ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

07 жовтня 2020 року Справа № 903/68/20

за позовом: Фермерського господарства "Пересопницьке"

до відповідача: Грем`яченської сільської ради

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_1

про скасування рішень та зобов`язання вчинити дії

Суддя Вороняк А.С.

секретар судового засідання Хвищук Н. В.

від позивача: н/з

від відповідача: Мельник Н.П. - сільський голова, Карпюк Л.В. - адвокат (посвідчення від 22.07.2016, ордер серії ВЛ №072861),

від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: ОСОБА_1

встановив: Фермерське господарство "Пересопницьке" звернулось з позовом до Грем`яченської сільської ради про скасування рішень №34/28 від 17.12.2019, №11/11 від 20.12.2011, №21/17 від 20.12.2012 та зобов`язання Грем`яченської сільської ради надати дозвіл на розробку проекту землеустрою для обслуговування приміщення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Грем`яченська сільська рада своїм рішенням №34/28 від 17.12.2019 вирішила відмовити в дозволі на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для обслуговування приміщення льонозаводу, а рішеннями №11/11 від 20.12.2011, № 21/17 від 20.12.2012 надала земельну ділянку ОСОБА_1 , яка охоплює межі об`єкта нерухомості, що належить позивачу.

Ухвалою суду від 17.02.2020 було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 04.03.2020.

Ухвалою суду від 04.03.2020 повідомлено сторони, що підготовче засідання відбудеться 25.03.2020.

Ухвалою суду від 25.03.2020 повідомлено сторони, що підготовче засідання відбудеться 06.05.2020.

Ухвалою суду від 06.05.2020 повідомлено сторони, що підготовче засідання відбудеться 10.06.2020.

04.06.2020 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач зазначає, що на момент укладення договору купівлі-продажу майна керівник льонозаводу ОСОБА_2 був мертвим, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 20.06.2002; станом на сьогоднішній день своє право за рішенням Грем`яченської сільської ради №9/13 від 13.03.2007 ОСОБА_3 не реалізувала і ніяких дій по оформленню права на земельну ділянку не проводила; щодо скасування рішення Грем`яченської сільської ради від 17.12.2019 №24/28 зазначає, що у клопотанні, з яким ФГ «Пересопницьке» зверталося до Грем`яченської сільської ради не була зазначена площа земельної ділянки та термін, на який укладається договір оренди, а повторно з клопотанням про надання дозволу на розробку землеустрою щодо відведення земельної ділянки позивач не зверталися, тому рішення Грем`яченської сільської ради правомірне та вмотивоване. Відповідач просить суд поновити строк на його подання, встановити факт того, що договір купівлі-продажу майна від 19.05.2003 недійсний та відмовити в повному обсязі у задоволенні позовних вимог, який прийнято судом.

У зв`язку із підтвердженням захворювання працівника Господарського суду Волинської області коронавірусом COVID-19 з 09.06.2020 приміщення суду було закрито для сторін та їх представників з метою проведення дезінфекції і профілактичних заходів. Судові засідання не проводились. Станом на 16.06.2020 у Господарському суді Волинської області закінчено проведення санітарно-епідеміологічних та профілактичних заходів. З 16.06.2020 роботу суду відновлено у звичайному режимі із дотриманням окремих карантинних обмежень, зокрема, маскового режиму, температурного скринінгу, обмеженого доступу відвідувачів суду.

Ухвалою суду від 18.06.2020 було повідомлено сторони, що підготовче засідання відбудеться 15.07.2020.

Ухвалою суду від 15.07.2020 було повідомлено сторони та третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, що підготовче засідання відбудеться 12.08.2020.

Ухвалою суду від 12.08.2020 було продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів - по 11.10.2020. Повідомлено сторони та третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, що підготовче засідання відбудеться 03.09.2020. Повторно зобов`язано позивача в строк по 19.08.2020 направити третій особі, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача копію позовної заяви з додатками, докази надіслання надати суду. Запропоновано третій особі, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача подати суду: письмові пояснення та наявні докази, відповідно до ст.168 ГПК України.

