РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

19.10.2020Справа № 910/7707/20

За позовом Комунального підприємства «Київжитлоексплуатація»

до Всеукраїнської благодійної організації «Український фонд культури імені Бориса Олійника»

про стягнення 1026075,98 грн.

Суддя Сташків Р.Б.

Секретар судового засідання Лук`янчук Д.Ю.

Представники сторін:

від позивача - Цимбаліст В.В. (самопредставник);

від відповідача - Гай А.І. (самопредставник).

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передано вказаний позов про стягнення з Всеукраїнської благодійної організації «Український фонд культури імені Бориса Олійника» (далі - Організація або відповідач) на користь Комунального підприємства «Київжитлоексплуатація» (далі - Підприємство або позивач) 1026075,98 грн. заборгованості з орендної плати, що виникла за період з 04.06.2019 до 31.05.2020 за договором №578-1 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду від 06.06.2017 (далі - Договір).

Відповідач у відзиві на позов, останній не визнав. Свої заперечення мотивував тим, що ним щомісячно у повному обсязі відповідно до умов Договору сплачувалась орендна плата за орендоване ним приміщення. За його бухгалтерськими даними заборгованість за Договором перед позивачем відсутня.

При цьому, відповідач зазначив, що позивач безпідставно нараховує йому орендну плату по завищеній орендній ставці без урахування пільгової ставки, що була встановлена згідно з договором № 1 від 15.02.2019 про внесення змін до Договору.

У наданій суду відповіді на відзив позивач пояснив, що ним проводилося нарахування орендної плати за спірний період виходячи з умов Договору, без урахування вказаного вище договору № 1 до Договору. Нарахування орендної плати з 07.06.2019 проводилося в розмірі 65831,16 грн на місяць, із урахуванням подальшої індексації за кожний наступний місяць на індекс інфляції за поточний місяць.

Позивачем також було подано клопотання про закриття провадження у справі в частині стягнення 12090,60 грн. на підставі пункту 2 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), оскільки відповідач частково погасив заборгованість у зазначеній сумі.

У судовому засіданні представник позивача просив суд позов задовольнити в повному обсязі, а представник відповідача просив у позові відмовити повністю.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши у судовому засіданні докази та оцінивши їх у сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

06.06.2017 між Департаментом комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі - Орендодавець), Всеукраїнською благодійною організацією «Український фонд культури», правонаступником якої є Організація (Орендар), та Підприємством (Балансоутримувач) було укладено Договір (нова редакція договору про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду від 0.08.212 578), відповідно до якого Орендодавець на підставі протоколів засідання постійної комісії Київської міської ради з питань власності від 05.04.2016 протокол № 12 (п. 73 ч. П) та від 27.04.2016 протокол № 14 (п. 8 ч. П) передав, а Орендар прийняв в оренду нерухоме майно (нежитлові приміщення), що належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва (далі - об`єкт оренди), яке знаходиться за адресою: місто Київ, вулиця Липська, будинок № 16 літ. А, для розміщення благодійної організації (пункт 1.1 Договору).

Об`єктом оренди є нежитлові приміщення загальною площею 676,10 кв.м, (пункт 2.1 Договору).

Відповідно до пункту 9.1 Договору строк його дії встановлено з 06.06.2017 до 04.06.2020.

Факт передачі вказаного об`єкта оренди Організації підтверджується актом приймання-передачі нерухомого майна від 01.08.2012, копія якого міститься в матеріалах справи, та підтверджується сторонами.

За умовами пункту 3.1 Договору (у початковій редакції) орендна плата визначена на підставі Методики розрахунку орендної плати за майно територіальної громади міста Києва, яке передається в оренду, затвердженої рішенням Київської міської ради від 21 квітня 2015 року № 415/1280 і становила без ПДВ: 24 грн. 89 коп. за 1 кв. м для площі 20,00 кв.м, 99 грн. 58 коп. за 1 кв. м для площі 656,10 кв.м, що в цілому складало: 65831,16 грн.

Виходячи із вказаного розміру орендної плати позивачем і проведено спірне нарахування за період з 04.06.2019 до 31.05.2020.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, 15.02.2019 між Орендодавцем, Організацією та Підприємством було укладено договір № 1 про внесення змін до Договору (із змінами та доповненнями) про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду за адресою: вул. Липська № 16 літера А (далі - Договір № 1), за умовами якого пункт 3.1 розділу 3 «Орендна плата» Договору доповнено абзацом:

«Орендна плата визначена на підставі Методики розрахунку орендної плати за майно територіальної громади міста Києва, яке передається в оренду, затвердженої рішенням Київської міської ради від 21 квітня 2015 року № 415/1280 (із змінами внесеними рішенням Київської міської ради від 08.02.2018 № 21/4085) та становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку - жовтень 2018 року: 0,29 грн. за 1 кв.м, що в цілому складає 195,91 грн. та застосовується з 16.10.2018» (пункт 1 Договору № 1).

