ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2020 року Справа № 906/1168/19

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Юрчук М.І., суддя Тимошенко О.М. , суддя Крейбух О.Г.

секретар судового засідання Берун О.О.

за участю представників сторін:

позивача: представник Раєцький А.О. - адвокат

відповідача 1: представник не з`явився

відповідача 2: представник не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Янг" на рішення Господарського суду Житомирської області, ухваленого 19.06.2020 суддею Кравець С.Г. у м.Житомирі, повний текст складено 22.06.2020 у справі № 906/1168/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Янг"

до 1) Дочірнього підприємства "Житомирський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України"

до 2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Бердичівське автотранспортне підприємство - 11837"

про стягнення 420000,00 грн

ВСТАНОВИВ:

1. Процесуальне рішення, яке оскаржується у суді апеляційної інстанції.

1.1. Рішенням господарського суду Житомирської області від 19.06.2020 у справі № 906/1168/19 матеріали справи №906/1168/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Янг" в частині майнових вимог до Дочірнього підприємства "Житомирський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України", а саме, щодо стягнення 210000,00 грн, передано до Господарського суду Житомирської області для їх розгляду в межах справи №906/1318/19 про банкрутство Дочірнього підприємства "Житомирський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України".

1.2. У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Янг" в частині вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю "Бердичівське автотранспортне підприємство -11837" про стягнення 210000,00 грн відмовлено.

2. Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

2.1. Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що шкода, завдана внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з вини водія, який на відповідній правовій підставі керував автомобілем, що належить роботодавцю, відшкодовується саме власником цього джерела підвищеної небезпеки, що й мало місце у даному випадку, на підставі вироку суду та за наслідками розгляду цивільних справ за позовами потерпілих.

2.2. В питанні застосування положень ст. 1188 Цивільного кодексу України, місцевий господарський суд врахував, що дорожньо-транспортна пригода сталася за участю транспортних засобів позивача і відповідача, під кермуванням їх працівників. При цьому, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди загинув водій ТОВ "Бердичівське автотранспортне підприємство-11837", відтак у відносинах з кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини.

2.3. Відтак, відсутні підстави для стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Бердичівське автотранспортне підприємство -11837" на користь позивача 210000,00 грн у порядку регресу на підставі ст.1187, 1188 Цивільного кодексу України та відповідно до ст.543, 544 Цивільного кодексу України як із солідарного боржника за завдану шкоду.

3. Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу; короткий зміст вимог апеляційної скарги.

3.1. Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія Янг" звернулося до Північно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, відповідно у якій просить рішення Господарського суду Житомирської області від 19.06.2020 року у справі № 906/1168/19 в частині відмови в задоволенні вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю "Бердичівське автотранспортне підприємство -11837" - скасувати. Ухвалити нове рішення в цій частині, яким позов задовольнити, стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Бердичівське автотранспортне підприємство -11837" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Янг" 210 000 грн. 00 коп.

3.2. Апеляційна скарга мотивована тим, що Господарським судом Житомирської області допущено вибіркову оцінку доказів у справі та порушено вимоги процесуального закону щодо оцінки обставин справи за сукупності наданих доказів, зокрема, вимоги ст. 86 Господарського процесуального кодексу України.

З урахуванням аргументів, викладених у II Розділі скарги, суд першої інстанції здійснив неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, у зв`язку із чим допустив невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи чим порушив пп. 1,3 ч. 1 ст. 277 Господарського процесуального кодексу України.

На думку апелянта, Господарський суд Житомирської області не дотрималися вимог процесуального закону щодо прийняття судового рішення на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, не дослідив належним чином зібрані у справі докази та не встановив пов`язані з ними обставини, що входили до предмета доказування, тому висновок щодо відсутності підстав для задоволення позову є передчасним.

3.2.1. Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія Янг" зазначає, що як особа, яка відшкодувала потерпілим шкоду у тому числі за солідарних боржників (завдавачів, які були учасниками дорожньо-транспортної пригоди), звернулося до суду з позовною заявою про стягнення коштів в порядку регресу (ст. 544, 1191 Цивільного кодексу України) до інших учасників дорожньо-транспортної пригоди які, як власники джерел підвищеної небезпеки несуть солідарний обов`язок по відшкодуванню шкоди третім особам (потерпілим) в даній дорожньо-транспортній пригоді.

