ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2020 року м. ОдесаСправа № 916/1063/20
Колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду у складі:

Головуючого судді: Головея В.М.

Суддів: Колоколова С.І., Поліщук Л.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження (без повідомлення учасників справи) апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Форвард бест»

на рішення Господарського суду Одеської області від 04.08.2020

за позовом Фізичної особи-підприємця Чистова Олексія Вікторовича

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Форвард бест»

про стягнення 155 805,00 грн., -

ВСТАНОВИЛА:

В квітні 2020 року ФОП Чистов О.В. звернувся до Господарського суду Одеської області із позовом до ТОВ «Форвард бест» (далі Товариство, відповідач) про стягнення заборгованості в розмірі 155 805,00 грн. (з врахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог).

Позовні вимоги обґрунтовані фактом неналежного виконання відповідачем прийнятих на себе зобов`язань за договором оренди нежитлового приміщення від 13.06.2019, яке полягає у несвоєчасному та неповному внесенні орендних платежів.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 04.08.2020 позовні вимоги задоволенні.

Рішення мотивовано тим, що позовні вимоги є обґрунтованими та підтверджуються матеріалами справи.

Не погоджуючись із вказаним судом рішенням Товариство звернулось до суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення скасувати, ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим що розгляд справи відбувся за відсутності відповідача та його належного повідомлення про розгляд справи.

Товариство також зазначає що доводи стосовно існування у апелянта заборгованості за Договором оренди не відповідає дійсності. На момент звернення позивача з відповідним позовом до суду у Товариства були відсутні боргові зобов`язання перед ним. Зазначене на думку апелянта підтверджується тим, що позивач просить стягнути заборгованість по орендній платі за грудень 2019 року, тобто за останній місяць в якому відповідач користувався приміщенням позивача однак здійснив оплату за вказаний період, що підтверджується розпискою позивача про отримання залогової оплати від 13.06.2019.

Згідно з ч.13 ст.8 ГПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно з ч.2 ст.270 ГПК України, розгляд справ у суді апеляційної інстанції починається з відкриття першого судового засідання або через п`ятнадцять днів з дня відкриття апеляційного провадження, якщо справа розглядається без повідомлення учасників справи.

В ході апеляційного розгляду справи судом учасникам справи було створено умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строку, встановленого ч. 1 ст. 273 ГПК України.

14.09.2020 до суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому останній просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

17.09.2020 до суду від Товариства надійшла заява про розгляд справи за правилами загального провадження, в задоволенні якої було відмовлено ухвалою від 18.09.2020.

20.10.2020 до суду від Товариства надійшли додаткові пояснення до апеляційної скарги та клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи, в яких апелянт просить залучити до матеріалів справи документи, які на його думку підтверджують відсутність заборгованість відповідача перед позивачем, а саме лист відповідача до позивача про зарахування гарантійного платежу в рахунок оплати орендної плати №02/12 від 02.12.2019, Договір доручення №12/06 від 12.06.2019, видатковий касовий ордер від 12.06.2019, акт звірки взаєморозрахунків від 10.02.2020 та платіжні доручення.

Дослідивши вищевказане клопотання та додаткові пояснення до апеляційної скарги, судова колегія вирішила залучити до матеріалів справи вищевказані документи, проте при розгляді справи вони не будуть прийняті до уваги, оскільки зазначені документи не були предметом розгляду суду першої інстанції, відповідач не надав доказів неможливості їх подання до господарського з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Доводи апелянта, що під час підготовки та подання апеляційної скарги директор Товариства не міг надати всіх документів, у зв`язку з перебуванням на самоізоляції, судова колегія не приймає до уваги, адже до суду не надано жодних доказів перебування, с також період перебування на самоізоляції. Крім того додатково надані документи складені однією стороною відповідачем, доказів направлення зазначених документів позивачу відповідачем до суду не надано, тобто у суду відсутні докази, що позивач обізнаний про наявність даних документів, а платіжні доручення надані відповідачем до суду, не стосуються оскаржуваного періоду не сплати орендної плати (грудень 2019 року).

