ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" вересня 2020 р. м. Київ Справа № 911/1271/20

Господарський суд Київської області у складі судді Мальованої Л.Я. за участю секретаря судового засідання Майбороди В.М. розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтогазмонтаж", Київська обл., м. Вишневе

до Києво-Святошинського районного відділу Державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Київська обл., м. Вишневе

про стягнення 47 410 грн. 73 коп.

Представники сторін:

позивача Хом`як В.П.;

відповідача не з`явився.

Обставини справи:

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 47 410 грн. 73 коп., з яких: 44 378 грн. 57 коп. борг; 1 600 грн. 03 коп. 3% річних; 1 432 грн. 13 коп. інфляційні втрати, 10 000 грн. 00 коп. витрати на правничу допомогу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачем було помилково перераховані кошти на підставі платіжного доручення № 553 від 12.02.2019 р. у розмірі 15 532 грн. 44 коп., та платіжного доручення № 554 від 12.02.2019 р. у розмірі 28 846 грн. 13 коп., у зв`язку з чим на підставі статті 1212 Цивільного кодексу України позивач просить суд стягнути з відповідача безпідставно набуті кошти.

Представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги та просив суд задовольнити позов в повному обсязі.

Представник відповідача в засідання суду не з`явився, про причини неявки не повідомив суд належним чином, проти позову заперечує з підстав викладених у письмових поясненнях.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

12.02.2019 року Позивачем було помилково переказано кошти на розрахунковий рахунок Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіально управління юстиції у Київській області, нова назва - Києво- Святошинський районний відділ Державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) згідно платіжного доручення № 553 від 12.02.2019 р перераховано 15 532 грн. 44 коп. та платіжним дорученням № 554 від 12.02.2019 р - 28 846 грн. 13 коп., копії яких долучено до матеріалів справи, що разом складає 44 378 грн. 57 коп.

Відповідно до платіжних доручень призначенням платежу є оплата виконавчого провадження № 57623029 та № 52113953, що не мають відношення до ТОВ «Нафтогазмонтаж», підтвердженням цього є інформація із сайту Міністерства юстиції автоматизованої системи виконавчого провадження, де боржником є ТОВ «Нафтогазбудмеханізація».

12.02.2019 року Позивачем було відправлено лист Відповідачу з вихідним номером № 56 від 12.02.2019 року, в якому Позивач просить повернути помилково перераховані кошти, який було залишено без відповіді та задоволення.

Відповідно до ст. 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Відповідно до змісту ст. 1212 ЦК України ця норма закону застосовується лише в тих випадках, коли безпідставне збагачення однієї особи за рахунок іншої не може бути усунуто за допомогою інших, спеціальних способів захисту. Зокрема, у разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер правовідносин виключає можливість застосування до них судом положень ст. 1212 ЦК України.

Відповідач у своїх письмових запереченнях зазначає, що жодних листів від ТОВ "Нафтогазмонтаж" на адресу відділу не надходило, тому не є за можливе надати пояснення та копію листа № 56 від 12.02.2020 року. Крім того виконавчі провадження були завершені в 2017 році, а заявник звернувся з позовом та оскаржує дії державного виконавця через три роки, доцільно було б з`ясувати чи не порушено строк протягом якого можливе оскарження рішень та дій державного виконавця вставленого ЗУ "Про виконавче провадження".

Суд не погоджується із запереченнями відповідача оскільки підставою для звернення позивача до суду є набуте безпідставне майно, а виконавчі провадження стосуються іншого підприємства.

За таких обставин, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача боргу в сумі 44 378 грн. 73 коп. є обґрунтованими, і тому підлягають задоволенню.

Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача 1 600 грн. 03 коп. 3% річних та 1 432 грн. 13 коп. інфляційних втрат.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові ВГСУ № 16/587-22/430 від 31.08.2011 року та інформаційному листі ВГСУ № 01-06/928/2012 від 17.07.2012 року.

Враховуючи, що відповідач прострочив виконання зобов`язання з повернення коштів, з нього на користь позивача на підставі ст. 625 ЦК України підлягає стягненню 1 600 грн. 03 коп. 3% річних та 1 432 грн. 13 коп. інфляційних втрат, які нараховані позивачем відповідно до вимог закону.

Витрати позивача по оплаті правової допомоги в розмірі 10 000 грн. 00 коп. підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співрозмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно зі ст. 26 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

02.04.2020 року між позивачем (довіритель) та Адвокатським бюро "Віктора Хомяка" був укладений договір про надання правової допомоги № 28 та видано ордер на надання правничої допомоги № 1033142 від 04.05.2020 року адвокату Хомяку В.П.

На підтвердження перерахування коштів за надану правничу допомогу до матеріалів справи додано платіжне доручення № 4768 від 09.04.2020 року на суму 10 000 грн. 00 коп.

За змістом ст. 126 ГПК України можливе покладення на сторони у справі як судових витрат тільки тих сум, які були сплачені стороною за отримання послуг саме адвоката (у розумінні п. 1 ст. 1 та ч. 1 ст. 6 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність), а не будь-якої особи, яка надавала правову допомогу стороні у справі.

Витрати сторін, пов`язані з оплатою ними послуг адвокатів, адвокатських бюро, колегій, фірм, контор та інших адвокатських об`єднань з надання правової допомоги щодо ведення справи в господарському суді, розподіляються між сторонами на загальних підставах, визначених ст. 129 ГПК України.

Відшкодування цих витрат здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі, постанові за наявності документального підтвердження витрат, як-от: угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг, а також копії свідоцтва адвоката, який представляв інтереси відповідної сторони, або оригіналу ордера адвоката, виданого відповідним адвокатським об`єднанням, з доданням до нього витягу з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій.

Враховуючи викладене суд задовольняє позовні вимоги в повному обсязі, у зв`язку тим, що спір виник в результаті неправильних дій відповідача, що призвело до необхідності позивачу звертатися з позовом до суду та здійснювати додаткові витрати на сплату судового збору, суд, відповідно до свого права, передбаченого частиною 9 ст.129 ГПК України, покладає на відповідача відшкодування позивачу судового збору.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 13 73-92, 129, 207, 236, 238 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Києво-Святошинського районного відділу Державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (08132, Київська обл., м. Вишневе, вул. Лесі Українки, буд. 86, код 34903037) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтогазмонтаж" (08133, Київська обл., м. Вишневе, вул. Молодіжна, буд. 14, оф. 22, код 31462406) - 44 378 (сорок чотири тисячі триста сімдесят вісім) грн. 57 коп. безпідставно набутих коштів, 1 432 (одна тисяча чотириста тридцять дві) грн. 13 коп. інфляційних втрат, 1 600 (одна тисяча шістсот) грн. 03 коп. 3% річних, 10 000 (десять тисяч) 00 коп. на правову допомогу, судовий збір в сумі 2 102 (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до ст. ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України .

Повний текст рішення підписано 22.10.2020 року.

Суддя Л.Я. Мальована