3.2.2. Так як Товариство з обмеженою відповідальністю "Бердичівське автотранспортне підприємство-11837" було учасником дорожньо-транспортної пригоди та є володільцем джерела підвищеної небезпеки, з врахуванням спеціальних норм (ст.ст. 1187, 1188 Цивільного кодексу України) у відповідачів без наявності їх вини виник обов`язок з відшкодування шкоди третім особам (потерпілим).

У зв`язку із цим підлягає доказуванню лише факт виконання зобов`язання перед кредиторами (потерпілими) одним із завдавачів (боржників), для підтвердження переходу до нього статусу кредитора за регресним зобов`язанням до інших боржників.

Зібраними доказами підтверджується факт відшкодування шкоди Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія Янг" таким третім особам (потерпілим) в повному обсязі.

3.2.3. Цивільні позивачі (потерпілі) у справі № 278/224/17, користуючись своїм правом, передбаченим ч. 1 ст. 543 Цивільного Кодексу України, звернулися з вимогами лише до Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Янг", останній за приписами ч. 3 ст. 543 Цивільного кодексу України не могло заперечувати проти вимог кредиторів (потерпілих) посилаючись на відносини решти солідарних боржників з кредиторами, а тому виконало обов`язок із відшкодування шкоди в повному обсязі самостійно, чим припинило обов`язок решти солідарних боржників перед цими кредиторами (потерпілими).

3.3. Відтак, на думку апелянта, суд першої інстанції не застосував ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України, яка встановлює обов`язок відшкодувати шкоду саме володільцем джерела підвищеної небезпеки (всіма учасниками справи) та ч. 2 ст. 1188 Цивільного кодексу України, яка встановлює обов`язок відшкодувати шкоду незалежно від вини володільців, якщо вона завдана (а) внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки та (б) іншим особам.

Отже з виконанням цього обов`язку у позивача виникло право регресу до інших за солідарних завдавачів/боржників (усіх учасників дорожньо-транспортної пригоди, які були володільцями джерела підвищеної небезпеки).

Боржник, який виконав солідарний обов`язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за врахуванням частки, яка припадає на нього.

3.4. Таким чином, у зв`язку із відшкодуванням шкоди всім потерпілим у позивача виникло право регресу до солідарних боржників (володільців джерел підвищеної небезпеки взаємодією яких була завдана шкоду) у рівній частці (за вирахуванням частки позивача), які спричинили виникнення деліктного зобов`язання.

3.5. У судовому засіданні представник позивача доводи апеляційної скарги підтримав, просить її задоволити.

4. Відзив на апеляційну скаргу, заяви та клопотання, які надійшли від учасників апеляційного провадження, заяви про відводи та самовідводи.

4.1. Відзиву на апеляційну скаргу, заяв, клопотань до початку розгляду апеляційної скарги від учасників провадження у даній справі не надійшло.

4.2. До початку розгляду даної апеляційної скарги по суті, ні під час її розгляду від учасників провадження у даній справі заяв про відвід складу суду чи судді колегії не заявлялося. Суддями колегії самовідводи не заявлялися.

5. Межі перегляду справи в суді апеляційної інстанції.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції (стаття 269 ГПК України).

6. Законодавство, яке застосоване апеляційним судом при розгляді апеляційної скарги.

6.1. Під час розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Янг" на рішення Господарського суду Житомирської області, ухваленого 19.06.2020 у справі № 906/1168/19 Північно-західний апеляційний господарський суд застосував:

6.1.1. Норми матеріального права:

Цивільний кодекс України (далі по тексту постанови також - ЦК України);

Господарський кодекс України (далі по тексту постанови також - ГК України);

Правила надання послуг пасажирського автомобільного транспорту, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 18 лютого 1997 р. N 176 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 26 вересня 2007 р. N 1184)

Закон України "Про судовий збір".

6.1.2. Норми процесуального права:

Господарський процесуальний кодекс України, в редакції чинній з 15 грудня 2017 року (далі по тексту постанови також - ГПК України);

6.2. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина 4 ст.236 ГПК України).