19.08.2020 на адресу суду надійшли пояснення третьої особи від 18.08.2020, в яких ОСОБА_1 стверджує, що являється власником приміщень, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначає, що в порушення п. 3 ст. 10 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державним реєстратором не було перевірено факт відсутності суперечності між заявленими та вже зареєстрованим правом власності на нерухоме майно, через що і виник спір, адже в реєстрі наявні два записи про право власності на дане майно. Просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Ухвалою суду від 03.09.2020 повідомлено сторони, що розгляд справи по суті відбудеться 07.10.2020 та витребувано у ФГ "Пересопницьке" копію протоколу загальних зборів ФГ "Пересопницьке" про прийняття до складу майна, а саме приміщення "Льонозаводу", що знаходиться в селі Грем`яче Ківерцівського району Волинської області, яке учасник вніс до статутного фонду господарства; копію акту приймання-передачі майна, а саме приміщення "Льонозаводу", що знаходиться в селі Грем`яче Ківерцівського району Волинської області або інший документ, що підтверджує факт передачі такого майна; копію діючої редакції статуту ФГ "Пересопницьке". Витребувані судом докази постановлено надати в належно засвідченій копії в строк протягом 5-ти днів з дня отримання даної ухвали суду.

Відповідно до ч. 7, 8, 10 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України(далі- ГПК України) будь-яка особа, в якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду. Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали. У разі неподання учасником справи витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд, залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання та яке ці докази мають значення, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у її визнанні, або розглянути справу за наявними в ній доказами, а у разі неподання таких доказів позивачем - також залишити позовну заяву без розгляду.

Враховуючи, що норми ст. 74 ГПК України щодо обов`язку суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, п. 4 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що ним, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та вважає за необхідне розгляд справи проводити за наявними в ній матеріалами.

Заслухавши пояснення представників відповідача та третьої особи, дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

встановив:

07.06.2001 Арбітражним судом Волинської області винесено рішення у справі №9/27-25, яким скасовано державну реєстрацію Відкритого акціонерного товариства «Грем`яченський льонозавод» та зобов`язано виконавчий комітет Ківерцівської районної ради провести заходи по ліквідації суб`єкта підприємницької діяльності - ВАТ «Грем`яченський льонозавод» у відповідності до ст.27 Положення про державну реєстрацію суб`єктів підприємницької діяльності ст.8 Закону України «Про підприємництво», для чого створити ліквідаційну комісію по ліквідації ВАТ «Грем`яченський льонозавод» (т. I, а.с.9-10).

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запис про державну реєстрацію припинення Відкритого акціонерного товариства «Грем`яченський льонозавод» внесено 21.01.2019. Стан суб`єкта: припинено (т. I, а.с.20).

Копією договору купівлі-продажу майна від 19.05.2003 стверджується, що 19.05.2003 між ВАТ «Грем`яченський льонозавод» (продавець) та ОСОБА_3 (засновник ФГ «Пересопницьке») (покупець) було підписано договір купівлі-продажу майна від 19.05.2003 ОСОБА_3 та директором «Грем`яченського льонозаводу» ОСОБА_2 (т. I, а.с.11-12).

Згідно з п.1.1 договору продавець передає, а покупець приймає у власність приміщення «Льонозаводу», що знаходиться в селі Грем`яче Ківерцівського району Волинської області, варістю 17000грн.

Пунктом 3.1 договору передача придбаної будівлі продавцем і при зняття покупцем засвідчується актом прийому-передачі, підписи на якому засвідчуються сторонами.

В матеріалах справи відсутній акт прийому - передачі придбаної будівлі або будь-який інший документ, який би свідчив про фактичне виконання договору купівлі-продажу майна від 19.05.2003.

Крім того, як вбачається зі свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 20.06.2002 громадянин ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 62 років, про що в книзі реєстрації актів про смерть 20.06.2002 зроблено запис №8 (т. I, а.с.71).

Суд критично оцінює зазначений договір купівлі-продажу від 19.05.2003, оскільки на день його укладення керівник льонозаводу ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 20.06.2002.

Щодо вимоги відповідача про встановлення факту того, що договір купівлі-продажу майна від 19.05.2003 є недійсним суд зазначає таке.

