку Клієнта проводити розрахунки з третіми особами, які не є сторонами Договору №МРТ-17.

Норми права та мотиви суду.

Предметом спору у цій справі є вимоги позивача - Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії «Львівська залізниця» як перевізника до Державного підприємства «Старосамбірське лісомисливське господарство» та до ТОВ «Метрудтранс» про стягнення 1 368 779,56 грн платежів, нарахованих у зв`язку із затримкою вагонів під час здійснення митного контролю вантажу за додатково надані залізницею послуги.

Отже, спірні правовідносини, що виникли між сторонами у цій справі, за своєю правовою природою є правовідносинами з надання послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу залізничним транспортом.

Згідно зі ст.306 ГК України перевезенням вантажів визнається господарська діяльність, пов`язана з переміщенням продукції залізницями, автомобільними дорогами, водними та повітряними шляхами, а також транспортування продукції трубопроводами. Суб`єктами відносин перевезення вантажів є перевізники, вантажовідправники та вантажоодержувачі. Перевезення вантажів здійснюють, зокрема вантажний залізничний транспорт. Допоміжним видом діяльності, пов`язаним з перевезенням вантажу, є транспортна експедиція. Загальні умови перевезення вантажів, а також особливі умови перевезення окремих видів вантажів визначаються цим Кодексом і виданими відповідно до нього транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з ч. 2 ст.908 ЦК України загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Законодавство про залізничний транспорт загального користування складається із законів України "Про транспорт", Статуту залізниць України, який затверджується Кабінетом Міністрів України, та інших актів законодавства України (частина 1 статті 3 Закону України "Про залізничний транспорт").

Обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом визначені Статутом залізниць України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 457 від 06.04.1998, (далі по тексту - Статут, Статут залізниць). Статутом регламентуються порядок укладання договорів, організація та основні умови перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, основні положення експлуатації залізничних під`їзних колій, а також взаємовідносини залізниць з іншими видами транспорту.

Згідно з пунктом 4 Статуту перевезення залізницями вантажів, пасажирів, багажу і вантажобагажу у міжнародному сполученні здійснюється відповідно до угод про залізничні міжнародні сполучення.

Відповідно до ч.11 ст.10 ЦК України чинний міжнародний договір, який регулює цивільні відносини, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, є частиною національного цивільного законодавства України.

З огляду на те, що перевезення вантажу у спірних правовідносинах є міжнародним залізничним перевезенням, на спірні правовідносини сторін також поширюється дія Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення (надалі- УМЗВС), яка була підписана та набрала чинності 01.11.1951, до якої Україна приєдналась 05.06.1992 в редакції 16.10.2015 року.

При цьому, затримка вагону № 96393145, за що позивачем були нараховані спірні додаткові платежі, відбулася у зв`язку з проведенням митного огляду вантажу, що перевозився у зазначеному вагону, з огляду на що до спірних правовідносин також підлягають застосуванню положення Митного кодексу України.

Отже, враховуючи те, що спірні правовідносини за своєю правовою природою є правовідносинами з надання послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу залізничним транспортом у міжнародному сполученні, зберіганням вантажу та проведенням його митного контролю, до спірних правовідносин підлягають застосуванню норми міжнародних договорів, які встановлюють порядок перевезення вантажів залізничним транспортом, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, норми спеціального національного законодавства про залізничний транспорт, а також норми митного законодавства.

За змістом статті 119 Статуту залізниць за користування вагонами і контейнерами залізниці вантажовідправниками, вантажоодержувачами, власниками під`їзних колій, портами, організаціями, установами, громадянами - суб`єктами підприємницької діяльності вноситься плата. Зазначена плата стягується також з вантажовідправників, вантажоодержувачів у разі затримки вагонів (контейнерів), пов`язаної з митним оформленням.

Відповідно до ст.218 Митного кодексу України строки здійснення митних формальностей щодо залізничного рухомого складу визначаються керівником митного органу за погодженням з іншими контролюючими органами та адміністрацією залізниці, а в пункті пропуску (пункті контролю) через державний кордон України - крім того, з керівником відповідного органу охорони державного кордону України.