7. Розгляд апеляційної скарги по суті.

7.1. Північно-західний апеляційний господарський суд, розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні матеріали справи, перевіривши повноту встановлення обставин справи та їх юридичну оцінку, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, зазначає наступне.

7.2. Як вбачається з матеріалів справи, 06.11.2016 о 07 год. 38 хв. на проїзній частині автодороги "Житомир-Могилів-Подільський", за участю належного позивачу технічно справного автопоїзду у складі: сідлового тягача "ДАФ XF 95.430", державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , працівника (водія) Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Янг", та спеціалізованого напівпричепа "Вельтон NS3F", державний номерний знак НОМЕР_2 , належного Товариству з обмеженою відповідальністю "Вельтон-Україна", перевозячи вантаж загальною вагою 11378кг, сталась дорожньо-транспортна пригода.

7.2.1. Характер дорожньо-транспортної пригоди зіткнення на смузі зустрічного руху із пасажирським автобусом Еталон-БАЗ А 079.24, державний номерний знак НОМЕР_3 , який належить ТОВ «Бердичівське АТП-11837.

7.2.2. Наслідком цієї дорожньо-транспортної пригоди стала смерть ОСОБА_2 , пасажирам автобуса потерпілим ОСОБА_3 , ОСОБА_4 спричинені тяжкі тілесні ушкодження, іншим - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 - середньої тяжкості тілесні ушкодження.

7.3. За фактом даної дорожньо-транспортної пригоди було відкрито кримінальне провадження №0000147, за яким обвинувачено ОСОБА_1 за ч.2 ст.286 Кримінального кодексу України (далі - КК України).

7.3.1. За результатами розгляду даного кримінального провадження №278/224/17 Житомирським районним судом Житомирської області винесено вирок від 02.11.2017, яким ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК, та призначено йому покарання 3 (три) роки позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.

7.3.2. На підставі ст.1 Закону України "Про амністію в 2016 році" звільнено ОСОБА_1 від відбування призначеного покарання. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави витрати на залучення експертів у сумі 5191,44 грн.

7.4. В межах кримінального провадження потерпілі звернулись з цивільними позовами щодо відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

7.4.1. Цивільний позов ОСОБА_12 задоволено повністю. Стягнуто із Приватного акціонерного товариства "Українська акціонерна страхова компанія Аска" на користь ОСОБА_12 60348,00 грн матеріальної шкоди, а з Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Янг" - 250000 грн. моральної шкоди.

7.4.2. Цивільний позов ОСОБА_4 задоволено повністю. Стягнуто із Приватного акціонерного товариства "Українська акціонерна страхова компанія Аска" на користь ОСОБА_4 1342,73 грн матеріальної шкоди, а з Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Янг" - 70000,00 грн моральної шкоди.

7.4.3. Цивільний позов ОСОБА_3 задоволено частково. Стягнуто із Приватного акціонерного товариства "Українська акціонерна страхова компанія Аска" на користь ОСОБА_3 575,37 грн матеріальної шкоди, а з Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Янг" - 70000,00 грн моральної шкоди.

7.4.4. Цивільний позов ОСОБА_5 задоволено частково. Стягнуто із Приватного акціонерного товариства "Українська акціонерна страхова компанія Аска" на користь ОСОБА_5 2282,35 грн матеріальної шкоди, а з Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Янг" - 30000,00 грн моральної шкоди.

7.4.5. Цивільний позов ОСОБА_6 задоволено частково. Стягнуто із Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Янг" на користь ОСОБА_6 30000,00 грн моральної шкоди.

7.4.6. Цивільний позов ОСОБА_7 задоволено частково. Стягнуто із Приватного акціонерного товариства "Українська акціонерна страхова компанія Аска" на користь ОСОБА_7 1970,61 грн матеріальної шкоди, а з Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Янг" - 30000,00 грн моральної шкоди.

7.4.7. Цивільний позов ОСОБА_8 задоволено частково. Стягнуто із Приватного акціонерного товариства "Українська акціонерна страхова компанія Аска" на користь ОСОБА_8 364,10 грн матеріальної шкоди, а з Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Янг" - 30000,00 грн моральної шкоди.

