ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2020 року Справа № 918/50/20

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Грязнов В.В., суддя Мельник О.В. , суддя Розізнана І.В.

представники учасників справи не викликались,

розглянувши апеляційну скаргу Відповідача-Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівнетеп-лоенерго» на рішення господарського суду Рівненської області від 07.07.2020, повний текст якого складено 08.07.2020, у справі №918/50/20 (суддя Пашкевич І.О.)

за позовом Фізичної особи-підприємця Пасічника Віталія Сергійовича м.Хмельницький

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні Позивача-

Фізична особа-підприємець Жолобко Ігор Миколайович м.Рівне

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівнетеплоенерго» м.Рівне

про стягнення 64 055 грн. 87 коп. боргу,-

У січні 2020 року до господарського суду Рівненської області надійшла позовна заява Фі-зичної особи-підприємця Пасічника Віталія Сергійовича (надалі в тексті - Підприємець) про стяг-нення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівнетеплоенерго» (надалі в тексті - Товарист-во) про стягнення 64 055 грн. 87 коп. боргу.(арк.справи 1-3).

Ухвалою господарського суду Рівненської області відкрито провадження у справі №918/50/ 20, а також залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні Позивача - Фізичну особу-підприємця Жолобко Ігоря Миколайовича. (арк.справи 59-60).

Рішенням господарського суду Рівненської області від 07.07.2020 у даній справі позов задоволено. Присуджено до стягнення з Відповідача на користь Позивача 64 055 грн. 87 коп. бор-гу. Суд вмотивував своє рішення тим, що матеріалами справи підтверджується існування непо-гашеної заборгованості за договором доручення від 01.01.2019. Крім того, враховуючи укладення договору уступки права вимоги Позивачем та Третьою особою борг стягнуто саме на користь Позивача.(арк.справи 154).

Не погоджуючись із рішенням, Відповідач подав апеляційну скаргу до Північно-західного апеляційного господарського суду, в якій просить скасувати рішення господарського суду Рів-ненської області від 07.07.2020 у даній справі в повному обсязі та ухвалити нове, яким відмовити у позові.(арк.справи 172-175).

Обґрунтовуючи скаргу Відповідач зазначає, що господарський суд першої інстанції непов-но з`ясував всі обставини справи, ухваливши рішення з порушенням норм матеріального права. На думку Скаржника, суд безпідставно не взяв до уваги постанову Північно-західного апеляційного господарський суду у справі №918/779/19, у якій зазначено, що дослідивши наявні у матеріалах справи докази, зокрема акт виконаний робіт від 28 лютого 2019 року, колегія суддів встановила, що він виписаний саме на виконання Договору доручення від 1 січня 2019 року і на суму 64 055 грн. 87 коп., яка є ідентичною сумі, яку оплатив Відповідач (ТзОВ «Рівнетеплоенерго»), на підс-таві платіжного доручення №16765 від 15 березня 2019 року на суму 64 055 грн. 87 коп. та не зарахувала сплачену суму до правовідносин, що виникли по зобов`язаннях но Договору доручення 1493 від 10 квітня 2018 року, а віднесла оплату в сумі 64 055 грн. 87 коп. до правовідносин, що виникли по Договору доручення від 01 січня 2019. Тобто, сума 64 055 грн. 87 коп. згідно платіж-ного доручення №16765 від 15 березня 2019 року оплачена Товариством на виконання саме До-говору доручення від 01 січня 2019 року. Однак, посилання ТзОВ «Рівнетеплоенерго» на обста-вини, встановлені у справі №918/779/19 взяті до уваги не були. Крім того, скаржник вважає, що виконання рішення від 07 липня 2020 року приведе до подвійного стягнення суми 64 055 грн. 87 коп. за Договором від 01.01.2019.(арк.справи 172-175).

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 03.08.2020 відкрито апеляційне провадження у справі №918/50/20. Крім того, встановлено іншим учасникам строк для подання суду відзиву на апеляційну скаргу та доказів надсилання (надання) Скаржнику копії від-зиву протягом 10 днів з дня вручення ухвали, а також ухвалено розглядати апеляційну скаргу без по-відомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в порядку письмового проваджен-ня.(арк.справи 182).

13.08.2020 на адресу апеляційного суду надійшов відзив Позивача, у якому він заперечує проти задоволення апеляційної скарги та просить залишити рішення суду першої інстанції без змін.(арк.справи 184-185).

Розглянувши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши правильність додержання судом першої інстанції норм матеріального та процесуаль-ного права, Північно-західний апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, ТзОВ «Рівнетеплоенерго»-довіритель та ФОП Жолобко Ігор Миколайович-повірений уклади договір доручення від 01.01.2019 у сфері повернення проб-лемної дебіторської заборгованості відповідача (надалі в тексті - Договір доручення) за умовами пункту 1.1 якого повірений за дорученням довірителя приймає на себе зобов`язання за винагороду здійснювати від імені довірителя фактичні і юридичні дії по стягненню заборгованості з фізичних осіб, до яких у довірителя відповідно до укладених договорів, та/або чинного законодавства Укра-їни є право вимоги (далі - боржники), зазначене у реєстрі/реєстрах боржників, що передається довірителем повіреному відповідно до умов даного договору (додаток №1 до цього договору) (далі - реєстр боржників) шляхом надання юридичних, організаційних та консультаційних послуг, на-правлених на зниження рівня заборгованості боржників перед довірителем.(арк.справи 5-37).

