ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.10.2020 Справа № 917/1512/20

Господарський суд Полтавської області у складі судді Безрук Т. М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Кременчуцька ТЕЦ"

до Дошкільного навчального закладу (ясла-садок) №58 Кременчуцької міської ради Полтавської області

про стягнення 249347,67 грн.

без виклику представників сторін

встановив:

До господарського суду Полтавської області звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "Кременчуцька ТЕЦ" з позовною заявою до Дошкільного навчального закладу (ясла-садок) № 58 Кременчуцької міської ради Полтавської області про стягнення 249347,67 грн. за договором про постачання теплової енергії в гарячій воді №1718 від 01.01.2010р., у тому числі: 231436,27 грн. - основного боргу за спожиту теплову енергію, 10631,18 грн. - пені, 3560,55 грн. - інфляційних, 3719,67 грн. 3 % річних, , а також 3740,22 грн. судових витрат.

Позовну заяву обґрунтовано тим, що відповідач неналежним чином здійснює оплату послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води.

Відповідач у відзиві (вхід. № 10655 від 28.09.2020) зазначає наступне:

- своєчасність виконання договірних зобов`язань перед позивачем залежить безпосередньо від надходжень бюджетних коштів від Департаменту фінансів виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області;

- позивач усвідомлював, що відповідач фінансується тільки в межах затвердженого кошторису, оскільки йому достовірно було відомо, що відповідач є бюджетним закладом дошкільної освіти, є не господарюючим суб`єктом і не наділений іншими коштами, крім бюджетних;

- відповідно до п.3.1.2 Договору теплопостачальна організація мала право, у разі виникнення у споживача заборгованості з оплати за спожиту теплову енергію, за взаємною згодою та у порядку, передбаченому законодавством України, укласти договір про погашення заборгованості;

- відповідач є неприбутковою, бюджетною установою, джерелами фінансування якої є кошти міського бюджету у розмірі, передбаченому нормативами фінансування;

- в кошторисі на 2019, 2020 pp. та планах асигнувань (за винятком надання кредитів з бюджету) загального фонду бюджету відображено статтю видатків на оплату комунальних послуг та енергоносіїв, але у зв`язку з відсутністю коштів у місцевому бюджеті відповідач не мав змоги вчасно розрахуватися з позивачем за зобов`язаннями по Договору;

- відповідач у відзиві заявив клопотання про зменшення розміру на 90 %, оскільки заборгованість виникала не з вини відповідача, а внаслідок неузгодженості в сфері виділення бюджетних коштів (а.с.72-77).

Позивач у відповіді (вхід. № 11314 від 12.10.2020) заперечує твердження відповідача, посилаючись на те, що відсутність бюджетного фінансування не звільняє відповідача від виконання зобов`язань щодо оплати отриманих послуг; посилання відповідача на п.2.2.20 Договору є безпідставним оскільки даним пунктом договору передбачено обов`язок саме споживача щодо порядку споживання теплової енергії; саме відповідач цей порядок не виконав та не вжив жодних заходів для своєчасного виконання умов договору; укладення договору про погашення заборгованості, передбаченого п.3.1.2. договору, є правом, а не обов`язком позивача; у випадку виникнення заборгованості за спожиту теплову енергію саме відповідач повинен був звернутися до теплопостачальної організації з проханням укласти договір про погашення заборгованості, однак таких звернень від відповідача на адресу позивача не надходило.

Інші заяви по суті справи до суду не надійшли, строки для їх подання закінчилися.

У даній справі судом були вчинені такі процесуальні дії.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.09.2020р. даний позов був переданий на розгляд судді Безрук Т. М. (а.с.66).

За ухвалою суду від 16.09.2020 року відкрито провадження у справі № 917/1512/20, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (а.с.68-69).

Про відкриття провадження у справі позивач та відповідач повідомлені належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями від 17.09.2020р. (а.с.70-71).

Відповідно до частини п`ятої статті 252 ГПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін згідно з ч. 5 ст. 252 ГПК сторони суду не надали.

За ч. 13 ст. 8 ГПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

За ч. 2 ст. 252 ГПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. За ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Під час розгляду справи по суті судом були досліджені всі письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 233 ГПК України дане рішення прийнято, складено та підписано в нарадчій кімнаті.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши всі наявні у справі докази, суд встановив наступне.