7.4.8. Цивільний позов ОСОБА_9 задоволено частково. Стягнуто із Приватного акціонерного товариства "Українська акціонерна страхова компанія Аска" на користь ОСОБА_9 689,52 грн матеріальної шкоди, а з Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Янг" - 30000,00 грн моральної шкоди.

7.4.9. Цивільний позов ОСОБА_10 задоволено частково. Стягнуто із Приватного акціонерного товариства "Українська акціонерна страхова компанія Аска" на користь ОСОБА_10 535,94 грн матеріальної шкоди, а з Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Янг" - 30000,00 грн моральної шкоди.

7.4.10. Цивільний позов ОСОБА_11 задоволено частково. Стягнуто із Приватного акціонерного товариства "Українська акціонерна страхова компанія Аска" на користь ОСОБА_11 313,57 грн матеріальної шкоди, а з Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Янг" - 30000,00 грн моральної шкоди.

7.5. Як вбачається з наданих позивачем доказів, ТОВ "Компанія Янг" перерахувало на виконання вироку суду в кримінальному провадженні №278/224/17:

- згідно з платіжним дорученням №90921 від 22.12.2017 ОСОБА_12 250000,00грн відшкодування моральної шкоди;

- згідно з платіжним дорученням №90924 від 22.12.2017 ОСОБА_4 70000,00грн відшкодування моральної шкоди;

- згідно з платіжним дорученням №90920 від 22.12.2017 ОСОБА_5 30000,00грн відшкодування моральної шкоди;

- згідно з платіжним дорученням №90922 від 22.12.2017 ОСОБА_6 30000,00грн відшкодування моральної шкоди;

- згідно з платіжним дорученням №90919 від 22.12.2017 ОСОБА_8 30000,00грн відшкодування моральної шкоди;

- згідно з платіжним дорученням №90923 від 22.12.2017 ОСОБА_9 30000,00грн відшкодування моральної шкоди;

- згідно з платіжним дорученням №90925 від 22.12.2017 ОСОБА_13 30000,00грн відшкодування моральної шкоди;

- згідно з платіжним дорученням №5 від 23.01.2018 ОСОБА_11 30000,00грн відшкодування моральної шкоди.

7.5.1. Згідно з платіжним дорученням №6 від 13.07.2018 33200,00грн, з них 30000,00грн для ОСОБА_7 згідно з постановою ВП №56751792 за виконавчим листом Житомирського районного суду Житомирської області від 26.06.2018 №278/224/17.

7.5.2. Також, згідно з платіжними дорученнями №1041 від 07.12.2018 та №1679 від 23.04.2019 позивач, врегулювавши спір у позасудовому порядку, сплатив 80000,00грн і 20000,00гр відповідно, ОСОБА_3 , у відшкодування моральної шкоди.

Таким чином, позивач виплатив потерпілим від дорожньо-транспортної пригоди загальну суму 630000,00 грн відшкодування моральної шкоди.

7.6. Однак після відшкодування моральної шкоди на загальну суму 630000,00 грн, Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія Янг" звернулося до Господарського суду Житомирської області з позовом до Дочірнього підприємства "Житомирський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Бердичівське автотранспортне підприємство - 11837" про стягнення сплаченого ним відшкодування шкоди в порядку регресу в сумі 420000,00 грн.

7.6.1. В обґрунтування своєї позовної заяви, позивач зазначив, так як було відшкодовано потерпілим у дорожньо-транспортній пригоді шкоду в розмірі 630000,00 грн, у тому числі за солідарних боржників (усіх учасників дорожньо-транспортної пригоди), тобто, з відповідачів в розмірі 420000,00 грн, у зв`язку з чим позивач просить стягнути в порядку регресу з інших учасників дорожньо-транспортної пригоди як власників джерел підвищеної небезпеки їх солідарний обов`язок з відшкодування шкоди понесеної в дорожньо-транспортній пригоді, у рівних частках, тобто, по 210000,00 грн з кожного відповідача.