Відповідно до частин 2, 3 статті 237 ГПК України при ухваленні рішення суд не може виходити у рішенні за межі позовних вимог. Ухвалюючи рішення у справі, суд за заявою позивача, поданою до закінчення підготовчого провадження, може визнати недійсним повністю чи у певній частині пов`язаний з предметом спору правочин, який суперечить закону, якщо позивач доведе, що він не міг включити відповідну вимогу до позовної заяви із незалежних від нього причин.

Судом не встановлено, а матеріали справи не свідчать, що позивачем була подана відповідна заява, визначена частиною 3 статті 237 ГПК України.

13.03.2007 Грем`яченська сільська рада, розглянувши заяву громадянки ОСОБА_3 , своїм рішенням №9/13 надала висновок про погодження місця розташування земельної ділянки на правах оренди громадянці ОСОБА_3 під будівництво пилорами та столярного цеху за межами с.Грем`яче Ківерцівського району. Порушено клопотання перед Ківерцівською районною державною адміністрацією про надання в оренду терміном на 49 років земельну ділянку площею 0,80га на території колишнього Грем`яченського льонозаводу за межами населеного пункту с.Грем`яче громадянці ОСОБА_3 для будівництва пилорами та столярного цеху (т. I, а.с.6).

Однак, станом на час розгляду справи своє право за вищевказаним рішенням ОСОБА_3 не реалізувала та не вчинила жодних дій по оформленні права на земельну ділянку, в матеріалах справи відсутні докази, зокрема правовстановлюючі документи, що спірні приміщення належать позивачу на праві власності.

01.12.2009 Волинська обласна рада видала розпорядження «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо зміни меж населених пунктів», яким дозволено Грем`яченській сільській раді Ківерцівського району розробити проект землеустрою щодо зміни меж сіл Грем`яче, Скреготівка та Яківці (т. I, а.с.193).

21.12.2010 розпорядженням Ківерцівської районної державної адміністрації Волинської області №477 «Про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду» ОСОБА_1 надано дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення в оренду терміном на 25 років земельної ділянки орієнтовною площею 0,5 га за межами села Грем`яче Грем`яченської сільської ради для обслуговування водойм та будівлі насосної (т. I, а.с.118).

01.03.2011 рішенням №5/28 Ківерцівська районна рада Волинської області «Про зміну меж населених пунктів Грем`яченської сільської ради» погоджено проект землеустрою щодо зміни меж населених пунктів с. Грем`яче, с.Яківці та с.Скреготівка Грем`яченської сільської ради Ківерцівського району Волинської області та погоджено включення у межі с.Грем`яче земельних ділянок загальною площу 406,11га та погоджено нові межі села Грем`яче загальною площею 775,11га (т. I, а.с.191).

26.05.2011 Волинська обласна рада прийняла рішення №4/71 «Про зміну меж населених пунктів», яким затверджено проект землеустрою щодо зміни меж сіл Грем`яче, Яківці, Скреготівка Грем`яченської сільської ради Ківерцівського району Волинської області, включено у межі села Грем`яче земельні ділянки площею 406,11га та затверджено нові межі села Грем`яче загальною площею 775,11га (т. I, а.с.194).

Таким чином з 26.05.2011 було розширено територію Грем`яченської сільської ради і вона отримала право одноосібно надавати дозволи, що стосуються розпоряджень земельними ділянками на її території.

28.07.2011 третя особа - ОСОБА_1 звернувся до Грем`яченської сільської ради із заявою про надання земельної ділянки орієнтовно площею 0,5 га терміном на 49 років для обслуговування приміщення котельні бувшого льонокомбінату (площа 263,7 м.кв.), яка знаходиться за адресою АДРЕСА_2 (т. I, а.с.159).

19.08.2011 рішенням №8/13 «Про надання дозволу на складання технічної документації» Грем`яченська сільська рада надала ОСОБА_1 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відводу земельної ділянки площею 0,50 га на умовах оренди, терміном на 20 років для обслуговування приміщення котельні, з земель резерву за рахунок земель промисловості, в межах села Грем`яче (т. I, а.с.160).