Між Відкритим акціонерним товариством Полтаваобленерго і Дошкільним навчальним закладом (ясла-садок) № 58 Кременчуцької міської ради Полтавської області було укладено договір № 1718 від 01.01.2010р. про постачання теплової енергії в гарячій воді (далі Договір; а.с.7-8).

Згідно п.1.1 Договору ВАТ Полтаваобленерго - теплопостачальна організація зобов`язується надавати споживачеві (відповідачу) вчасно та відповідної якості послуги з постачання теплової енергії в гарячій воді, а споживач зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами та здійснювати інші платежі у строки і на умовах, передбачених цим договором та додатками до нього.

Згідно рішення виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області № 568 від 19.04.2019 року ТОВ "Кременчуцька ТЕЦ" визначено виконавцем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води по лівобережній частині міста Кременчука від джерела ТОВ "Кременчуцька ТЕЦ" (а.с.14).

Враховуючи зміну виконавця послуг, між первісним виконавцем - AT Полтаваобленерго, споживачем - Дошкільним навчальним закладом (ясла-садок) №58 Кременчуцької міської ради Полтавської області (далі - відповідач) та новим виконавцем - ТОВ "Кременчуцька ТЕЦ" (далі - позивач) було укладено Угоду № 1 від 12.06.2019 року про зміну сторони у зобов`язанні (далі - Угода); (а.с.13).

Згідно з п.1 Угоди AT Полтаваобленерго (виконавець) передає, a нoвий виконавець (ТОВ "Кременчуцька ТЕЦ") приймає на себе всі права та обов`язки виконавця згідно Договору № 1718 від 01.01.2010 року та з 25.04.2019 року стає стороною Договору.

Пунктом 3 Угоди передбачено, що споживач не заперечує проти заміни виконавця на нового виконавця в Договорі і, підписуючи зі своєї сторони цю Угоду, дає згоду зміну сторони в порядку та на умовах, визначених цією Угодою.

Згідно з п.5 Угоди споживач за отримані з 25.04.2019 р. послуги по договору проводить розрахунки з новим виконавцем на рахунок зазначений у даній Угоді. У зв`язку з початком надання послуг з 25.04.2019 р. першим розрахунковим періодом є період з 25.04.2019р. по 31.05.2019 р. споживач сплачує на користь нового виконавця вартість отриманих послуг за період з 25.04.2019 р. по 31.05.2019 р. В подальшому розрахунковим періодом є календарний місяць.

Відповідно до п.7 Угоди заміна сторони у зобов`язанні за цією Угодою не тягне собою жодних інших змін умов Договору окрім тих, що передбачені цією Угодою. Угода вважається укладеною з моменту підписання сторонами, починає діяти з 25.04.19 року і діє протягом дії Договору (п.8 Угоди).

В п. 1.2 Договору № 1718 від 01.01.2010 року визначено, що тарифи на послуги з теплопостачання затверджуються в установленому порядку відповідно до Закону України «Про теплопостачання» № 2633-IV від 02.06.2005 року та діючого законодавства України.

В Додатку № 2 до Договору встановлено фактичні обсяги теплового навантаження та теплопостачання і орієнтовна вартість теплової енергії відпущеної споживачу за поточний рік відповідно до тарифів, діючих на момент укладання Договору, а в Додатку № 3 до Договору встановлено тариф на момент укладення договору, можливість його зміни і повідомлення про це споживача (а.с.10).

Розрахунки за спожиту теплову енергію здійснюються у відповідності до п. 23 «Правил користування тепловою енергією» (далі - Правила) затверджених постановою КМУ № 1198 від 03.10.2007 року, п. 2.2.2 Договору та Додатку № 4 «Порядок розрахунків за спожиту теплову енергію» до Договору.

Згідно з п. 23 Правил розрахунки за використану теплову енергію здійснюються на межі продажу, яка є межею балансової належності (відповідальності), відповідно до договору, на підставі показів вузла обліку згідно з діючими тарифами (цінами), затвердженими в установленому порядку. Згідно з п. 2 Додатку № 4 до Договору-споживач, який має прилади обліку, щомісяця самостійно знімає покази станом на 25 число календарного місяця (розрахункового періоду), оформлює «Відомість про фактичні покази розрахункових приладів обліку» та надає її Теплопостачальній організації для здійснення розрахунку, оформлення рахунку та «Акта про обсяги спожитої споживачем теплової енергії». Наявність приладу обліку на об`єкті споживача вказано в Додатку № 1 до Договору.