7.6.2. Позивач вважає, що у випадку заподіяння шкоди взаємодією кількох джерел підвищеної небезпеки наявність вини не потрібна. Наслідки ч.2 ст.1188 ЦК України розповсюджуються на всіх учасників ДТП, незалежно від того, чия вина у завданні шкоди потерпілим. Єдиною підставою для відповідальності є сама участь сторін в ДТП та наявність від цієї взаємодії шкоди третім особам. Після відшкодування такої шкоди одним із учасників, у нього виникає право вимоги (регресу) до солідарних завдавачів шкоди. Дана позиція також викладена у відповіді на відзив (а.с. 140-141).

7.7. Як вбачається з копій матеріалів справи, Товариство з обмеженою відповідальністю "Бердичівське автотранспортне підприємство - 11837" у відзиві на позов заперечило проти позовних вимог у справі, вважає їх безпідставними. (а.с. 117-119).

7.7.1. Вказує, зокрема, що положення ч.1 ст.1191 ЦК України, на яку посилається позивач, передбачають право особи, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, зворотної вимоги (регресу) саме до винної особи. Згідно з вироком Житомирського районного суду від 02.11.2017, винним у дорожньо-транспортній пригоді, яка мала місце 16.11.2016 на автодорозі "Житомир-Могилів-Подільський", визнано водія транспортного засобу, належного ТОВ "Компанія Янг". В результаті вказаної аварії потерпілим завдано шкоди, яку відшкодовано позивачем як володільцем джерела підвищеної небезпеки.

7.7.2. Наголосив, що жодного доказу, який би свідчив про наявність причинного зв`язку між допущеним порушенням Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту водієм Товариства з обмеженою відповідальністю "Бердичівське АТП-11837", та шкодою, заподіяною в результаті дорожньо-транспортної пригоди, не встановлено, як і не встановлено протиправності діяння нині покійного водія автобуса АТП, навпаки, заподіювачем шкоди визнано водія Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Янг".

7.8. Також, позивач надав додаткові пояснення щодо окремого питання (а.с.142-143), які були долучені судом до матеріалів справи в порядку ч.5 ст.161 Господарського процесуального кодексу України, в яких позивач зауважив, що відповідно до договору, укладеного з Дочірнім підприємством "Житомирський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" як підрядником, останній зобов`язаний був виконувати роботи з поточного ремонту та експлуатаційного утримання автомобільних доріг загального користування місцевого значення у т.ч. ділянки дороги, де трапилась дорожньо-транспортна пригода.

7.8.1. Позивач вважає, що відповідно до умов договору, діючого на момент дорожньо-транспортної пригоди, виключно підрядник Дочірнє підприємство "Житомирський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" відповідав за належне утримання доріг, забезпечення умов безпеки руху, тому несе повну майнову та іншу юридичну відповідальність у частині відшкодування шкоди та компенсації витрат власника транспортних засобів, якщо дорожньо-транспортна пригода сталася з причини незадовільного експлуатаційного утримання доріг.

Посилаючись на визначення ч.1 ст.1187 Цивільного кодексу України, позивач зазначає, що, оскільки вказана норма не містить вичерпного переліку видів джерел підвищеної небезпеки (видів підвищеної небезпечної діяльності), суд, беручи до уваги особливі властивості предметів, речовин або інших об`єктів, що використовуються в процесі діяльності, має право визнати джерелом підвищеної небезпеки також і іншу діяльність.

До цих особливих властивостей слід відносити створення підвищеної ймовірності завдання шкоди через неможливість повного контролю за ним з боку людей.

Цивільно-правова відповідальність за шкоду, завдану діяльністю, що є джерелом підвищеної небезпеки, настає у разі її цілеспрямованості (наприклад, використання хімічних речовин за їх цільовим призначенням), а також при мимовільному проявленні шкідливих властивостей об`єктів, що використовуються в цій діяльності.

7.8.2. В свою чергу Дочірнє підприємство "Житомирський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України", при розгляді справи подало заяву №281 від 28.05.2020, відповідно до якої останній просить матеріали справи №906/1168/19 передати Господарському суду Житомирської області у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи №906/1318/19.

