ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2020 року Черкаси справа № 925/724/20 Господарський суд Черкаської області у складі судді Кучеренко О.І. із секретарем судового засідання Вініченко О.Б.,

за участю представника позивача Лук`яненко Г.О.,за довіреністю,

розглянув у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду справу

за позовом Комунального підприємства «Смілакомунтеплоенерго»

до Комунального некомерційного підприємства «Смілянська міська лікарня» Смілянської міської ради

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Смілянська міська рада

про стягнення 612 534,80 грн.

Комунальне підприємство «Смілакомунтеплоенерго» звернулося у Господарський суд Черкаської області з позовом до Комунального некомерційного підприємства «Смілянська міська лікарня» Смілянської міської ради про стягнення 612 534,80 грн, з яких: 597 157,46 грн заборгованості за теплову енергію, 7300,82 грн 3% річних, 8076,52 грн інфляційних, обґрунтувавши позовні вимоги неналежним виконанням відповідачем умов договору на закупівлю теплової енергії за державні кошти від 26.11.2019 №МТ-29/112 в частині оплати отриманої теплової енергії та відшкодування судових витрат у вигляді сплаченого судового збору у сумі 9188,03 грн.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 15.06.2020 відкрито провадження у справі, справу ухвалено розглядати за правилами загального позовного провадження та встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву і всіх письмових та електронних доказів, (висновки експертів і заяви свідків), що підтверджують заперечення проти позову протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

01.07.2020 відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, у якому відповідач позовні вимоги не визнає у повному обсязі та просить у задоволенні позову відмовити повністю. Відповідач зазначив, що не мав можливості у проміжок часу, який передбачений статтею 40 Закону України «Про публічні закупівлі», провести переговорну процедуру відповідно до даного Закону та зареєструвати юридичні зобов`язання відповідно до наказу Міністерства фінансів України від 02.03.2012 №309 з подальшою оплатою через органи Державної казначейської служби України. Водночас, відповідно до укладеного з позивачем договору №МТ-29/112 від 26.11.2029 було передбачено оплату отриманої відповідачем 92 Гкал теплової енергії на суму 240038,12 грн, яку відповідач і сплатив. Отже, відповідач не заперечує факту існування договору та його припинення згідно з додатковою угодою №1/214 від 24.12.2019, але оскільки процедура закупівлі не була проведена, оплата вартості отриманої теплової енергії відповідачем не внесена до плану використання бюджетних коштів, тому відповідач вважає, що у задоволенні позову належить відмовити.

Відзив прийнято судом до розгляду.

09.07.2020 позивач подав до суду відповідь на відзив, у якій просить суд відхилити заперечення відповідача, які викладені у відзиві та задовольнити позов у повному обсязі.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 05.08.2020 залучено до участі у справі Смілянську міську раду як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, підготовче засідання відкладено.

Протокольною ухвалою від 26.08.2020 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні у справи докази, суд

ВСТАНОВИВ:

Згідно з рішенням виконавчого комітету Смілянської міської ради від 23.02.2018 №70 «Про визначення виконавців житлово-комунальних послуг» (а.с. 16) Комунальне підприємство «Смілакомунтеплоенерго» визначено виконавцем житлово-комунальних послуг з централізованого опалення та послуг з постачання теплової енергії для об`єктів усіх форм власності.

Рішенням виконавчого комітету Смілянської міської ради №463 від 20.10.2017 «Про встановлення тарифів на послуги з централізованого опалення та теплову енергію для Комунального підприємства «Смілакомунтеплоенерго» (а.с. 17), згідно з яким для потреб бюджетних установ тариф на теплову енергію становить 2401,23 грн/Гкал (з ПДВ), а згідно з рішенням №414 від 22.11.2018 (а.с. 18) - 2609,11 грн/Гкал.

Відповідно до Статуту комунального некомерційного підприємства «Смілянська міська лікарня» Смілянської міської ради вказане Підприємство створене за рішенням Смілянської ради шляхом перетворення Смілянської міської лікарні у Комунальне некомерційне підприємство «Смілянська міська лікарня» Смілянської міської ради. Майно Підприємства є власністю територіальної громади м.Сміла в особі Смілянської міської ради (пункт 1.1 Статуту). Майно Підприємства є комунальною власністю і закріплюється за ним на праві оперативного управління. Джерелами формування майна та кошів Підприємства, зокрема, є кошти державного та місцевого бюджетів (пункти 5.1, 5.3 Статуту).