На виконання Договору за період грудень 2019, січень 2020р., лютий 2020р., березень 2020р., червень 2020р. позивач надав відповідачу послуги з теплопостачання на загальну суму 314053,92 грн., що підтверджується двостороннє підписаними актами про обсяги спожитої (поставленої) споживачу теплової енергії від 20.12.2019р., від 31.01.2020р., від 29.02.2020р., від 31.03.2020р., від 30.04.2020р., від 30.06.2020р. (а.с.38-42), відомостями про фактичні покази засобів обліку теплової енергії від 20.12.2019р, від 20.01.2020р. від 20.02.2020р., від 20.03.2020р., від квітня 2020р., актом контрольного огляду розрахункового вузла обліку теплової енергії та гарячого водопостачання від 16.06.2020 (а.с.43-47).

На оплату наданих послуг позивачем виписані відповідачу відповідні рахунки за № 1718 від 20.12.2019р., від 31.01.2020р., від 29.02.2020р., від 31.03.2020р., від 30.04.2020р., від 30.06.2020р. (а.с.22-29).

Факт вручення вказаних рахунків та актів відповідачу підтверджується реєстрами доставки рахунків та актів про обсяги спожитої теплової енергії грудень 2019р., січень 2020р., лютий 2020р., березень2020р., квітень 2020р., червень 2020р. (а.с.30-37).

Відповідач за отримані послуги розрахувався частково, сплативши 82617,65 грн., що підтверджується виписками банку по рахунку позивача від 26.11.2019, від 20.02.2020, (а.с.50).

Отже, заборгованість відповідача становить 231436,27 грн.

При вирішенні спору суд зазначає наступне.

Згідно ч.1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч.1 ст. 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечувати безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Відповідно до ст. 1 Закону України Про теплопостачання сфера теплопостачання є сферою діяльності з виробництва, транспортування, постачання теплової енергії споживачем (далі Закон). Цей Закон регулює відносини, що виникають у зв`язку з виробництвом, транспортуванням, постачанням і використанням теплової енергії, державним наглядом (контролем) у сфері теплопостачання, експлуатацією теплоенергетичного обладнання та виконанням робіт на об`єктах у сфері теплопостачання суб`єктами господарської діяльності незалежно від форми власності.(ст.2 Закону).

Відносини між суб`єктами діяльності у сфері теплопостачання регулюються цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. (ст.3 Закону).

Відповідно до ч.2 ст.25 Закону України Про теплопостачання теплопостачальні організації зобов`язані забезпечувати надійне постачання обсягів теплової енергії відповідно до умов договору та стандартів.

Цьому обов`язку кореспондує обов`язок споживачів теплової енергії визначений статтею 19 цього Закону, згідно якого споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

У разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку (ч.6 ст. 25 Закону України Про теплопостачання).

Заперечення відповідача щодо позову судом відхиляються, оскільки відсутність бюджетного фінансування не звільняє відповідача від виконання зобов`язань щодо оплати отриманих послуг. Посилання відповідача на п.2.2.20 Договору є безпідставним оскільки даним пунктом Договору передбачено обов`язок саме споживача щодо порядку споживання теплової енергії, відповідач цей порядок не виконав та не вжив жодних заходів для своєчасного виконання умов договору. Укладення договору про погашення заборгованості, передбаченого п.3.1.2. договору, то це є правом, а не обов`язком позивача.

За умовами вказаного договору позивач взяв на себе зобов`язання надавати послуги з постачання теплової енергії у вигляді гарячої води відповідачу, а споживач зобов`язався проводити оплату вартості спожитої теплової енергії у визначеному порядку та строки.

Відповідач у відзиві (вхід. № 10655 від 28.09.2020р.) наявність основного боргу не заперечує.

Отже, позовні вимоги щодо стягнення 231436,27 грн. основного боргу є обґрунтованими та задовольняються судом.

За ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Стаття 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з п. 6 Додатку № 4 до Договору за несвоєчасне внесення плати за спожиту теплову енергію споживач сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який нараховується. На суму боргу здійснюються додаткові нарахування із застосуванням індексу інфляції та три відсотки річних за весь час прострочення.

Матеріалами справи підтверджується факт несвоєчасної оплати послуг, наданих у період жовтня 2019р., листопада 2019р., грудня 2019р., січня 2020р.

