ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2020 року Справа № 902/1064/19

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Філіпова Т.Л., суддя Василишин А.Р. , суддя Бучинська Г.Б.

секретар судового засідання Гладка Л.А.

за участю представників сторін:

позивача: не з`явився

відповідача: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фактор Енергогруп" на ухвалу господарського суду Вінницької області від 04.06.2020 р. у справі №902/1064/19, постановлену суддею Яремчук Ю.О., повний текст ухвали складено 09.06.2020 р.

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фактор Енергогруп" (вул. Жилянська, буд. 9-11, м. Київ, 01033)

до Вінницької міської ради (вул. Соборна,59, м. Вінниця, Вінницька обл., 21050)

про визнання незаконним, нечинним, протиправним і скасування рішення від 25.07.2019 р. №1871

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фактор Енергогруп" звернулось до господарського суду Вінницької області з позовом до Вінницької міської ради про визнання незаконним, нечинним, протиправним і скасування рішення Вінницької міської ради від 25.07.2019 р. № 1871 «Про затвердження Актів про визначення розміру збитків, заподіяних Вінницькій міській об`єднаній територіальній громаді».

Ухвалою господарського суду Вінницької області від 04.06.2020 р. на підставі п. 1 ч. 1 ст. 231 ГПК України провадження у справі №902/1064/19 закрито.

Не погоджуючись із ухвалою господарського суду Вінницької області від 04.06.2020 р., Товариство з обмеженою відповідальністю "Фактор Енергогруп" звернулось до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить поновити строк на подання апеляційної скарги на ухвалу господарського суду Вінницької області від 04.06.2020 року по справі №902/1064/19 та скасувати ухвалу господарського суду Вінницької області від 04.06.2020 року, а справу передати для продовження розгляду до господарського суду Вінницької області.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від "28" серпня 2020 року апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фактор Енергогруп" на ухвалу господарського суду Вінницької області від 04.06.2020 р. у справі №902/1064/19 - залишено без руху. Зобов`язано апелянта - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фактор Енергогруп" протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки: подати оригінал платіжного документа (квитанції, платіжного доручення, тощо) про сплату судового збору в розмірі 2102 грн.

15.09.2020 р. на адресу апеляційного суду на виконання вимог ухвали суду надійшли докази сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі.

Ухвалами Північно-західного апеляційного господарського суду від 18 вересня 2020 року поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Фактор Енергогруп" строк на подання апеляційної скарги на ухвалу господарського суду Вінницької області від 04.06.2020 р. у справі №902/1064/19. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фактор Енергогруп" на ухвалу господарського суду Вінницької області від 04.06.2020 р. у справі №902/1064/19, зобов`язано Вінницьку міську раду надати апеляційному суду відзив на апеляційну скаргу в строк до 16.10.2020 р., справу призначено до розгляду.

06.10.2020 р. на адресу апеляційного господарського суду від Вінницької міської ради надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач вказав, що судом першої інстанції винесено законну і обґрунтовану ухвалу про закриття провадження у справі, оскільки цей спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

Представники сторін у судове засідання не прибули та не реалізували процесуальне право на участь в судовому засіданні апеляційної інстанції, причин неявки суду не повідомили. При цьому колегія суддів звертає увагу сторін, що судом враховується правова позиція Європейського суду з прав людини у справі "Пономарьов проти України", згідно з якою сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Відтак, колегія суддів визначилась про можливість розгляду скарги в цьому судовому засіданні.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, Північно-західний апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

1.Зміст ухвали суду першої інстанції.

Постановляючи ухвалу від 04.06.2020 р., господарський суд Вінницької області дійшов висновку, про закриття провадження на підставі п.1 ч.1 ст.231 ГПК України, оскільки оскаржуване рішення Виконавчого комітету Вінницької міської ради від 25.07.2019 р. № 1871 не створює жодних правових наслідків для позивача, а тому не може порушувати його права чи охоронювані законом інтереси.