Комунальне некомерційне підприємство «Смілянська міська лікарня» Смілянської міської ради є користувачем комплексу будівель і споруд за адресою: Черкаська область, м. Сміла, вул. Героїв Холодноярців, буд.82 (далі - об`єкт), що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

26.11.2019 між Комунальним некомерційним підприємством «Смілянська міська лікарня» Смілянської міської ради (споживачем - відповідач у справі), в особі в.о. директора Стогнія М.М., та Комунальним підприємством «Смілакомунтеплоенерго» (постачальником - позивач у справі), в особі директора Работенка І.П., було укладено договір на закупівлю теплової енергії за державні кошти №МТ-29/112 (далі договір, а.с. 19-22), за умовами якого постачальник зобов`язався відпустити споживачу теплову енергію в обсязі 92 Гкал на суму 240038,12 грн (для опалення, підігріву води) на потреби приміщень, які знаходяться за адресами, що зазначені у додатку №1, який також містить дані про опалювальні площі та будівельні об`єми об`єктів споживання теплової енергії.

У пункті 2.1 договору закріплено, що постачальник повинен передати споживачу теплову енергію, яка відповідає вимогам ДБН В 2.2-10-2001, ДБН В 2.5-39-2008.

Ціна цього договору на дату його укладення становить 240038,12 грн, у тому числі ПДВ 40006,35 грн (пункт 3.1 договору).

Відповідно до пункту 4.1 договору розрахунки за теплову енергію, що споживається, проводиться виключно у грошовій формі згідно з діючими тарифами, затвердженими та оприлюдненими в установленому порядку.

Згідно з пунктом 4.2 договору тариф на теплову енергію станом на момент укладення цього договору становить 2609,11 грн з ПДВ за 1 Гкал.

Відповідно до пункту 4.10 договору розрахунки проводяться шляхом оплати у безготівковому порядку рахунку, наданого споживачеві до 10 числа місяця, який слідує за розрахунковим.

Відповідно до пункту 6.2.2 договору споживач зобов`язується виконувати умови та порядок оплати спожитої теплової енергії у обсягах і у терміни, які передбачені цим договором.

Згідно з пунктом 10.1 договору цей договір вважається укладеним з дня його підписання, скріплення печатками уповноваженими представниками сторін та діє до 31.12.2019 включно, а у частині розрахунків за теплову енергію - до їх повного здійснення.

25.10.2019 на об`єкт за адресою: Черкаська область, м. Сміла, вул. Героїв Холодноярців, буд.82, тобто за місцем знаходження відповідача було подано теплову енергію. Факт її подачі у опалювальному періоді 2019-2020 підтверджується актом подачі теплоносія від 25.10.2019 (а.с 24).

Додатковою угодою №1/214 від 24.12.2019 до договору сторонами було погоджено розірвання договору, у зв`язку із фактичним виконанням договору №МТ-29/112 від 26.11.2029, яким було передбачено відпуск теплової енергії відповідачу в обсязі 92 Гкал на суму 240038,12 грн.

24.12.2019 на адресу відповідача направлено листа №2465 щодо укладення договору на закупівлю теплової енергії на листопад-грудень 2019 року з двома примірниками договору на закупівлю теплової енергії на грудень 2019 року з додатками до нього з проханням на протязі 5 днів з дня отримання розглянути надісланий договір, підписати, скріпити печаткою та повернути один примірник договору позивачу (а.с. 35).

Примірник договору відповідач не підписав та не повернув позивачу.

Про отримання теплової енергії відповідачем (на будівлі, що мають лічильники) у листопаді - грудні 2019 року свідчать і довідки про використану теплову енергію від 28.11.2019 (а.с. 25) та від 20.12.2019 (а.с. 26), які підписані представниками позивача та відповідача, крім того, теплова енергія відпускалась позивачем на інші будівлі відповідача, які не мають лічильників.

За теплову енергію на суму 597157,46 грн (за актами прийому-передачі теплової енергії: №1214 від 30.11.2019 на суму 149272,41 грн за отриману теплову енергію в обсязі 57,212 Гкал (а.с. 29); №1464 від 31.12.2019 на суму 447885,05 грн за отриману теплову енергію в обсязі 171,662 Гкал (а.с. 31), відповідач не розрахувався, виставлені відповідачу рахунки №МТ-29/1/11 від 30.11.2019 на суму 149272,41 грн (а.с. 28) та №МТ-29/1/12 від 31.12.2019 на суму 447885,05 грн (а.с. 30) не оплатив.

21.01.2020 на адресу відповідача направлено листа №90 щодо укладення договору на закупівлю теплової енергії на 2020 рік з двома примірниками договору на закупівлю теплової енергії на 2020 рік з додатками до нього разом з рахунками та актами прийому-передачі з проханням на протязі 5 днів з дня отримання розглянути надіслані документи, підписати їх, скріпити печаткою та повернути один примірник договору позивачу (а.с. 27).

18.05.2020 на адресу відповідача направлено вимогу №708, у якій позивач вимагає сплатити заборгованість у розмірі 597157,46 грн за спожиту теплову енергію у семиденний строк з моменту отримання даної вимоги та попереджено про звернення до суду за захистом та примусовим стягненням боргу та нарахованих інфляційних та 3% річних (а.с.32).

Вимога залишилась без відповіді та задоволення.

Оскільки, відповідач свої зобов`язання щодо сплати теплової енергії не виконав, позивач звернувся з позовом до суду про примусове стягнення заборгованості та нарахованих на неї інфляційних і річних.