На підставі вказаного позивачем правомірно заявлено до стягнення 10631,18 грн. пені за зобов`язаннями жовтня 2019р. за період 01.11.2019 по 25.11.2019, за зобов`язаннями листопада 2019р. за період 28.11.2019 по 19.02.2020, за зобов`язаннями грудня 2019р. за період 28.12.2019 по 11.03.2020, за зобов`язаннями січня 2020р. за період 15.02.2020 по 11.03.2020 (а.с.16).

Відповідач у відзиві заявив клопотання про зменшення пені на 90% (а.с.72-77).

В обґрунтування вказаного клопотання відповідач посилається на те, що він є дошкільним навчальним закладом, заснованим на комунальній власності територіальної громади міста Кременчука в особі Кременчуцької міської ради Полтавської області; відповідач є неприбутковою організацією; оплата послуг за постачання теплової енергії проводиться за рахунок коштів міського бюджету міста Кременчука; відповідачем було частково сплачено заборгованість перед позивачем.

Згідно ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. При цьому відсутність чи невисокий розмір збитків може бути підставою для зменшення судом розміру неустойки, що стягується з боржника.

Пунктом 1 ст. 233 ГК України визначено, що суд має право зменшити розмір санкцій, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Зі змісту зазначених норм вбачається, що зменшення розміру заявленої до стягнення пені є правом суду, а за відсутності переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення пені та штрафу.

Відповідно до статуту Дошкільного навчального закладу (ясла-садок) №58 Кременчуцької міської ради Полтавської області відповідач здійснює діяльність закладів дошкільої освіти (а.с.82-95). Згідно рішення Кременчуцької ОДПІ Головного управління ДФС у Полтавській області від 30.08.2016 відповідач включений до Реєстру неприбуткових установ та організацій (а.с.96).

Виходячи із матеріальних інтересів обох сторін, їх фінансового стану, співмірності належних до сплати відповідачем штрафних санкцій і суми заборгованості та ступеня вини відповідача у виникненні спору, враховуючи, що основний борг за спірний період відповідачем частково погашено, а заборгованість виникла через відсутність бюджетного фінансування, суд дійшов висновку про існування підстав для зменшення розміру пені, що підлягає стягненню, на 50 %. Тобто стягненню підлягає пеня у розмірі 5315,59 грн. В іншій частині у стягненні пені слід відмовити.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі ст. 625 ЦК України позивачем правомірно заявлено до стягнення 3560,55 грн. - інфляційних за період 01.01.2020 30.06.2020 (нараховані на зобов`язання грудня 2019, січня 2020, лютого 2020, березня 2020) та 3719,67 грн. - 3% річних за період 01.11.2019 29.07.2020 (нараховані на зобов`язання жовтня 2019, листопада 2019, грудня 2019, січня 2020, лютого 2020, березня 2020, червня 2020); (а.с.17-18).

Позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Позивач у позові прохає також покласти на відповідача судові витрати понесені ним у даній справі у вигляді судового збору.

При подачі даного позову позивачем сплачено 3740,22 грн. судового збору за платіжним дорученням від 27.08.2020 р. № (а.с.6). Факт надходження даного судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України підтверджено випискою від 28.08.2020р. (а.с.67).

Відповідно до ч.1 ст. 129 ГПК України судовий збір повністю покладається на відповідача.

Суд роз`яснює, що в разі добровільного виконання рішення суду до відкриття виконавчого провадження відповідач не позбавлений права звернутися до суду з заявою про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково. Сторони також мають право укласти мирову угоду у процесі виконання судового рішення.

Керуючись ст.ст.252, 232, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Дошкільного навчального закладу (ясла-садок) №58 Кременчуцької міської ради Полтавської області (проспект Лесі Українки, буд.8-А, м. Кременчук, Полтавська область, 39610; ідентифікаційний код 25166500) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Кременчуцька ТЕЦ" (вул. Свіштовська, буд. 2, м. Кременчук, Полтавська область, 39600; ідентифікаційний код 42225136) 231436грн. 27коп. основного боргу за спожиту теплову енергію, 5315грн. 59 коп. пені, 3560грн. 55коп. - інфляційних, 3719грн. 67 коп. - 3% річних, 3740грн. 22 коп. відшкодування витрат з оплати судового збору.

Видати наказ після набрання цим рішенням законної сили.

3. В іншій частині у позові відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Східного апеляційного господарського суду через Господарський суд Полтавської області.

Дата складання повного судового рішення: 20.10.2020.

Суддя Т. М. Безрук