Відповідно до п.1.3 Договору доручення заборгованістю, стягненою за участю повіреного, вважається сума грошових коштів, одержаних довірителем від боржника протягом строку дії Договору (у тому числі, якщо вказана сума перевищує суму заборгованості боржника, вказану у реєстрі боржників станом на день передачі реєстру довірителем повіреному). Сума заборгованості боржника перед довірителем може збільшуватися відповідно до умов укладених між боржником та довірителем договорів та/або згідно чинного законодавства України. Заборгованістю, стягне-ною за участю повіреного, не вважається сума одержаних довірителем від боржника грошових коштів, яка є меншою за суму щомісячних нарахувань. Сторони погодили, що з моменту повної оплати боржниками заборгованості зобов`язання за цим договором припиняються в частині стяг-нення заборгованості повіреним і сплати винагороди довірителем щодо відповідних боржників.

Згідно з п.1.4 Договору доручення дії повіреного, передбачені цим договором і спрямовані на виконання доручення довірителя, вказаного в п.1.1 даного договору, здійснюються повіреним на платній основі. Ставка винагороди повіреного за виконання передбаченого даним договором доручення залежить від складності проблемного активу (розміру боргу, строку відсутності/періо-дичності платежів, строку перебування проблемного активу в роботі із стягнення заборгованості) та зазначається в додатку/додатках №1 до договору.

Сума винагороди сплачується Довірителем не пізніше 3-х банківських днів із дати під-писання акта наданих послуг.(п.4.6 Договору)

Відповідно до пункту 6.1 Договір вступає в силу з моменту його підписання та діє до 31 березня 2019 року, а в частині здійснення розрахунків - до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором.

Договір доручення підписаний представниками та скріплений відтисками печаток сторін. (арк.справи 8).

Матеріали справи свідчать, що на підставі Договору доручення повірений надав, а довіри-тель отримав послуги, за лютий 2019 на суму 64 055 грн. 87 коп., про що свідчить акт виконаних робіт від 28.02.2019.(арк.справи 38).

З матеріалів справи вбачається, що ФОП Жолобко І.М.-первісний кредитор та ФОП Пасіч-ник В.С.-новий кредитор уклали Договір уступки права вимоги №2 від 12.11.2019 за умовами п.п.1, 2 якого до нового кредитора перейшло право грошової вимоги до Товариства щодо усієї заборгованості за Договором доручення від 01.01.2019 укладеного ТзОВ «Рівнетеплоенерго» і ФОП Жолобком І.М., у тому числі щодо основного боргу, штрафних санкцій, що підлягають спла-ті за договором доручення, а також будь-якої передбаченої законом плати, що підлягає нарахуван-ню за Договором доручення (в тому числі три проценти річних та інфляційні нарахування).(арк. справи 49).

17.11.2019 ФОП Жолобко І.М. листом з описом вкладення надіслав на ТзОВ «Рівнетепло-енерго» повідомлення про уступку права вимоги за Договором доручення.(арк.справи 50-53).

Матеріали справи також містять платіжне доручення №16765 від 15.03.2019 на суму 64 055 грн. 87 коп. У призначенні платежу вказано «послуги згідно договору №1493 від 10.04.2018 без ПДВ».(арк.справи 79).

Крім того, постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 17.09.2020 залишено без змін рішення господарського суду першої інстанції від 23.12.2019 у справі №918/779/ 19. Так, вказаними судовими рішеннями відмовлено ФОП Пасічнику В.С. у стягненні 32 027 грн. 94 коп. заборгованості з ТзОВ «Рівнетеплоенерго». Суди виходили з того, що за договром уступки права вимоги ФОП Пасічник В.С. набув право 50% вимоги до Товариства, однак враховуючи оплату відповідачем платіжним дорученням №16765 від 15.03.2019 на суму 64 055 грн. 87 коп. у стягненні 32 027 грн. 94 коп. з ТзОВ «Рівнетеплоенерго» відмовлено.(арк.справи 121).

Перевіривши додержання судом першої інстанції норм процесуального права, апеляційний суд вважає, що скарга безпідставна та не підлягає задоволенню з огляду на наступне:

Господарський договір, відповідно до ст.173 Господарського кодексу України (надалі в тексті - ГК України) - є однією з підстав виникнення господарських зобов`язань і є обов`язковим для ви-конання сторонами. Аналогічно врегульовано підстави виникнення господарського зобов`язання у ст.ст. 11, 629 Цивільного кодексу України (надалі в тексті - ЦК України).