Розвантажувальні, навантажувальні, перевантажувальні та інші операції, необхідні для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, проводяться підприємствами залізниці за рахунок власників товарів або уповноважених ними осіб.

За змістом ст.318 Митного кодексу митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України. Митний контроль здійснюється виключно органами доходів і зборів відповідно до цього Кодексу та інших законів України. Митний контроль передбачає виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Положеннями ст.336 Митного кодексу визначено, що митний огляд (огляд та переогляд товарів, транспортних засобів комерційного призначення) є формою митного контролю, який здійснюється безпосередньо посадовими особами органів доходів і зборів.

Згідно з ч.2 ст.218 Митного кодексу розвантажувальні, навантажувальні, перевантажувальні та інші операції, необхідні для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, проводяться підприємствами залізниці за рахунок власників товарів або уповноважених ними осіб.

Таким чином, виходячи із системного аналізу змісту положень статей 28, 31, 32 УМВС, статей 218, 388 Митного кодексуукраїни , статей 119, 121 Статуту, вартість проведених залізницею розвантажувальних, навантажувальних та перевантажувальних робіт, необхідних для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, має в будь-якому випадку оплачуватися вантажовласниками (вантажовідправниками) або уповноваженими ними особами незалежно від того, чи виявлено митницею факт незаконного переміщення товару під час здійснення митного контролю (правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 06.03.2018 у справі № 911/4079/16, від 03.04.2018 у справі № 911/4080/16, від 03.07.2018 у справі № 906/429/17, від 16.08.2018 у справі № 914/1791/17).

Міжнародне перевезення вантажу у спірних правовідносинах було оформлене уніфікованою накладною ЦИМ/СМГС за номером відправлення 545780.

Відповідно до параграфу 6 статті 28 Угоди Розділу ІІ «Договір перевезення» якщо перешкода до перевезення вантажу чи його видачі виникла з причин, що не залежали від перевізника, перевізнику повинні бути сплачені додаткові провізні платежі і витрати, понесені ним у зв`язку з перешкодами, а також неустойки, якщо вони передбачені національним законодавством.

Згідно з параграфами 1 та 2 статті 32 Угоди Розділу ІІ "Договір перевезення" перевізнику повинні бути відшкодовані всі витрати, пов`язані з перевезенням вантажу, не передбачені тарифами і викликані причинами, які не залежать від перевізника. Ці витрати встановлюються на дату їх виникнення окремо для кожного відправлення та підтверджуються відповідними документами. Відшкодування додаткових витрат здійснюється в порядку, передбаченому статтею 31 Угоди.

Згідно з параграфом 1 статті 31 Розділу ІІ "Договір перевезення" Угоди якщо угодою між учасниками перевезення не передбачено інше, оплата провізних платежів є обов`язком:

1) відправника, який бере участь в перевезенні вантажу перевізником, за виключенням перевізника, який видає вантаж, за перевезення, яке ним здійснюється;

2) отримувача - перевізнику, який видає вантаж за перевезення, яке ним здійснюється.

Разом з цим у параграфі 2 статті 31 Розділу ІІ "Договір перевезення" Угоди зазначається, що якщо відправник чи отримувач покладають виконання своїх зобов`язань визначених параграфом 1 на третю особу, то ця особа повинна бути вказана відправником у накладній в якості платника і повинна мати договір з відповідним перевізником.

Провізні платежі - платежі, що складаються з провізної плати, плати за проїзд провідника, водія автопоїзда, додаткові збори та інші плати, що виникли за період від укладення договору перевезення до видачі вантажу отримувачу, в тому числі пов`язані з перевантаженням вантажу чи переставлянням візків (стаття 2 Розділу І Угоди).

