ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А
13.10.2020 Справа № 25/7
Господарський суд Донецької області у складі судді Харакоза К.С.,
розглянувши матеріали за скаргою Приватного акціонерного товариства Концерн Стирол,
на постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Щербакова Ігоря Миколайовича,
у справі № 25/7 за позовом Дочірньої компанії Газ України Національної акціонерної компанії Нафтогаз України, м. Київ,
до відповідача Публічного акціонерного товариства Концерн Стирол, м. Горлівка
про стягнення 732 998 147,45 грн.,
за участю представників сторін:
від позивача (стягувача) Конопліцький І.В.,
від відповідача (боржника) Усенко В.Ж.,
від приватного виконавця Щербакова І.М. Косяк Н.В.,
Рішенням господарського суду Донецької області від 22.04.2013р. у справі №25/7 (повний текст рішення складено та підписано 23.04.2013р.) позовні вимоги Дочірньої компанії Газ України Національної акціонерної компанії Нафтогаз України до Публічного акціонерного товариства Концерн Стирол про стягнення 74.840.452,99 грн. основного боргу, пені у розмірі 20.590.376,71 грн., 3% річних 2.240.477,91 грн. та інфляційних втрат у розмірі 5.529.903,32 грн., задоволено частково. Зменшено розмір пені на 20 % - до 16.472.301,36 грн. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства Концерн Стирол на користь Дочірньої компанії Газ України Національної акціонерної компанії Нафтогаз України 74.840.452,99 грн. основного боргу, 16.472.301,36грн. пені, 25.500,00грн. державного мита та 236,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. В задоволенні іншої частини позову відмовлено.

30.04.2013р. винесено додаткове рішення, яким стягнуто з Публічного акціонерного товариства Концерн Стирол на користь Дочірньої компанії Газ України Національної акціонерної компанії Нафтогаз України 3% річних у розмірі 2.240.477,91 грн. та інфляційні у розмірі 5.529.903,32 грн.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 03.02.2015р. по справі №27/5 апеляційну скаргу залишено без задоволення; рішення господарського суду Донецької області від 22.04.2013р. у справі №25/7 скасовано в частині зменшення пені на 20% - до 16.472.301,36 грн.; прийнято у вказаній частині нове рішення, яким стягнуто з Публічного акціонерного товариства Концерн Стирол на користь Дочірньої компанії Газ України Національної акціонерної компанії Нафтогаз України 20.590.376,71 грн. пені; в іншій частині рішення господарського суду Донецької області від 22.04.2013р. у справі №25/7 залишено без змін.

Господарським судом Запорізької області 26.02.2015р. видано наказ на примусове виконання постанови Харківського апеляційного господарського суду від 03.02.2015р. про стягнення з Публічного акціонерного товариства «Концерн Стирол» на користь Дочірньої компанії «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» 74840452 грн. 99 коп. основного боргу, 20 590 376 грн. 71 коп. пені, 3 % річних у розмірі 2 240 477 грн. 91 коп., інфляційні у розмірі 5 529 903 грн. 32 коп., 25 500 грн. 00 коп. державного мита та 236 грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 07.10.2015р. затверджено мирову угоду від 16.09.2015р., укладену між Публічним акціонерним товариством Концерн Стирол та Дочірньою компанією Газ України НАК Нафтогаз України.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 22.10.2015р. наказ господарського суду Запорізької області від 26.02.2015р. по справі №25/7 визнано таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення з Публічного акціонерного товариства Концерн Стирол на користь Дочірньої компанії Газ України Національної акціонерної компанії Нафтогаз України основного боргу 74 840 452,99 грн., 25 500,00 грн. державного мита та 236,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

14.09.2020р. до Господарського суду Донецької області надійшла скарга Приватного акціонерного товариства Концерн Стирол № 131/09-20 від 09.09.2020р. на постанову приватного виконавця Щербакова І.М. про відкриття виконавчого провадження №62819368 від 13.08.2020р. з примусового виконання наказу Господарського суду Запорізької області від 26.02.2015р. у справі №25/7.

У зв`язку з перебуванням судді Харакоза К.С. з 09.09.2020 р. на лікарняному, листом від 15.09.2020 сторін було повідомлено, що вирішення питання щодо розгляду скарги Приватного акціонерного товариства Концерн Стирол № 131/09-20 від 09.09.2020р. на постанову приватного виконавця Щербакова І.М. буде прийнято після виходу судді Харакоза К.С. з лікарняного.

Ухвалою господарського суду від 25.09.2020 розгляд скарги призначено на 05.10.2020.

Розгляд скарги відкладався.

В судовому засіданні 13.10.2020 розглянувши скаргу Приватного акціонерного товариства Концерн Стирол на постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Щербакова Ігоря Миколайовича, суд виходить з наступного.