2.Узагальнені доводи апеляційної скарги та заперечення інших учасників справи.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, апелянт звертає увагу суду, що згідно з пунктами 5,7,8 Акту про визначення розміру збитків від 17.07.2019 визначено розмір збитків за період 17.07.2016 по 17.07.2019, який нараховано у вигляді земельного податку в розмірі 1% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки за 1095 днів і становить 204 145,28 грн. Апелянт стверджує, що зобов`язання орендаря є податковим зобов`язанням, виходячи з положень пп.14.1.147 п.14.1 ст. 14 Податкового кодексу України. Не погоджуючись з відповідним нарахування, позивачем подано позов про скасування такого рішення, що оформлене у вигляді акту.

Такий спосіб захисту порушеного права та інтересу передбачений чинним Господарським кодексом України, зокрема ч.2 ст.20 ГК України.

В ухвалі про закриття провадження у справі суд першої інстанції зазначає, що такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом, а тому цей спір не підлягає судовому розгляду. На думку апелянта, суд, викладаючи в оскаржуваній ухвалі про закриття провадження мотиви закриття провадження у справі, суперечить власним висновкам.

Апелянт стверджує, що рішення Вінницької міської ради, яким схвалено та затверджено акт про відшкодування суми збитків, створює обов`язок щодо відшкодування суми збитків, а оскарження такого рішення є правом позивача, суд безпідставно закрив провадження справі та фактично, позбавив позивача права судового захисту.

Заперечуючи доводи апеляційної скарги, Вінницька міська рада у відзиві акцентує увагу на тому, оскаржуване рішення виконкому Вінницької міської ради від 25.07.2019 за №1871 не створює жодних правових наслідків для Товариства з обмеженою відповідальністю «Фактор Енергогруп», а тому не може порушувати його права чи інтереси, не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов`язків для вказаного товариства, а тому воно не може бути предметом спору. Відсутність спору, у свою чергу, виключає можливість звернення до суду, оскільки відсутнє право, що підлягає судовому захисту. Відтак, обраний позивачем спосіб захисту прав шляхом подання позову про визнання протиправним та скасування рішення виконкому міської ради про затвердження акта щодо визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, а також розміру таких збитків, завданих внаслідок користування земельною ділянкою, сам по собі не сприяє ефективному відновленню порушеного права.

3.Обставини справи, встановлені апеляційним судом

Рішенням Виконавчого комітету Вінницької міської ради від 25.07.2019 року №1871 «Про затвердження Актів про визначення розміру збитків, заподіяних Вінницькій міській об`єднаній територіальній громаді», вирішено затвердити Акти про визначення розміру збитків, подані Комісією по визначенню та відшкодуванню збитків власникам землі та землекористувачам, згідно з додатком.

Відповідно до Акту про визначення розміру збитків від 17.07.2019 р. комісія по визначенню та відшкодуванню збитків власникам землі та землекористувачам встановила, що земельна ділянка площею 0,5622, цільове призначення: для комерційного використання (реконструкції автозаправного пункту та експлуатації автомобільної газонаповнювальної компресорної станції), яка розташована за адресою: м.Вінниця, пров.Костя Широцького,14-Д, кадастровий номер :03:034:0084.

Згідно п.2 Акту, земельна ділянка використовується Товариством з обмеженою відповідальністю «Фактор Енергогруп» з порушенням земельного законодавства, що підтверджується Актом перевірки дотримання вимог законодавства при використанні земель міста Вінниці від 23.01.2019 р. №16/9-03-3.

Пунктом 3 Акту встановлено, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки визначена згідно листом Відділу у м.Вінниці Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 01.07.2019 р. вих.№0-2-0.21-163/109-19.

Таким чином, розмір збитків, заподіяних Вінницькій міській об`єднаній територіальній громаді в особі Вінницької міської ради, нараховані у вигляді: земельного податку у розмірі 1% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки за 1095 днів (у період з 17.07.2016 р. до 17.07.2019 р.), для комерційного використання, і становлять 204 145,28 грн. на підставі Розрахунку департаменту земельних ресурсів Вінницької міської ради від 17.07.2019 року.