Відповідно до приписів ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, судова колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 13.06.2019 Товариством (Орендар) та ФОП Чистов О.В. (Орендодавець) було укладено Договір оренди нежитлового приміщення (далі Договір).

Приміщення передається Орендарем Орендареві на підставі акту приймання-передачі (акт повернення), що підтверджує повернення Приміщення. Орендар зобов`язаний здійснити оплату всіх платежів, передбачених договором до моменту підписання Сторонами Акту повернення Приміщення (п. п. 2.4. 2.5. Договору).

Відповідно до п. п. 5.4 Договору Орендодавець має право відмовитись від договору в односторонньому порядку шляхом надання письмового повідомлення Орендареві у випадку коли Орендар заборгував сплату орендної плати більш ніж на 1 календарний місяць.

На виконання умов договору 14.06.2019, згідно Акту прийому-передачі, Орендодавець передав, а Орендар прийняв в оренду нежитлове приміщення, яке розташоване по пров. Віще Адмірала-Жукова, будинок 2 в м. Одеса.

Позивачем було отримано гарантійний лист підписаний директором відповідача відповідно до якого було взято зобов`язання сплатити заборгованість за договором оренди, зокрема за грудень 2019 року до 30 грудня 2019 року.

25.12.2019 позивачем на адресу відповідача було направлено Претензію щодо сплати заборгованості, однак вказана претензія була залишена відповідачем без відповіді.

На момент звернення до суду за відповідачем існує заборгованість за Договором за грудень 2019 року у розмірі 155 805,00 грн.

Також відповідно до умов договору станом на 04.03.2020 об`єкт оренди повернутий не був.

Відповідно до статей 11, 629 Цивільного кодексу України договір є однією з підстав виникнення зобов`язань та є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі статтею 526 ЦК України та статтею 193 ГК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендарю) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності (ч. 1 ст. 759 ЦК України та ч. 1ст. 283 ГК України).

У відповідності до частини 1 статті 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Орендна плата це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності (ч. 1 ст. 286 ГК України ).

Враховуючи викладене та те, що відповідачем не спростовано наявність заборгованості за договором оренди за грудень 2019 року в сумі 155 805,00 грн., судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог в цій частині.

Доводи апелянта, що він не був належним чином повідомлений про розгляд справи, не відповідають матеріалам справи, з яких вбачається, що ухвалу суду від 14.07.2020 про відкладення розгляду справи на 04.08.2020 представник відповідача отримав 22.07.2020, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення від 15.07.2020.

Судова колегія не приймає до уваги копію розписки від 13.06.2020 надану до суду відповідачем разом з апеляційною скаргою, оскільки по-перше, остання не завірена належним чином. Відповідно до п.5.2.7 Вимог до оформлювання документів ДСТУ 4163-2003 Національного стандарту України, затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 №55, відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів «Згідно з оригіналом», назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії. Відповідно до п.5.2.6 вказаного стандарту відбитком печатки організації засвідчують на документі підпис відповідальної особи. Зазначена розписка не була подана до суду першої інстанції, відповідач не надав докази неможливості її подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього, враховуючи, що відповідач належним чином повідомлявся судом про розгляд справи.

Отже, наведені скаржником в апеляційній скарзі доводи, не спростовують висновків місцевого суду та не доводять їх помилковість, а тому не можуть бути підставою для скасування судового рішення.

З огляду на викладене, колегія суддів прийшла до висновку про те, що Господарський суд Одеської області ретельно з`ясував всі обставини справи, надав належну оцінку наявним в ній доказам, відтак ухвалив законне та обґрунтоване рішення, тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржене рішення слід залишити без змін.

Згідно із ст.129 ГПК України витрати відповідача по сплаті судового збору за розгляд апеляційної скарги не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 275, 276, 281-284 ГПК України,

колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Форвард бест» залишити без задоволення, рішення Господарського суду Одеської області від 04.08.2020 року без змін.

Постанова відповідно до вимог ст. 284 Господарського процесуального кодексу України набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова суду є остаточною і оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених у п. 2 ч. 3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя: Головей В.М.

Судді: Колоколов С.І.

Поліщук Л.В.