УХВАЛА

26 жовтня 2020 року

м. Київ

Справа № 905/1088/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Губенко Н. М. - головуючий, Баранець О. М., Студенець В. І.,

розглянувши матеріали касаційної скарги ОСОБА_1

на рішення Господарського суду Донецької області

у складі судді Курило Г. Є.

від 10.09.2019 та

на постанову Східного апеляційного господарського суду

у складі колегії суддів: Ільїн О. В., Склярук О. І., Хачатрян В. С.

від 26.08.2020

за позовом Акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "РАЙЗ ПАРТ", ОСОБА_1

про стягнення солідарно заборгованості в розмірі 81 992,97 грн,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Донецької області від 10.09.2019 (з урахуванням ухвали про виправлення описки від 04.10.2019) у справі № 905/1088/19, залишеним без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 26.08.2020, позов Акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" до Товариства з обмеженою відповідальністю "РАЙЗ ПАРТ" та ОСОБА_1 про стягнення солідарно заборгованості за кредитним договором у розмірі 81 992,97 грн задоволено повністю. Стягнуто солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "РАЙЗ ПАРТ" та ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" заборгованість за кредитом в розмірі 74 227,65 грн, заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість в розмірі 1 239,02 грн, заборгованість за відсотками на прострочену заборгованість у вигляді щомісячної комісії в розмірі 5 400,00 грн, пеню за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором в розмірі 1 126,30 грн.

Приймаючи рішення суди виходили з того, що матеріалами справи підтверджується факт невиконання відповідачами своїх зобов`язань щодо сплати на користь позивача заборгованості за кредитним договором у загальному розмірі 81 992,97 грн, враховуючи вимоги щодо стягнення 48% річних, проценти за користування кредитом та пеню, які були нараховані у відповідності до норм чинного законодавства та умов договору.

05 жовтня 2020 року ОСОБА_1 звернулась до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Господарського суду Донецької області від 10.09.2019 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 26.08.2020 у справі № 905/1088/19.

Перевіривши матеріали касаційної скарги ОСОБА_1 , Суд дійшов висновку, що слід відмовити у відкритті касаційного провадження з огляду на наступне.

Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до пункту 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Згідно з частиною 5 статті 12 Господарського процесуального кодексу України для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до частини 7 статті 12 Господарського процесуального кодексу України для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2020 встановлено у розмірі 2 102,00 грн.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 163 Господарського процесуального кодексу України у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за якими стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Предметом позову у цій справі є стягнення 81 992,97 грн, що значно менше ніж сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (у 2020 році - 210 200,00 грн), а тому у розумінні статті 12 Господарського процесуального кодексу України справа № 905/1088/19 є малозначною.

Скаржник визначає підставою касаційного оскарження постанови суду апеляційної інстанції пункт 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

При цьому, у касаційній скарзі ОСОБА_1 викладено обставини справи № 905/1088/19, обґрунтування того, в чому, на думку скаржника, полягає неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та порушення процесуального права під час ухвалення оскаржених судових рішень.

Натомість, норма пункту 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України передбачає виключні випадки для касаційного оскарження судових рішень у малозначних справах. При цьому тягар доказування наявності підстав, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, покладається на скаржника.

В касаційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що вона позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженими судовими рішеннями, при розгляді іншої справи в силу приписів частини 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України (підпункт "б" пункту 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України). При цьому не зазначає які саме обставини, встановлені рішенням Господарського суду Донецької області від 10.09.2019 та постановою Східного апеляційного господарського суду від 26.08.2020 у цій справі, вона позбавлена можливості спростувати, та у якій саме іншій справі.

Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду вважає за необхідне зазначити, що випадок можливості касаційного оскарження, передбачений пунктом "б" частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, обумовлює наявність розгляду іншої справи, в якій сторона позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскаржуваними судовими рішеннями. Водночас скаржник не зазначає про існування такої іншої справи, а обмежується лише частковим цитуванням пункту "б" частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

Таким чином, ОСОБА_1 не доведено наявності підстав, передбачених пунктом "б" частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, для касаційного оскарження судових рішень у малозначних справах.

Обґрунтування наявності інших підстав, передбачених підпунктами "а", "б", "г" пункту 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України щодо права касаційного оскарження в малозначних справах, скаржником не наведено у касаційній скарзі.

Згідно із пунктом 1 частини 1 статті 293 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З урахуванням того, що касаційна скарга подана на судові рішення у малозначній справі, суд касаційної інстанції дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Донецької області від 10.09.2019 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 26.08.2020 у справі № 905/1088/19, оскільки вона подана на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

Керуючись частиною 5 статті 12, статтею 234, пунктом 2 частини 3 статті 287, статтею 293 Господарського процесуального кодексу України, Суд, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити ОСОБА_1 у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на рішення Господарського суду Донецької області від 10.09.2019 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 26.08.2020 у справі № 905/1088/19.

2. Касаційну скаргу та додані до неї документи на 10 аркушах повернути заявнику. Копію касаційної скарги залишити у Верховному Суді.

3. Копії ухвали надіслати учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий Н. М. Губенко

Судді О. М. Баранець

В. І. Студенець