На виконання вищевказаних розпорядження №477 від 21.12.2010 та рішення №8/13 від 19.08.2011 ПП «Ківерленд» на замовлення третьої особи - ОСОБА_1 виготовило проект землеустрою щодо відводу земельної ділянки громадянину ОСОБА_1 для обслуговування пожежних водойм та будівлі насосної за межами села Грем`яче, Грем`яченської сільської ради Ківерцівського району Волинської області (а.с.110-152) та проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки громадянину ОСОБА_1 для обслуговування приміщення котельні в с. Грем`яче, Грем`яченської сільської ради Ківерцівського району Волинської області (т. I, а.с.153-188).

В подальшому, 20.12.2011 рішенням №11/11 Грем`яченська сільська рада затвердила проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки громадянину ОСОБА_1 для обслуговування пожежних водойм та будівлі насосної в межах с.Грем`яче та передано ОСОБА_1 в оредну терміном на 25 років земельну ділянку площею 0,50 га з земель резерву за рахунок земель промисловості для обслуговування пожежних водойм та будівлі насосної в межах с. Гремяче. Оренду плату встановлено в розмірі 6% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки (т. I, а.с.18, 96).

06.07.2012 рішенням №16/9 Грем`яченська сільська рада доповнила пункт 3 рішення сесії сільської ради від 20.12.2011 №11/11 таким змістом: встановити орендну плату в розмірі 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки (т. I, а.с.97).

Відповідно до ч. 1 ст. 93 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Згідно ч. 2 ст. 93 ЗК України земельні ділянки можуть передаватися в оренду громадянам та юридичним особам України, іноземцям і особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним об`єднанням і організаціям, а також іноземним державам.

Частиною 4 ст. 93 ЗК України строк оренди земельної ділянки не може перевищувати 50 років.

16.08.2012 між Грем`яченською сільською радою (орендодавець) та ОСОБА_1 (орендар) укладено договір оренди земельної ділянки.

Згідно п. 1 якого орендодавець надає, а орендар приймає у строкове платне користування земельну ділянку для обслуговування пожежних водойм та будівлі насосної, яка знаходиться в межах села Грем`яче Ківерцівського району Волинської області по АДРЕСА_2 , а.с.88-91).

Пунктом 8 вищевказаного договору передбачено, що строк дії договору - 25 років (т. I, а.с.88).

Факт передачі земельної ділянки орендарю підтверджується Актом прийому-передачі об`єкта оренди (земельної ділянки) за договором оренди (п.19), підписаним двома сторонами договору (т. I, а.с.94).

20.12.2012 рішенням 21/17 Грем`яченська сільська рада вирішила затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки громадянину ОСОБА_1 для обслуговування приміщення котельні в межах с.Грем`яче та передано ОСОБА_1 в оредну терміном на 20 років земельну ділянку площею 0,50га з земель резерву за рахунок земель промисловості для обслуговування приміщення котельні в межах с. Гремяче. Оренду плату встановлено в розмірі 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки (т. I, а.с.19).

11.02.2013 між Грем`яченською сільською радою (орендодавець) та ОСОБА_1 (орендар) укладено договір оренди земельної ділянки.

Згідно п. 1 якого орендодавець надає, а орендар приймає у строкове платне користування земельну ділянку для обслуговування котельні, яка знаходиться в межах АДРЕСА_2 , а.с.98-101).

Пунктом 8 вищевказаного договору передбачено, що строк дії договору - 20 років (а.с.98).

Факт передачі земельної ділянки орендарю підтверджується Актом прийому-передачі об`єкта оренди (земельної ділянки) за договором оренди (п.19), підписаним двома сторонами договору (т. I, а.с.104).

Дані договори оренди не були предметом судового розгляду, докази визнання їх недійсними чи розірвання у матеріалах справи відсутні.

11.10.2017 ОСОБА_3 звернулася із заявою до Грем`яченської сільської ради про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для обслуговування льонозаводу (т. I, а.с.73).

