ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" жовтня 2020 р. Справа №921/451/20

м.Львів

Західний апеляційний господарський суд у складі:

головуючого - судді Матущака О.І.

суддів: Мирутенка О.Л.

Хабіб М.І.

без виклику сторін.

розглянувши апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний Банк "Приватбанк", м. Київ б/н б/д (Вх. ЗАГС №01-05/2191/20 від 10.08.2020)

на ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 13.07.2020 (суддя С.О. Хома)

у справі №921/451/20

за позовом Акціонерного товариства Комерційний Банк "Приватбанк", м. Київ

до відповідачів: 1. Приватного підприємства "Ельф", м.Тернопіль

2. ОСОБА_1 , м. Тернопіль

3. ОСОБА_2 , м. Тернопіль

про стягнення солідарно інфляційних втрат та 3% річних від суми простроченої заборгованості в розмірі 20 606,82 гривень

ВСТАНОВИВ:

Фактичні обставини справи та суть спору.

Акціонерне товариство КБ "Приватбанк" звернулося до Господарського суду Тернопільської області з позовом до відповідачів: ПП "Ельф", ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення солідарно інфляційних втрат та 3% річних від суми простроченої заборгованості в розмірі 20 606,82 гривень.

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 13.07.2020 позовну заяву АТ КБ "ПриватБанк" (вх.№514 від 06.07.2020) та додані до неї документи повернуто заявнику.

Вказана ухвала суду мотивована тим, що Господарським процесуальним кодексом України передбачена можливість здійснення процесуального представництва юридичної особи адвокатом або в порядку самопредставництва. При цьому, в порядку самопредставництва юридичну особу може представляти за посадою її керівник або інші особи, повноваження яких визначені законодавством чи установчими документами. Враховуючи, що позовна заява підписана представником за довіреністю №3451-К-Н-О від 29.07.2019 - юрисконсультом департаменту з супроводу судового та виконавчого провадження АТ КБ "ПриватБанк" - Савіхіною Анастасією Миколаївною, яка не є адвокат та не діє в порядку самопредставництва, суд дійшов висновку, що позовна заява підписана особою, яка не має права її підписувати, що є підставою для повернення такої заяви відповідно до приписів ч. 1 ст. 174 ГПК України.

При цьому, суд відмовив у задоволенні клопотання АТ КБ "ПриватБанк" про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, з покликанням на те, що вимоги АТ КБ "ПриватБанк" про стягнення 20606,82 грн інфляційних втрат та 3% річних підлягають розгляду в порядку позовного провадження, з дослідженням та перевіркою судом нарахованих сум, підстав таких нарахувань, періодів, тощо, оскільки з тексту самої позовної заяви та матеріалів доданих до неї випливає, що господарські відносини між сторонами виникли на підставі кредитного договору та договорів поруки, а тому носять характер кредитних відносин, в зв`язку з чим спір, що виник на підставі даних відносин, є достатньо важливим для всіх сторін.

Узагальнення доводів особи, яка подала апеляційну скаргу та інших учасників справи.

АТ КБ "ПриватБанк" подано апеляційну скаргу б/н б/д (Вх. ЗАГС №01-05/2191/20 від 10.08.2020), в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 13.07.2020, якою повернуто позовну заяву, та направити справу до суду першої інстанції для розгляду.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги скаржник зазначає, що предметом позову у даній справі є стягнення солідарно інфляційних втрат та 3% річних від суми простроченої заборгованості в розмірі 20 606,82 гривень, а отже, ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2020, що в силу вимог ст. 12 ГПК України свідчить про віднесення цієї справи до категорії малозначних. А відтак, відповідно до ч.2 ст. 58 ГПК України, представником у такій справі може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених ст. 59 цього кодексу. З огляду на зазначене, суд дійшов передчасних висновків про повернення позовної заяви.

Учасники справи не скористалися правом подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу, що в силу ч. 3 ст. 263 ГПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Інших клопотань, заяв в порядку статті 207 ГПК України сторонами заявлено не було.

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 271 ГПК України апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції про повернення позовної заяви розглядається без повідомлення учасників справи.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 17.08.2020 розгляд апеляційної скарги призначено в письмовому провадженні без виклику сторін.

Оцінка суду.

Суд вважає обґрунтованими аргументи позивача про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, з огляду на таке.