Суд доходить висновку, що за правилом, закріпленим в параграфі 1 статті 31 Розділу ІІ "Договір перевезення" Угоди, сплата провізних платежів, неустойки та відшкодування витрат, пов`язаних з перевезенням вантажу, є обов`язком відправника та отримувача вантажу. Натомість у параграфі 2 статті 31 Розділу ІІ "Договір перевезення" Угоди передбачений випадок покладення цих обов`язків на третю особу, яка не є ні відправником та отримувачем вантажу, а саме: на платника.

За змістом параграфу 2 статті 31 Розділу ІІ «Договір перевезення» Угоди платник є зобов`язаним здійснити сплату провізних платежів, неустойки та відшкодувати додаткові витрати, пов`язані з перевезенням вантажу, перед перевізником за наявності певних умов в їх сукупності: 1)покладення на нього цих обов`язків вантажовідправником/вантажоотримувачем, 2)зазначення його в якості платника в накладній, 3) наявності у платника укладеного договору з перевізником.

Судом встановлено для ТОВ «Метрудтранс» відкрито код платника №9321661, що міститься у накладній ЦИМ/СМГС №545780. Між ТОВ «Метрудтранс» відповідач- 2 (за договором Замовник) та залізницею - позивач (за договором Виконавець) укладено Договір №2250/1214-2012 від 28.12.2012 року про надання послуг з організації перевезень вантажів у власних на піввагонах (в редакції додаткової угоди №7 від 01.12.2015 року) (надалі Договір з організації перевезень), пердметом якого є зобов`язання Виконавця за плату і за рахунок Замовника вионати або організувати виконання визначених цим договором послуг, пов`язаних з організацією внутрішніх та міжнародних перевезень вантажів у власних на піввагонах.

Згідно п. 1.1. Договору, Виконавець зобов`язується за плату і за рахунок Замовника виконати або організувати виконання визначених цим Договором послуг, пов`язаних з організацією внутрішніх та міжнародних перевезень вантажів на власних напіввагонах.

Пунктом 2.2.5 договору передбачено, що Замовник зобов`язаний здійснювати попередню оплату за послуги, пов`язані з організацією перевезення вантажів, що замовлені Замовником, шляхом перерахування коштів у сумах, що відповідають обсягу замовлених послуг. Замовник зобов`язаний проводити оплату за надані послуги, пов`язані з організацією перевезень вантажів та інші додаткові послуги, пов`язані з перевезенням вантажів, які замовлені Замовником, відповідно до розділу 3 договору (п. 2.2.7 договору).

Розділом 3 Договору передбачено проведення розрахунків по договору між Замовником та Виконавцем.

Відповідно до п.2.3.1 Договору, Замовник має право виступати платником додаткових послуг, пов`язаних з організацією перевезень вантажів, які замовлені Замовником, на підставі укладених окремих договорів, а - п. 2.3.2 договору Замовник має право самостійно укладати договори про організацію перевезень вантажів із підприємствами, які зацікавлені в перевезенні вантажів та виконувати всі юридичні дії, пов`язані з виконанням укладених договорів.

Відповідно до п. 3.2 розділу 3 договору оплата послуг здійснюється сторонами у національній валюті України, на умовах попередньої оплати. Пунктом 1 Переліку додаткових послуг, пов`язаних з перевезенням вантажів до Договору від 28.12.2012р №2250/1214-2012 від 01.12.2015 року передбачено, що додаткові послуги, пов`язані з організацією перевезень вантажів у межах України та які замовлені Замовником, сплачуються Замовником у розмірі ставок, встановлених Збірником тарифів.

Пунктом 3.4.1 договору визначено, що загальна ціна договору визначається в протоколі погодження договірної ціни (додаток №2 Договору).

Відповідно до Протоколу погодження договірної ціни до Договору від 28.12.2012р №2250/1214-2012 від 01.12.2015 року вартість (ціна) послуг з організації перевезення вантажів Замовника включає в себе: тариф, вартість додаткових зборів, пов`язаних з перевезенням вантажів, включених до перевізних документів та встановлених Збірником тарифів; тариф з перевезення паніввагону у порожньому стані, вартість інших додаткових послуг, що замовлені Замовником, згідно з дод. №1; плату з користування вагонами за межами України.