13.09.2017 адвокат ОСОБА_4 надіслав на адресу Грем`яченської сільської ради адвокатський запит №82/17 в якому просив надати інформацію чи приймалося рішення Грем`яченською сільською радою щодо виділення гр. ОСОБА_3 земельної ділянки у зв`язку із набуттям права власності на приміщення льонозаводу для обслуговування вказаного об`єкту нерухомого майна та надати документи, на якій підставі було виділено у власність чи користування земельну ділянку гр. ОСОБА_1 , яка охоплює приміщення льонозаводу (т. I, а.с.72).

У відповіді на адвокатський запит від 25.10.2017 №01-11/269 Грем`яченська сільська рада повідомила, що інформація щодо права власності ОСОБА_3 на приміщення льонозаводу є оманливою і єдиним власником вказаних приміщень являється ОСОБА_1 . На цій підставі ОСОБА_3 відмовлено в наданні дозволу на розроблення проекту відведення земельної ділянки (т. I, а.с.17).

Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №26988522 від 11.08.2010 ОСОБА_1 є власником приміщення котельні /А-1/, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 на підставі рішення Ківерцівського районного суду Волинської області у справі №2-535/2010 від 11.06.2010 (т. I, а.с.82).

Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №24327151 від 03.11.2009 ОСОБА_1 є власником будівлі насосної /А-1/, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 на підставі рішення від 15.05.2009 та ухвали від 12.08.2009 Ківерцівського районного суду Волинської області у справі №2-613/2009 (т. I, а.с.83).

Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №26872176 від 30.07.2010 ОСОБА_1 є власником пожежної водойми /В-1/, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 на підставі рішення Ківерцівського районного суду Волинської області у справі №2-538/2009 від 09.04.2009 (т. I, а.с.84).

Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №26872098 від 30.07.2010 ОСОБА_1 є власником пожежної водойми /Г-1/, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 на підставі рішення Ківерцівського районного суду Волинської області у справі №2-538/2009 від 09.04.2009 (т. I, а.с.85).

Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №26872148 від 30.07.2010 ОСОБА_1 є власником пожежної водойми /Б-1/, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 на підставі рішення Ківерцівського районного суду Волинської області у справі №2-538/2009 від 09.04.2009 (т. I, а.с.86).

Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №26872117 від 30.07.2010 ОСОБА_1 є власником пожежної водойми /Д-1/, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 на підставі рішення Ківерцівського районного суду Волинської області у справі №2-538/2009 від 09.04.2009 (т. I, а.с.87).

14.11.2019 ФГ «Пересопницьке» в особі директора ОСОБА_5 повторно звернулося до Грем`яченської сільської ради із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для обслуговування льонозаводу (в оренду або у власність) (т. I, а.с.74).

Згідно з ч. 1 ст.123 ЗК України (в редакції, чинній на день прийняття рішення) надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування.

Відповідно до абзаців 1, 2 п. 2 ст. 123 ЗК України особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки. У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Абзацом 1 п. 3 ст 123 ЗК України передбачено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

17.12.2019 Грем`яченська сільська рада своїм рішенням №34/28 відмовила керівнику ФГ «Пересопницьке» ОСОБА_5 у видачі дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для обслуговування льонозаводу, так як в заяві не вказано площа земельної ділянки, яку хоче отримати, термін на який буде укладатися договір оренди, та документи, які повинен представити на сесію сільської ради (рекомендованим листом від 21.11.2019 №Ф-73 було надіслано через Укрпошту) (т. I, а.с.7, 80).

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно преамбули Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" цей Закон відповідно до Конституції України визначає систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування.

Діяльність органів місцевих рад урегульована Законом України "Про місцеве самоврядування", відповідно до статті 2 якого, місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України. Місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.

У відповідності до ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЗК України суб`єктами права власності на землю є громадяни та юридичні особи - на землі приватної власності, територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, - на землі комунальної власності, держава, яка реалізує це право через відповідні органи державної влади, - на землі державної власності.

Згідно ч. 1, 2 ст. 83 ЗК України землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності; земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування.

Частиною 1 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування передбачений ст. 123 ЗК України.

Згідно ч. 1 ст. 123 ЗК України надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування. Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі: надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення; формування нової земельної ділянки (крім поділу та об`єднання).

