Господарський суд
Житомирської області
______________________________________________________________________
_____________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

"27" жовтня 2020 р. м. Житомир Справа № 906/1277/20

Господарський суд Житомирської області у складі: судді Давидюка В.К.,

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомирська обласна енергопостачальна компанія" про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Бердичівський м`ясокомбінат" Житомирської міської ради 8381,88 грн заборгованості за постачання електричної енергії,

ВСТАНОВИВ:

21.10.2020 Товариство з обмеженою відповідальністю "Житомирська обласна енергопостачальна компанія" подало заяву №4751-06 від 20.10.2020 про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Бердичівський м`ясокомбінат" Житомирської міської ради 8381,88 грн заборгованості за договором про постачання електричної енергії споживачу №03-1078 від 29.11.2018.

Розглянувши заяву про видачу судового наказу та додані до неї документи, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 ГПК України, наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про наявність його заявнику невідомо.

За частиною 1 ст.147 ГПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст.148 цього Кодексу.

Як передбачено ч. 2 ст. 154 ГПК України, за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Нормами ч. 2 ст. 152 ГПК України визначено, що про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Приписами ст. 150 ГПК України визначено форму і зміст заяви про видачу судового наказу.

Згідно з ч. 2 ст. 150 ГПК України, в заяві повинно бути зазначено, зокрема: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника (п. 2 ч. 2 ст. 150 ГПК України); перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги (п. 5 ч. 2 ст. 150 ГПК України).

За інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за ідентифікаційним кодом 00443430 зареєстровано юридичну особу, найменування якої Товариство з обмеженою відповідальністю "Бердичівський м`ясокомбінат", однак в заяві про видачу судового наказу №4751-06 від 20.10.2020 вказано найменування боржника - Товариство з обмеженою відповідальністю "Бердичівський м`ясокомбінат" Житомирської міської ради, що є порушенням пункту 2 ч.2 ст. 150 ГПК України.

Варто зазначити, що суд не наділений повноваженнями змінювати реквізити, які стягувач вказав у заяві про видачу судового наказу.

Відповідно до п. 5 ч.2 ст. 150 ГПК України, ТОВ "ЖОЕК" не надав доказів на підтвердження заборгованості за договором на суму 8381,88 грн, обмежившись посиланням на рахунок за електричну енергію №3587 від 31.01.2020, за яким послуги з електропостачання становлять 7160,28 грн.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 152 ГПК України визначено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 153 ГПК України, за якою відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Як передбачено ч. 2 ст. 151 ГПК України, у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається.

Керуючись ст. ст. 148, 150, 151, 152, 153, 154, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Житомирська обласна енергопостачальна компанія" у видачі судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Бердичівський м`ясокомбінат" Житомирської міської ради 8381,88 грн заборгованості за договором про постачання електричної енергії споживачу №03-1078 від 29.11.2018.

Додаток: заява про видачу судового наказу з копіями документів на 18 арк.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та підлягає апеляційному оскарженню протягом десяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції або згідно з пунктом 17.5 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України до апеляційного суду через відповідний місцевий суд.

Дата підписання ухвали: 27.10.2020

Суддя Давидюк В.К.
Відпраити рек.