За договором про надання послуг з організації перевезень вантажів у власних на піввагонах від 28.12.2012 року №2250/1214-2012 ТОВ «Метрудтранс» присвоєно код платника на Львівській залізниці 9321661 (лист ДП «Український транспортно-логістичний центр» від 10.08.2015 року 3 УТЛЦ 10/2115).

Враховуючи наведене вище, судом, оцінивши докази наявні в матеріалах справи в їх сукупності, беруться до уваги надані відповідачем 1 докази про відсутність обов`язку перед позивачем. Зокрема, що Договором №МРТ-І7 жодним чином не визначено обов`язку відповідача-1 проводити розрахунки з третіми особами, які не є сторонами Договору №МРТ-17. Такі розрахунки з особами, які не є сторонами цього договору, є виключно зобов`язаннями тієї із сторін договору №МРТ-17, яка уклала і виконувала окремий договір (договори) з такими особами. Згідно умов договору № МРТ-17 від 27.02.2015, ДП «Старосамбірське ЛМГ» не має обов`язків сплати вартості додаткових послуг, пов`язаних з організацією перевезень ПАТ «Українська залізниця» та виступати платником додаткових послуг.

23.12.2019 позивачем подано клопотання, з врахуванням вказівки Верховного суду, в якому просить залучити Товариство з обмеженою відповідальністю Метрудтранс до участі у справі в якості співвідповідача. Ухвалою суду від 24.12.20р. ТОВ «Метрудтранс» залучено до участі у справі як співвідповідача відповідача- 2.

Відповідно до ст.316 ЦПК України вказівки суду касаційної інстанції є обов`язковими для суду першої інстанції під час нового розгляду справи. Новий розглдя справи відбувається за правилами, встановленими ГПК України. Відтак доводи ТОВ «Метрудтранс» в частині неправомірного залучення до участі в справі на підставі клопотання позивача (ст. 48 ГПК України) як співвідповідача судом відхиляються.

Щодо 6-місячного строку позовної давності, який просить застосувати відповідач- 2, суд зазначає таке.

Згідно з ч.5 ст.315 ГК України для пред`явлення перевізником до вантажовідправників та вантажоодержувачів позовів, що випливають з перевезення, встановлюється шестимісячний строк.

Відповідно до зазначеної статті, шестимісячний строк позовної давності застосовується виключно пред`явлення позовів перевізником до вантажовідправників та вантажоодержувачів.

Однак, виходячи з умов Договору №2250/1214-2012 від 28.12.2012 року про надання послуг з організації перевезень вантажів у власних на піввагонах (в редакції додаткової угоди №7 від 01.12.2015 року) ТОВ «Метрудтранс» присвоєно код платника на Львівській залізниці 9321661 і ТОВ «Метрудтранс» у правовідносинах з ПАТ «Укрзалізниця» виступає платником на підставі присвоєного коду

Крім цього, строки позовної давності визначені у ч. 5 ст. 315 ГК України стосується спорів, що випливають безпосередньо з перевезення вантажу.

Однак, відповідно до п. 1.1 договору №2250/1214-2012 від 28.12.2012 року про надання послуг з організації перевезень вантажів у власних на піввагонах (в редакції додаткової угоди №7 від 01.12.2015 року) Виконавець ТОВ «Метрудтранс» зобов`язується за плату і за рахунок Замовника виконати або організувати виконання визначених цим договором послуг, пов`язаних з організацією внутрішніх та міжнародних перевезень вантажів у власних напіввагонах.

Наявний спір не стосується договору перевезення, який оформлюється накладною. Послуги з перевезення надано у повному обсязі, претензій щодо здійснених перевезень сторони не мають.

Спір стосується права нараховувати та стягувати додаткові збори за послуги, які надано в процесі організації перевезень вантажів за укладеним договором.