Відповідно до ч.2 ст. 123 ЗК України особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

Таким чином 28.07.2011 третя особа - ОСОБА_1 звернувся до Грем`яченської сільської ради із заявою про надання земельної ділянки орієнтовно площею 0,5 га терміном на 49 років для обслуговування приміщення котельні бувшого льонокомбінату (площа 263,7 м.кв.), яка знаходиться за адресою АДРЕСА_2 у відповідності до вимог ч. 2 ст. 123 ЗК України.

Згідно ч. 3 ст. 123 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

У відповідності до ч. 4 ст. 123 ЗК України проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 13 ст. 123 ЗК України підставою відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише його невідповідність вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів.

Згідно ч. 1 ст. 186-1 ЗК України проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності підлягає обов`язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

З аналізу вищевикладених приписів Закону вбачається, що затвердженню проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки передує надання дозволу на розробку такого проекту, після цього погодження матеріалів в порядку, встановленому статтею 186-1 цього ЗК України.

Так, в межах своїх повноважень Грем`яченська сільська рада прийняла рішення №11/11 від 20.12.2011 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для обслуговування пожежних водойм та будівлі насосної громадянину ОСОБА_1 » та рішення №21/17 від 20.12.2012 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для обслуговування приміщення котельні громадянину ОСОБА_1 », власником яких він являється.

Абзацом 1 п. 3 ст 123 ЗК України передбачено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Таким чином, судом встановлено, що рішення Грем`яченської сільської ради №34/28 від 17.12.2019 «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення фермерському господарству «Пересопницьке», яким відмовлено керівнику ФГ «Пересопницьке» ОСОБА_5 у видачі дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки прийняте без порушення норм чинного законодавства, в межах компетенції Грем`яченської сільської ради, а тому відсутні правові підстави для скасування рішення та зобов`язання Грем`яченської сільської ради надати дозвіл на розробку проекту землеустрою для обслуговування приміщення.

Відповідно до п.2 чинного роз`яснення президії Вищого арбітражного суду України №02-5/35 від 26.01.2000 "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов`язаних з визнанням недійсними актів державних чи інших органів", підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов`язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв`язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації - позивача у справі. Якщо за результатами розгляду справи факту такого порушення не встановлено, у господарського суду немає правових підстав для задоволення позову.

У відповідності до п. 10 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Відповідно до ст. 21 Цивільного кодексу України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Частиною 10 статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або Законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту ст. 77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами 1, 2, 3 ст. 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Відповідно до частини 1 статті 14 ГПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Загальною декларацією прав людини 1948 року передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом. Право на ефективний засіб захисту закріплено також у Міжнародному пакті про громадянські та політичні права і в Конвенції про захист прав людини та основних свобод (постанова Конституційного суду України №3-рп/2003 від 30.01.2003 року).

ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Враховуючи те, що за результатами розгляду справи судом не встановлено, а позивачем не доведено невідповідність оскаржуваних рішень вимогам чинного законодавства, а також факту порушення прав та охоронюваних законом інтересів позивача - ФГ «Пересопницьке» у зв`язку з прийняттям оскаржуваних рішень, Грем`яченська сільська рада Ківерцівського району Волинської області при винесенні оскаржуваних рішень діяла в межах своїх повноважень та у спосіб передбачений Законом, господарський суд, оцінюючи за своїм переконанням докази, що ґрунтується на повному, всебічному й об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, беручи до уваги наявні в матеріалах докази, дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити, через безпідставність та необґрунтованість останніх.

У зв`язку з відмовою у позові, відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати позивача не відшкодовуються.

Керуючись ст.73-79, 86, 129, 232, 236, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

вирішив:

у задоволенні позову Фермерського господарства "Пересопницьке" до Грем`яченської сільської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_1 про скасування рішень Грем`яченської сільської ради №34/28 від 17.12.2019, №11/11 від 20.12.2011, №21/17 від 20.12.2012 та зобов`язання надати дозвіл на розробку проекту землеустрою для обслуговування приміщення - відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене до Північно-західного апеляційного господарського суду в порядку, визначеному розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено

19.10.2020

Суддя А. С. Вороняк