В поданій скарзі скаржник просить суд визнати незаконною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Щербакова Ігоря Миколайовича ВП №62819368 від 13.08.2020 про відкриття виконавчого провадження із примусового виконання наказу Господарського суду Донецької області від 26.02.2015 у справі № 25/7, обґрунтовуючи свої вимоги такими підставами:

- по-перше, постанова приватного виконавця Щербакова І.М. про відкриття виконавчого провадження з виконання наказу Господарського суду Запорізької області від 26.02.2015р. по справі №25/7 порушує вимоги статті 326 ГПК України, оскільки суперечить ухвалі Господарського суду Донецької області від 22.10.2015 року про визнання вказаного наказу від 26.02.2015р. таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення з ПАТ Концерн Стирол на користь ДК Газ України НАК Нафтогаз України основного боргу 74 840 452,99 грн., 25 500,00 грн. державного мита та 236,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

- по-друге, приватний виконавець Щербаков І.М. прийняв до виконання наказ Господарського суду Запорізької області від 26.02.2015р. по справі №25/7 поза межами його виконавчого округу, не за місцезнаходженням, та не за місцем розташування майна боржника, що є порушенням ст. ст. 24, 25 Закону України «Про виконавче провадження». Так, за твердженням скаржника, місцезнаходженням боржника є місто Горлівка, Донецької області, тоді як виконавчим округом Приватного виконавця Щербакова І.М. є місто Київ, у зв`язку з чим Приватний виконавець не мав права приймати до виконання наказ у даній справі.

У відзиві на скаргу позивач зазначає, що скарга є безпідставною та необґрунтованою, а тому не підлягає задоволенню. Вказує, що на теперішній час рішення суду та наказ є чинними в частині стягнення пені в сумі 20 590 376,71 грн, інфляційних нарахувань в сумі 5 529 903,32 грн та 3% річних в сумі 2 240 477,91 грн, які не сплачені та не скасовані. Невірно зазначена сума стягнення у постанові про відкриття виконавчого провадження є технічною помилкою, що не може бути підставою для її скасування.

В письмових поясненнях №2452 від 12.10.2020 приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Щербаков Ігор Миколайович, заперечує проти скарги та повідомляє, що 13.08.2020 за заявою ДК Газ України НАК Нафтогаз України ним було відкрито виконавче провадження №62819368 з виконання наказу Господарського суду Запорізької області від 26.02.2015, та після отримання 16.09.2020 скарги боржника, було направлено запит до стягувача про надання інформації щодо суми стягнення. Після отримання від стягувача інформації щодо суми стягнення за наказом №25/7, з урахуванням ухвал суду про затвердження мирової угоди та про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню в частині, приватним виконавцем Щербаковим І.М. було винесено постанову про зміну (доповнення) реєстраційних даних від 12.10.2020 за зведеним виконавчим провадженням №62819448 до складу якого входить, зокрема, ВП №62819368. Станом на 12.10.2020 року сума боргу за виконавчим провадженням №62819368 складає 28360757,94 грн., та основна винагорода за цим виконавчим провадженням складає 2836075,79 грн.

Оцінюючи подані учасниками судового процесу докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що скарга Приватного акціонерного товариства Концерн Стирол не підлягає задоволенню, враховуючи нижче наведене.

Згідно з ч.2 ст. 342 Господарського процесуального кодексу України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Відповідно ст.129 Конституції України обов`язковість рішення суду визначено однією із основних засад судочинства.

За приписом ст. 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Статтею 13 Закону України Про судоустрій і статус суддів передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Відносини, що виникають у зв?язку з обов?язком держави виконати рішення Європейського суду з прав людини у справах проти України; з впровадженням в українське судочинство та адміністративну практику європейських стандартів прав людини регулює Закон України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини.

Статтею 17 Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 20.06.2004р. у справі Півень проти України вказав, що право на судовий розгляд, гарантоване ст.6 Конвенції, також захищає виконання остаточних та обов?язкових судових рішень, які, у країні, яка поважає верховенство права, не можуть залишатися невиконаними, завдаючи шкоди одній із сторін (п.35 рішення).

Таким чином, рішення у справі є обов`язковим до виконання та має бути виконано.