Враховуючи вищевикладене, до правовідносин, які склалися за договором про надання послуг з організації перевезень вантажів у власних напіввагонах, укладеним між ПАТ «Укрзалізниця» та ТОВ «Метрудтранс», не застосовуються положення (а саме 6- місячний строк позовної давності) про скорочені строки позовної давності, передбачені ч.5 ст.315 Господарського кодексу України.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (статті 257 ЦК України).

Згідно з частино 1 статті 258 ЦК України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю.

Відповідно до вимог частини 5 статті 315 ГК України та статті 137 Статуту залізниць України для позовів перевізника до вантажоодержувача чи вантажовідправника, що випливають з перевезення встановлено шестимісячній строк позовної давності.

Статтею 926 ЦК України та частиною 6 статті 315 ГК України встановлено, що позовна давність, порядок пред`явлення позовів у спорах, пов`язаних з перевезеннями у закордонному або міждержавному сполученні, встановлюються міжнародними договорами України, транспортними кодексами (статутами).

Строки давності визначені у ст. 48 УМЗВС у редакції від 16.10.2015, в якій зазначено наступне, що позови до перевізника на підставі даної Угоди подаються: 1. Про перевищення строку доставки вантажу - протягом двох місяців, за іншими підставами протягом дев`яти місяців.

Отже, з аналізу положень ст. 48 УМВС від 16.10.2015 вбачається, що нею визначаються строки давності за позовами, які пред`являються саме до перевізника. Інших положень щодо строків давності, зокрема щодо позовів, які пред`являються перевізником, Угода про міжнародне залізничне вантажне сполучення зі змінами від 16.10.2015 не містить.

Відповідно до статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Відповідно до статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Дослідивши наявні у справі докази в їїх сукупності, суд доходить висновку про задоволення вимоги в частині стягнення з ТОВ «Метрудтранс» на користь АТ «Укрзалізниця» від імені якої діє регіональна філія «Львівська залізниця» Акціонерного товариства «Укрзалізниця» 1 368 779, 56 грн. нарахованих платежів за час затримки вагонів та 20 531, 69 грн. судового збору. У задоволені позовних вимог до ДП «Старосамбірське лісомисливське господарство» відмовити. При цьому судом враховуютьсґя доводи відповідача 1, що викладені у заявах по суті справи та інших процесуальних документах, з підтвердженими доказами, які свідчать про відсутність обов`язку відповідача -1 сплатити кошти позивачу.

Судові витрати.

Відповідно до ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Судом встановлено, що позивачем при поданні позову до суду сплачено судовий збір в сумі 20531,69грн., що підтверджується платіжним дорученням №4015 від 12.12.2018 року, оригінал якого знаходиться в матеріалах справи.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи наведене, у зв`язку з задоволенням позову в повному обсязі стосовно відповідача-2, на нього покладається обов`язок сплати судового збору, відтак до стягнення з відповідача-2 на користь позивача підлягає судовий збір в сумі 20 531,69 грн.

Керуючись статтями 10, 12, 20, 73, 76 - 79, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240 ГПК України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Метрудтранс (01042, місто Київ, вулиця Івана Кудрі, 14, офіс 8; ідентифікаційний код 34980991) на користь Акціонерного товариства Українська залізниця (03680, м. Київ, вул. Тверська, 5, ) від імені якого діє Регіональна філія Львівська залізниця Акціонерного товариства Укрзалізниця ( 79007, м. Львів, вул. Гоголя, 1, ) 1 368 779,56грн. перерахованих платежів за час затримання вагонів та 20 531,69грн. судового збору.

3. У задоволенні позовних вимог до Державного підприємства Старосамбірське лісомисливське господарство, м. Старий Самбір відмовити.

4. Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

5. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Західного апеляційного господарського суду в порядку, встановленому розділом IV ГПК України.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається - http://court.gov.ua/fair/sud5015, а також у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою - http://reyestr.court.gov.ua.

Повний текст рішення складено та підписано 27.10.2020року (у зв`язку з карантинними заходами судді).

Суддя С.М. Коссак