Позивач, не погоджуючись із зазначеним, звернувся до господарського суду Вінницької області з позовом до Вінницької ради про визнання незаконним, нечинним, протиправним і скасування рішення Вінницької міської ради від 25.07.2019 р. № 1871 «Про затвердження Актів про визначення розміру збитків, заподіяних Вінницькій міській об`єднаній територіальній громаді».

Однак, господарський суд Вінницької області закрив провадження у справі №902/1064/19 на підставі п.1 ч.1 ст. 231 ГПК України.

4. Правові норми, застосовані апеляційним судом до спірних правовідносин.

Частиною 1 ст. 2 ГПК України передбачено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

За змістом ч. 1, 2 ст. 4 ГПК України права на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до п.10 ч.1 ст. ст. 20 ГПК України справи, що відносяться до юрисдикції господарських судів справи у спорах щодо оскарження актів (рішень) суб`єктів господарювання та їх органів, посадових та службових осіб у сфері організації та здійснення господарської діяльності, крім актів (рішень) суб`єктів владних повноважень, прийнятих на виконання їхніх владних управлінських функцій, та спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем. Отже, обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Тобто, у порядку господарського судочинства може бути оскаржене лише таке рішення, яке порушує безпосередньо права чи обов`язки позивача.

Предметом спору у цій справі є питання щодо законності дій відповідача при ухваленні рішення щодо затвердження розміру визначених збитків, завданих позивачем як землекористувачем.

Частиною 2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У ч. 3 ст. 157 Земельного кодексу України встановлено, що порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 2 Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 19 квітня 1993 року №284, розміри збитків визначаються комісіями, створеними Київською та Севастопольською міськими, районними державними адміністраціями, виконавчими комітетами міських (міст обласного значення) рад. Результати роботи комісій оформляються відповідними актами, що затверджуються органами, які створили ці комісії.

5. Правова позиція апеляційного суду стосовно обставин справи і доводів апеляційної скарги.

Оспорюваним рішенням Виконавчого комітету Вінницької міської ради, зокрема, затверджено акт про визначення та відшкодування збитків власнику землі та землекористувачу, розмір збитків, завданих Вінницькій міській об`єднаній територіальній громаді в особі Вінницької міської ради внаслідок користування земельною ділянкою.

Виконавчий комітет Вінницької міської ради прийняв оспорюване рішення з посиланням на положення законодавства, зокрема постанови КМУ від 19.04.1993р. №284 «Про Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам», Положення про комісію по визначенню та відшкодуванню збитків власникам землі та землекористувачам. При цьому виконавчий комітет враховував норми ст.12,91,125, 126,152, 157 ,187 ,206, 211 Земельного кодексу України, ст.26, 33, п.1 ч.2 ст. 52, ч.6 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні » .

Відповідно до Порядку, затвердженого постановою КМУ від 19.04.1993р. №284 (у редакції на час прийняття рішення ) власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні вилученням (викупом) та тимчасовим зайняттям земельних ділянок, встановленням обмежень щодо їх використання, погіршенням якості ґрунтового покриву та інших корисних властивостей земельних ділянок або приведенням їх у непридатний для використання стан та неодержанням доходів у зв`язку з тимчасовим невикористанням земельних ділянок.

Розміри збитків визначаються комісіями, створеними Київською та Севастопольською міськими, районними державними адміністраціями, виконавчими органами сільських, селищних, міських рад. До складу комісій включаються представники Київської, Севастопольської міських, районних державних адміністрацій, виконавчих органів сільських, селищних, міських рад (голови комісій), власники землі або землекористувачі (орендарі), яким заподіяні збитки, представники підприємств, установ, організацій та громадяни, які будуть їх відшкодовувати, представники територіальних органів Держгеокадастру, Держекоінспекції, фінансових органів, органів у справах містобудування і архітектури.

Частина 6 статті 59 Закону «Про місцеве самоврядування в Україні» визначає, що Виконавчий комітет сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради в межах своїх повноважень приймає рішення. Рішення виконавчого комітету приймаються на його засіданні більшістю голосів від загального складу виконавчого комітету і підписуються сільським, селищним, міським головою, головою районної у місті ради. Компетенція виконавчого комітету визначається положеннями в галузі земельних відносин визначається положеннями ст.33 Закону.