Статтею 1 Закону України Про виконавче провадження встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За змістом ч. 1 ст. 5 Закону України Про виконавче провадження Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

З наданих суду документів вбачається, що 13.08.2020 приватним виконавцем Щербаковим Ігорем Миколайовичем відкрито виконавче провадження № 62819368 про стягнення з ПрАТ «КОНЦЕРН СТИРОЛ» на користь Дочірньої компанії «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» грошових коштів, з яких: основного боргу за поставлений природний газ в сумі 74 840 452 (сімдесят чотири мільйони вісімсот сорок тисяч чотириста п`ятдесят дві) грн. 99 коп., пеню в розмірі 20 590 376 (двадцять мільйонів п`ятсот дев`яносто тисяч триста сімдесят шість) грн. 71 коп., інфляції в розмірі, 3% річних в сумі 2 240 477 (два мільйони двісті сорок тисяч чотириста сімдесят сім) грн. 91 коп., 5 529 903 (п`ять мільйонів п`ятсот двадцять дев`ять тисяч дев`ятсот три) грн. 32 коп., державного мита в сумі 25 500 (двадцять п`ять тисяч п`ятсот) грн. 00 коп. та 236 (двісті тридцять шість) грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Обставини, наведені боржником та стягувачем у скарзі та відзиві, свідчать про те, що підставою відкриття виконавчого провадження приватним виконавцем Щербаковим І.М. (постанова ВП № 62819368 від 13.08.2020) став Наказ Господарського суду Донецької області від 26.02.2015 у справі № 25/7 про стягнення з ПрАТ «КОНЦЕРН СТИРОЛ» на користь ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз України» 74840452 грн. 99 коп. основного боргу, 20 590 376 грн. 71 коп. пені, 3 % річних у розмірі 2 240 477 грн. 91 коп., інфляційні у розмірі 5 529 903 грн. 32 коп., 25 500 грн. 00 коп. державного мита та 236 грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Як пояснив в письмових поясненнях №2452 від 12.10.2020 приватний виконавець Щербаков І.М., після отримання від стягувача інформації щодо суми стягнення за наказом №25/7, з урахуванням ухвали суду про затвердження мирової угоди від 07.10.2015, та ухвали про визнання частково наказу таким, що не підлягає виконанню від 22.10.2015, ним було винесено постанову про зміну (доповнення) реєстраційних даних від 12.10.2020 за зведеним виконавчим провадженням №62819448 до складу якого входить, зокрема, ВП №62819368, а саме: внесено зміни (доповнення) в автоматизованій системі виконавчого провадження станом на 12.10.2020 та загальну суму до стягнення за виконавчим провадженням №62819368 зазначено 28 360 757,94 грн., замість 103 226 946,93 грн. Також вказано, що сума винагороди за виконавчим провадженням №62819368 складає 2 836 075,79 грн.

Постанова про зміну (доповнення) реєстраційних даних від 12.10.2020 за зведеним виконавчим провадженням №62819448, якою внесено зміни (доповнення) в автоматизованій системі виконавчого провадження №62819368 долучена до матеріалів справи.

Згідно абз. 1 ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» реєстрація виконавчих документів, документів виконавчого провадження, фіксування виконавчих дій здійснюється в автоматизованій системі виконавчого провадження, порядок функціонування якої визначається Міністерством юстиції України.

Згідно абз. 2 п. 14 розділу II Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 № 512/5, якщо під час проведення виконавчих дій встановлено дані, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, або виявлено технічну помилку, описку в реєстраційних даних вхідної та вихідної кореспонденції, виконавець своєю постановою змінює або доповнює реєстраційні дані в автоматизованій системі. Така постанова виконавця долучається до матеріалів виконавчого провадження.

Отже, матеріалами справи підтверджено, що станом на 12.10.2020 року борг за виконавчим провадженням №62819368 складає 28360757,94 грн., та основна винагорода за вказаним виконавчим провадженням складає 2836075,79 грн.

В судовому засіданні підтверджені доводи скаржника, що виконавче провадження №62819368 було відкрито на неналежну суму. Однак, враховуючи той факт, що до постанови про відкриття виконавчого провадження №62819368 були внесені зміни самим приватним виконавцем, то права скаржника були відновлені, та їх порушення припинилося.

Враховуючи положення ч.2 ст. 334 Господарського процесуального кодексу України, метою судового рішення (ухвали) за наслідками розгляду скарги на дії приватного виконавця є саме відновлення порушеного права скаржника, яке, в даному випадку, вже було відновлено самим приватним виконавцем, у зв`язку з чим суд вважає, що підстави для скасування постанови за наведеними скаржником доводами відсутні.

Також, скаржник вказує на те, що приватний виконавець Щербаков І.М. прийняв до виконання наказ Господарського суду Запорізької області від 26.02.2015р. по справі №25/7 поза межами його виконавчого округу, не за місцезнаходженням, та не за місцем розташування майна боржника, що є порушенням частин 1, 2 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки місцезнаходженням боржника є місто Горлівка, Донецької області, тоді як виконавчим округом Приватного виконавця Щербакова І.М. є місто Київ, у зв`язку з чим Приватний виконавець не мав права приймати до виконання наказ у даній справі.