За приписами ч.1, 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. До господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Згідно приписів ч.1, 3 ст. 56 ГПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Юридична особа бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Відповідно до ст. 58 ГПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Згідно з ч. 5 ст. 164 ГПК України до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Відповідно до п. 1 ч. 5. ст. 174 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи, зокрема, у разі, якщо заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Судом першої інстанції встановлено, що позовна заява містить лише копію довіреності, без надання відповідних документів на підтвердження того, що Савіхіна А.М. уповноважена діяти від банку через інститут самопредставництва та мала право на підписання позовної заяви, або через інститут представництва, а документа, який би посвідчував, що Савіхіна А.М. має статус адвоката, до позовної заяви не додано.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що 30.09.2016 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)" № 1401- VIII від 02.06.2016 (далі - Закон № 1401), яким внесено зміни до Конституції України та доповнено Основний Закон окремими статтями.

Так, за приписами ч.3, 4 ст. 131-2 Конституції України (в редакції Закону №1401) виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення. Законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді, зокрема, у малозначних спорах.

Статтею 12 ГПК України визначено, що малозначними справами є, зокрема, справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Предметом позову в даній справі є стягнення солідарно інфляційних втрат та 3% річних від суми простроченої заборгованості в розмірі 20 606,82 гривень, а, отже, ціна позову у справі № 921/451/20 не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тому справа є малозначною в силу прямої вказівки процесуального закону.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, не врахував наступного.

Так, Господарський процесуальний кодекс України передбачає дві групи справ, які розглядаються в порядку спрощеного позовного провадження: справи, які беззаперечно розглядаються в порядку спрощеного позовного провадження в силу закону малозначні, та будь-які інші справи, віднесені до юрисдикції господарського суду, які відповідають визначеним ч.3 ст. 3 ГПК України критеріям.

З аналізу зазначеної норми права випливає, що суд з власної ініціативи або за клопотанням сторони може розглядати будь-яку господарську справу в порядку спрощеного позовного провадження, крім справ, визначених ч.4 ст. 247 ГПК України, враховуючи: ціну позову; значення справи для сторін; обраний позивачем спосіб захисту; категорію та складність справи; обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; кількість сторін та інших учасників справи; чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

В іншому випадку, коли справа є малозначною в силу закону, суд зобов`язаний розглядати таку справу виключно в порядку спрощеного позовного провадження. У цьому разі, положення ч.2 ст.247 та ч.2-6 ст. 250 ГПК України не застосовуються.

При цьому, покликання місцевого господарського суду на важливе значення справи для сторін, категорію та складність справи, а також те, що дана справа не є справою незначної складності оцінюється апеляційним господарським судом критично, оскільки справа №921/451/20 є малозначною в силу закону, а тому підлягає розгляду тільки в порядку спрощеного позовного провадження.

З огляду на зазначене, місцевий господарський суд дійшов помилкового висновку про відмову в задоволенні клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до ч.2 ст. 58 ГПК України при розгляді справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених статтею 59 цього Кодексу.

Вказане є виключенням із загального правила прямої дії норми статей 59, 131-2 Конституції України та підпункту 11 пункту 16-1 розділу ХV "Перехідні положення" Конституції України, якими передбачено, що представництво здійснюється виключно прокурорами або адвокатами.

З огляду на зазначене, АТ КБ "ПриватБанк" як сторона у справі, віднесеної процесуальним законом до малозначних, не позбавлено права на представництво своїх законних інтересів, у тому числі і на звернення із позовною заявою, через представника.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний господарський суд не погоджується з висновком місцевого господарського суду про відсутність повноважень у Савіхіної Анастасії Миколаївни на представництво інтересів АТ КБ "ПриватБанк", в т.ч. на підписання позовної заяви.

Отже, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для повернення позовної заяви у даній справі.

Відповідно ст.ст. 13, 76, 77, 86 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для розгляду по суті до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права , які привели до постановлення помилкової ухвали.

Розглянувши наявні в справі докази, давши оцінку доводам апелянта, апеляційний господарський суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги АТ КБ "Приватбанк" та скасування ухвали Господарського суду Тернопільської області від 13.07.2020 з направленням її до суду першої інстанції для розгляду по суті.

Судові витрати.

Оскільки суд апеляційної інстанції не змінює та не ухвалює нового рішення, питання розподілу судових витрат буде вирішено судом першої інстанції після розгляду справи по суті.

Керуючись ст. ст. 11 - 13, 74, 129, 247, 269- 271, 275, 277, 280 - 284 ГПК України,

Західний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний Банк "Приватбанк" задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 13.07.2020 у справі №921/451/20 скасувати.

3. Справу №921/451/20 направити до Господарського суду Тернопільської області для розгляду по суті.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Касаційна скарга подається безпосередньо або через Західний апеляційний господарський суд до Верховного Суду (п.17.5 Перехідних положень ГПК України).

Постанову підписано 16.10.2020.

Головуючий суддя О.І. Матущак

Судді О.Л. Мирутенко

М.І. Хабіб