Згідно з частиною 3 статті 5 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники відносин у сфері господарювання повинні здійснювати свою діяльність у межах встановленого правового господарського порядку, додержуючись вимог

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

З 1 травня 2019 року у повному обсязі введено в дію Закон України №2189-VIII від 09.11.2017 «Про житлово-комунальні послуги», з цієї дати визнано таким, що втратив чинність Закон України від 24.06.2004 №1875-IV «Про житлово-комунальні послуги». Предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках.

Виконавцем послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води для об`єктів усіх форм власності є суб`єкт господарювання з постачання теплової енергії (теплопостачальна організація) (частина 4 статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Виконавець комунальної послуги - суб`єкт господарювання, що надає комунальну послугу споживачу відповідно до умов договору (пункт 2 частини 1 статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Згідно з положеннями пункту п`ятого частини 3 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Обов`язок з оплати спожитих житлово-комунальних передбачено і пунктом 5 частини другої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Пунктом 18 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення....», від 21.07.2005 №630 (далі - Правила), визначено, що розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк.

Відносини, пов`язані з виробництвом, транспортуванням, постачанням та використанням теплової енергії в Україні регулює Закон України «Про теплопостачання», відповідно до статті 19 якого споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Абзацом 5 пункту 40 Правил користування тепловою енергією, які затверджені Постановою Кабінету Міністрів України №1198 від 03.10.2007 передбачено, що споживач теплової енергії зобов`язаний вчасно проводити розрахунки за спожиту теплову енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правилу

У статті 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Судом встановлено, що між сторонами існують правовідносини з поставки теплової енергії, які в частині урегульовані щодо поставки енергії у обсязі, що визначений в укладеному між сторонами договорі, а також постачання теплової енергії без укладення договору. Водночас, надання власнику приміщення теплової енергії і послуг з обслуговування мереж є фактичним укладенням договорів на умовах, які передбачені Законом України «Про теплопостачання», Правил користування тепловою енергією і Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення.

Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі (відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 30.10.2013 у справі №6-59цс13).

Оскільки теплова енергія об`єкту Комунального некомерційного підприємства «Смілянська міська лікарня» Смілянської міської ради відпускалась, то зобов`язання відповідача за відсутності укладеного договору виникає на підставі дії закону. Відсутність договору не звільняє відповідача від сплати заборгованості за спожиту теплову енергію.

Частина 2 статті 20 Господарського кодексу України передбачає право кожного суб`єкта господарювання на захист своїх прав і законних інтересів шляхом присудження до виконання обов`язку в натурі.

Отже, з огляду на викладені вище обставини та норми чинного законодавства відповідач зобов`язаний оплачувати позивачу послуги з теплопостачання (централізованого опалення, підігріву води) об`єкту Комунального некомерційного підприємства «Смілянська міська лікарня» Смілянської міської ради, що надавалися у період листопад - грудень 2019 року, отже, вимога позивача про стягнення заборгованості у сумі 597157,46 грн підлягає до задоволення.

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Порушення відповідачем свого зобов`язання надає позивачу право вимагати примусового його виконання відповідачем шляхом стягнення з нього на свою користь боргу за надані послуги, а також передбачених та частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України інфляційних нарахувань і 3% річних.

Як зазначено вище у постанові Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення....», визначено, що розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем).

На підставі вказаних вимог позивачем нараховано відповідачу 8076,52 грн інфляційних за період з 21.12.2019 до 09.06.2020 та 7300,82 грн 3% річних за період прострочення з 21.12.2019 до 09.06.2020 з врахуванням періодів прострочення, які просить стягнути з відповідача.

Розрахунок перевірено судом за допомогою калькулятора санкцій апаратного комплексу «Ліга-Закон». Після перевірки, суд встановив, що вимога про стягнення інфляційних у сумі 8076,52 грн та 3% річних у сумі 7300,82 грн підлягає до задоволення.

Відповідно до статей 74, 76-79 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Обов`язок доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається, зокрема, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги позивача задоволені повністю, сплачена ним сума судового збору підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача у сумі 9188,03 грн.

Керуючись статтями 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Комунального некомерційного підприємства «Смілянська міська лікарня» Смілянської міської ради (вул. Героїв Холодноярців, 82, м. Сміла, Черкаська область, 20701, ідентифікаційний код 02005026) на користь Комунального підприємства «Смілакомунтеплоенерго» (вул. В`ячеслава Чорновола, 72-А, м. Сміла, Черкаська область, 20701, ідентифікаційний код 33648312) 597 157,46 грн заборгованості, 7300,82 грн 3% річних, 8076,52 грн інфляційних та 9188,03 грн судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення набирає законної сили після прийняття судом апеляційної інстанції судового рішення. Рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Північного апеляційного господарського суду.

Повне рішення складене 19.10.2020.

Суддя О.І.Кучеренко