Зобов`язанням, згідно ст.509 ЦК України, є правовідношення, в якому одна сторона (борж-ник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, вико-нати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі статтею 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарсь-ких відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до зако-ну, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язан-ня -відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передба-чених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного вико-нання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподар-ського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, пе-редбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Матеріалами справи стверджено, що з моменту укладення 01.01.2019 Договору між Відпо-відачем та Третьою особою виникли правовідносини з надання послуг, оскільки такі відносини відповідають дефініції ст.901 ЦК України: коли одна сторона (виконавець) зобов`язується за зав-данням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.(ст.903 ЦК Украї-ни).

В силу статті 902 ЦК України, виконавець повинен надати послугу особисто.

Cуб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати гос-подарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні по-ложення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона по-винна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи ін-тереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.(ст.193 ГК України).

Аналогічно, згідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України не допускається одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов, якщо інше не встановлено договором або зако-ном.

В силу ч.1 ст.903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замов-ник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Переглядаючи оскаржуване рішення, колегія суддів виходить з того, що прийнявши послу-ги за лютий 2019 на суму 64 055 грн. 87 коп., про що свідчить акт виконаних робіт від 28.02.2019 (арк.справи 38) Товариство в силу статті 903 зобов`язане сплатити їх вартість.

Як встановлено у рішенні господарського суду Рівненської області від 23.12.2019 у справі №918/779/19, залишеним без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 17.03.2020, в платіжному дорученні №16765 від 15.03.2019 на суму 64 055 грн. 87 коп. зазначено призначення платежу згідно договору №1493 від 10.04.2018. За умовами договору уступки права вимоги №1 від 28.10.2019, укладеного ФОП Жолобком І.М.-первісний кредитор і ФОП Пасічником В.С.-новий кредитор до останнього перейшло право грошової вимоги до Відпо-відача щодо 50% заборгованості за договором доручення №1493 від 10.04.2018 між ТзОВ «Рівне-теплоенерго» і ФОП Жолобко І.М., у тому числі щодо основного боргу, штрафних санкцій, що підлягають сплаті за договором доручення, а також будь-якої передбаченої законом плати (у тому числі 3 процентів річних та інфляційних нарахувань), що може бути нарахована на користь пові-реного згідно з договором доручення.(п.п. 1, 2 Договору). З огляду на вищевикладене, в задоволен-ні позову в частині стягнення 32 027 грн. 94 коп., що становить 50% від суми 64 055 грн. 87 коп., сплаченої платіжним дорученням №16765 від 15.03.2019 належить відмовити.(арк.справи 121-124).

Враховуючи викладене, колегія суддів відхиляє єдиний довод апеляційної скарги щодо не-врахування постанови від 17.03.2020 у справі №918/779/19 та подвійного стягнення з Відповідача заборгованості, оскільки як судовими рішеннями так і платіжним дорученням стверджується спла-та суми 64 055 грн. 87 коп. на виконання договору №1493 від 10.04.2018. І саме з цих підстав в частині стягнення 32 027 грн. 94 коп. відмовлено рішенням у справі №918/779/19.

Відповідно до положень ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник уважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, установлений договором або законом (ч.1 ст.612 ЦК України).

З огляду на відсутність доказів сплати боргу згідно доручення від 01.01.2019 за надані пос-луги на підставі акту за лютий 2019 від 28.02.2019 (арк.справи 38), - колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції щодо виникнення у Товариства заборгованості в сумі 64 055 грн. 87 коп.

Крім того, з огляду на положення статті 204 ЦК України щодо правомірності правочину, колегія суддів дійшла висновку суду, що в силу статті 512 ЦК України на підставі Договір уступки права вимоги №2 від 12.11.2019 до ФОП Пасічника В.С. перейшло право вимоги сплати Това-риством 64 055 грн. 87 коп.

Розглянуто всі доводи та вимоги апеляційної скарги, порушених, невизнаних або оспорених прав чи інтересів Скаржника не встановлено.

Таким чином, матеріалами справи спростовуються доводи Скаржника про неправомірність висновків суду першої інстанції щодо характеру правовідносин сторін, змісту зобов`язань Відпові-дача, рівно як і твердження про невмотивованість висновку про обґрунтованість заявленого позову, а тому рішення суду першої інстанції належить залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Статтею 74 ГПК України передбачено обов`язок кожної із сторін довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та без-посередньому дослідженні наявних у справі доказів.(ст.86 ГПК України).

Отже, доводи Скаржника, зазначені в апеляційній скарзі, апеляційним судом не визнаються такими, що можуть бути підставою згідно ст.ст. 277, 278 ГПК України для скасування чи зміни ос-каржуваного рішення, тому суд апеляційної інстанції вважає, що рішення місцевого господарсько-го суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 34, 86, 129, 232, 233, 240, 270, 275, 276, 282, 284, 287 Господарського про-цесуального кодексу України, Північно-західний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівнетеплоенерго» на рі-шення господарського суду Рівненської області від 07.07.2020 у справі №918/50/20 залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і не підлягає оскарженню до Верховно-го Суду за виключенням випадків, передбачених ст.287 ГПК України.

3. Матеріали справи №918/50/20 повернути до господарського суду Рівненської області.

Головуючий суддя Грязнов В.В.

Суддя Мельник О.В.

Суддя Розізнана І.В.