Між вказаними сторонами Договору також було укладено розрахунок орендної плати, як новий додаток до Договору, і відповідно до якого було встановлено базовий розмір орендної плати за жовтень 2018 року у сумі 195,91 грн.

У цьому Розрахунку зазначено, що розмір орендної плати за наступний місяць розраховується шляхом коригування розміру місячної орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць.

Оригінал зазначеного Договору № 1 було оглянуто в судовому засіданні, і представник позивача заперечень проти його укладання не висловив.

Відтак, виходячи з положень статті 204 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) правомірність Договору № 1 презюмується, а тому розрахунок орендної плати у спірний період повинен відбуватися виходячи із зазначеного у Договорі № 1 розміру.

Тому суд визнає помилковим проведене позивачем нарахування орендної плати за Договором проведене виходячи із ставки, що була змінена.

Згідно з пунктом 3.2 Договору орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць. Оперативна інформація про індекси інфляції, розраховані Державною службою статистики України, розміщується на веб-сайті Фонду державного майна України.

Таким чином, у спірний період правомірним є наступне нарахування Організації орендної плати за Договором (враховуючи розмір орендної плати за жовтень 2018 року у сумі 195,91 грн. з подальшою індексацією на рівень інфляції):

- за червень 2019 року - 207,54 грн.;

- за липень 2019 року - 206,30 грн.;

- за серпень 2019 року - 205,68 грн.;

- за вересень 2019 року - 207,12 грн.;

- за жовтень 2019 року - 208,57 грн.;

- за листопад 2019 року - 208,78 грн.;

- за грудень 2019 року - 208,36 грн.;

- за січень 2020 року - 208,78 грн.;

- за лютий 2020 року - 208,15 грн.;

- за березень 2020 року - 209,82 грн.;

- за квітень 2020 року - 211,49 грн.;

- за травень 2020 року - 212,13 грн.

Всього за спірний період правомірним є нарахування орендної плати у загальній сумі 2502,72 грн.

Відповідно до пункту 3.5 Договору додатково до орендної плати та компенсації витрат підприємства нараховується податок на додану вартість у розмірах та порядку, визначених законодавством України, який сплачується орендарем разом з орендною платою.

Отже, за спірний період відповідач повинен був сплатити на користь позивача 3003,26 грн. орендної плати (враховуючи податок на додану вартість).

Пунктом 3.7 Договору передбачено, що орендна плата, компенсація витрат та компенсація витрат підприємства за користування земельною ділянкою сплачується орендарем незалежно від наслідків господарської діяльності орендаря щомісячно не пізніше 5 числа поточного місяця.

Згідно з підпунктом. 4.2.3 пункту 4.1 Договору орендар зобов`язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату та компенсацію витрат підприємства за користування земельною ділянкою.

Як слідує із матеріалів справи, а також визнається самим позивачем Організацією у спірний період вказана сума коштів була сплачена у повному обсязі.

Даний факт підтверджується, зокрема, довідкою Підприємства про нарахування і надходження платежів за оренду нежилих приміщень по вул. Липська 16, літер А, згідно з Договором (відповідачем у спірний період було сплачено 10027,18 грн., які були зараховані позивачем у рахунок оплати орендної плати за спірний період), а також наданими відповідачем копіями банківських квитанцій.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі статтями 525, 526, 530 ЦК України, статтею 193 ГК України зобов`язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк відповідно до закону, інших правових актів, договору. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

За встановлених судом обставин справи, у відповідача відсутня заборгованість за Договором за спірний період зі сплати орендної плати.

Відповідно до статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Позивачем у супереч вказаної норми не доведено суду наявність у відповідача заборгованості зі сплати орендної плати за спірний період.

Тому у позові слід відмовити повністю.

Питання наявності або відсутності заборгованості за Договором з компенсації відповідачем витрат Підприємства та компенсації витрат Підприємства за користування земельною ділянкою не входять у предмет доказування у цій справі, а тому судом не досліджується.

Інші доводи сторін, наведені у наданих суду заявах по суті справи, усних та письмових поясненнях, судом розглянуті, але до уваги та врахування при вирішенні спору не приймаються, оскільки на результат вирішення спору не впливають.

Судові витрати відповідно до статті 129 ГПК України покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 86, 129, 232, 233, 237, 238, 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

У позові відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 ГПК України, і може бути оскаржено в порядку та строк встановлені статтями 254, 256, 257 ГПК України.

Повне рішення складено 19.10.2020

Суддя Р.Б. Сташків