Аналіз наведених норм законодавства дає підстави для висновку, що Виконавчий комітет Вінницької міської ради, вважаючи, що позивачем Товариством з обмеженою відповідальністю «Фактор Енергогруп» завдано органу місцевого самоврядування збитків у вигляді неодержаних доходів, мала необхідні повноваження для утворення комісії, склалання акту про визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, а також затвердження його відповідним рішенням.

Що стосується відшкодування обрахованих збитків, то вони не можуть бути примусово відшкодовані на підставі рішення Виконавчого комітету Вінницької міської ради. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

Таким чином, оскаржуване рішення Виконавчого комітету Вінницької міської ради від 25.07.2019 р. № 1871 безпосередньо не створює правових наслідків для позивача, а тому не може порушувати його права чи інтереси.

На думку апеляційного господарського суду, рішення Виконкому про затвердження акта щодо визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, а також розміру таких збитків, завданих внаслідок користування земельною ділянкою, не породжує будь-яких прав та не створює обов`язків для Товариства з обмеженою відповідальністю "Фактор Енергогруп". Наведене виключає можливість звернення до суду, оскільки відсутнє право, що підлягає судовому захисту.

Отже, правова природа оспорюваного рішення унеможливлює здійснення судового розгляду щодо визнання його протиправним та скасування.

При цьому, апеляційним господарським судом взято до уваги правову позицію викладену в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.03.2019 р. у справі №917/902/19.

Апеляційним судом також було враховано думку, наведену у правових позиціях Великої Палати Верховного Суду, викладених у постановах від 22 березня 2018 року в справі № 800/559/17, від 03.04.2018 року в справі №9901/152/18 та від 30 травня 2018 року у справі №901/497/18. Зокрема Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що поняття « спір, який не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства» необхідно розуміти в більш широкому значенні, тобто як поняття, що стосується тих спорів, які не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства , так і тих, які взагалі не підлягають судовому розгляду.

Відтак, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що спір у цій справі не може бути розглянутий в порядку господарського судочинства, а тому правильно закрив провадження.

6. Висновки за результатами апеляційного розгляду.

Враховуючи вище викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що у апеляційній скарзі не наведено достатніх та переконливих доводів, на підставі яких колегія суддів могла б прийти до висновку про помилковість ухвали господарського суду Вінницької області від 04.06.2020 р.

Виходячи з правил частини 4 статті 11 ГПК, апеляційний суд застосовує практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України №4241/03 від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід сторін.

Застосовуючи наведену практику європейського суду, апеляційний суд вважає що, враховуючи зміст статті 269 ГПК України, надавши оцінку основним доводам апеляційної скарги, а також не встановивши у рішенні суду першої інстанції неправильного застосування норм матеріального права в сукупності з відсутніми порушеннями норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, прийшла до висновку про відсутність таких доводів які б були оцінені як переконливі і достатні для скасування рішення суду.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів за наслідком апеляційного перегляду приходить до висновку, що доводами апеляційної скарги висновків господарського суду не спростовано, підстав скасування чи зміни рішення, передбачених ст.277-279 Господарського процесуального кодексу України не встановлено, а відтак апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, ухвалу господарського суду - без змін.

Судові витрати зі сплати судового збору за розгляд апеляційної скарги покладаються на апелянта згідно ст.129 ГПК.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фактор Енергогруп" на ухвалу господарського суду Вінницької області від 04.06.2020 р. у справі №902/1064/19 - залишити без задоволення, ухвалу господарського суду Вінницької області - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції в порядку ст.284 Господарського процесуального кодексу України набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у строк та в порядку встановленому статтями 287-289 ГПК України.

Справу №902/1064/19 повернути господарському суду Вінницької області.

Повний текст постанови складений "23" жовтня 2020 р.

Головуючий суддя Філіпова Т.Л.

Суддя Василишин А.Р.

Суддя Бучинська Г.Б.