Скаржник стверджує, що приватний виконавець Щербаков І.М., в даному випадку мав право приймати до виконання наказ щодо ПрАТ «КОНЦЕРН СТИРОЛ» тільки за умови наявності достовірної інформації про наявність грошових коштів на рахунку ПрАТ «КОНЦЕРН СТИРОЛ» у банку, місцезнаходження якого є місто Київ, або наявності достовірної інформації стосовно іншого майна ПрАТ «КОНЦЕРН СТИРОЛ», розташованого у місті Києві.

Так, частинами 1 та 2 статті 25 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» від 02.06.2016 № 1403-VІІІ встановлено, що виконавчим округом приватного виконавця є територія Автономної Республіки Крим, області, міста Києва чи Севастополя. Приватний виконавець мас право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" знаходиться у межах Автономної Республіки Крим, області або міста Києва чи Севастополя, у яких розташований його виконавчий округ.

За змістом частин 1, 2, 4 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу. Приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України. Виконавець має право вчиняти виконавчі дії щодо звернення стягнення на доходи боржника, виявлення та звернення стягнення на кошти, що перебувають на рахунках боржника у банках чи інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах на території, на яку поширюється юрисдикція України.

З Інформаційної довідки з Єдиного реєстру приватних виконавців України вбачається, що виконавчим округом Приватного виконавця Щербакова Ігоря Миколайовича є місто Київ.

В заяві про примусове виконання рішення Господарського суду міста Києва у даній справі в обґрунтування підстав звернення до Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Позивач (стягувач) зазначив, що боржник (Відповідач) має рахунки у банківській установі, що знаходиться у місті Києві, а саме:

- в АБ «Клірінговий дім» (м.Київ, вул.Бориспільська, б.5а): UA, USA, EUR 0118322; НОМЕР_1 ; UA, USA, EUR, НОМЕР_2 ; UA, EUR НОМЕР_3 ;

- в АТ "Ощадбанк" (м.Київ, вул.Госпітальна, б. 12-г): UA, USA, EUR, RUB 3021239;

Наявність відкритих рахунків у зазначених банківських установах підтверджується доданою до матеріалів справи відповіддю ДФС України на запит приватного виконавця.

Відповідно до ч.3 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», у заяві про примусове виконання рішення стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо), рахунки в банківських установах для отримання ним коштів, стягнутих з боржника, а також зазначає суму, яка частково сплачена боржником за виконавчим документом, за наявності часткової сплати.

Як встановлено судом, Приватним виконавцем 13.08.2020 прийнято постанову ВП №62819368 про відкриття виконавчого провадження та про об`єднання виконавчих проваджень, зокрема, №62819368 у зведене виконавче провадження за №62819448. 14.08.2020 Приватним виконавцем у ЗВП за №62819448 прийнято постанову про арешт майна боржника якою накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить боржнику ПрАТ «КОНЦЕРН СТИРОЛ» у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця.

Зважаючи на наведене вище, а також враховуючи положення статті 24 Закону України "Про виконавче провадження" та те, що в розумінні глави 13 ЦК України грошові кошти є майном, суд дійшов висновку, що місцезнаходженням майна (грошових коштів) є місто Київ, а тому майно Відповідача розташовано в окрузі, в якому Приватний виконавець здійснює діяльність та на який розповсюджується його компетенція.

Така позиція узгоджується з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 10.09.2018 у справі №905/3542/15, від 01.10.2020 у справі №914/3703/15.

Доводи скаржника щодо відсутності інформації чи було застраховано цивільно-правову відповідальність перед третіми особами на визначену Законом страхову суму, спростовуються даними, що містяться у відкритому доступі у Єдиному реєстрі приватних виконавців України.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст.343 ГПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Згідно з частиною 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статей 74, 77 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

У відповідності до частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Оскільки, викладені у скарзі обставини не знайшли свого підтвердження при розгляді матеріалів справи, суд приходить до висновку про відмову в її задоволені.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 233, 234, 339, 342, 343 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні скарги Приватного акціонерного товариства Концерн Стирол №131/09-20 від 09.09.2020 на постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Щербакова Ігоря Миколайовича, відмовити повністю.

13.10.2020 проголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

Повний текст ухвали складено та підписано 19.10.2020.

У відповідності до ст. 254 ГПК України ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції у строки, передбачені ст. 256 ГПК України та порядку, визначеному п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Відповідно до ст. 345 ГПК України, про виконання ухвали, постановленої за результатами розгляду скарги, відповідний орган державної виконавчої служби, приватний виконавець повідомляють суд і заявника не пізніше ніж у десятиденний строк з дня її одержання.

Суддя К.С. Харакоз