7.8.3. Заяву мотивовано тим, що в постанові Великої палати Верховного Суду від 15.01.2020 у справі №607/6254/15-ц викладено правовий висновок про те, що розгляд всіх майнових спорів стороною яких є боржник у справі про банкрутство, повинен відбуватися саме і виключно господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи.

7.9. За результатами розгляду позовних вимог, місцевим господарським судом прийнято рішення, яким в частині майнових вимог до Дочірнього підприємства "Житомирський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (щодо стягнення 210000,00 грн) передано до Господарського суду Житомирської області для їх розгляду в межах справи №906/1318/19 про банкрутство Дочірнього підприємства "Житомирський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України".

7.10. У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Янг" в частині вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю "Бердичівське автотранспортне підприємство -11837" про стягнення 210000,00 грн відмовлено з підстав, наведених у пункті 2.1.-2.3. цієї постанови.

8. Висновок апеляційного суду за результатами розгляду скарги, відхилення доводів апелянта.

8.1. Оцінивши в сукупності матеріали справи, проаналізувавши вимоги чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, врахувавши доводи і обґрунтування апеляційної скарги, Північно-західний апеляційний господарський суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції у даній справі без змін, виходячи з наступного.

8.2. Згідно ст. 11 Цивільного кодексу України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства.

8.3. У відповідності до ст.1187 ЦК України, що встановлює відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, передбачає, зокрема, в ч.1, 2, 5:

8.3.1. Джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

8.3.2. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

8.3.5. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

8.4. Відповідно до ст. 1188 Цивільного кодексу України відшкодування шкоди, завданої внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки наступним чином:

8.4.1. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме:

1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою;

2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується;

3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

8.4.2. Якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобов`язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини.

8.5. Статтею 1190 Цивільного кодексу України, особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим. За заявою потерпілого суд може визначити відповідальність осіб, які спільно завдали шкоди, у частці відповідно до ступеня їхньої вини.

8.6. Частиною 1 ст.1172 Цивільного кодексу України визначено, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

8.7. Відповідно до ч.1 ст.1191 Цивільного кодексу України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

8.8. Статтею 543 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов`язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників.

Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі.

Солідарний боржник не має права висувати проти вимоги кредитора заперечення, що ґрунтуються на таких відносинах решти солідарних боржників з кредитором, у яких цей боржник не бере участі.

Виконання солідарного обов`язку у повному обсязі одним із боржників припиняє обов`язок решти солідарних боржників перед кредитором.

Ліквідація солідарного боржника - юридичної особи, смерть солідарного боржника - фізичної особи не припиняють обов`язку решти солідарних боржників перед кредитором та не змінюють його обсягу та умов виконання.

8.9. У відповідності до ст.544 Цивільного кодексу України встановлено право боржника, який виконав солідарний обов`язок, на зворотну вимогу, а саме: боржник, який виконав солідарний обов`язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього. Якщо один із солідарних боржників не сплатив частку, належну солідарному боржникові, який у повному обсязі виконав солідарний обов`язок, несплачене припадає на кожного з решти солідарних боржників у рівній частці.

8.10. Наголошуючи на тому, що вимоги у даній справі стосуються регресу в частині відшкодованої шкоди іншим особам (потерпілим внаслідок дорожньо-транспортної пригоди), та ґрунтуються на ч.2 ст.1188 Цивільного кодексу України, за диспозицією якої вина власників джерел підвищеної небезпеки як підстава для відшкодування не вимагається, Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія Янг", водночас, стверджує, що ТОВ "Бердичівське автотранспортне підприємство-11837" є учасником деліктного зобов`язання та як один із заподіювачів шкоди має нести солідарну відповідальність за неї перед третіми особами.

8.11. Як вбачається з правової позиції, яка міститься у постанові Верховного Суду України від 06.11.2013 у справі №6-108цс13 у разі завдання шкоди внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки їх власникам (володільцям) питання про відшкодування шкоди вирішується за принципом вини (ч. 1 ст. 1188 Цивільного кодексу України). У випадках завдання шкоди внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки іншим особам застосовується положення ч. 2 ст.1188 Цивільного кодексу України.

8.12. Відповідно, особи, які спільно завдали шкоди, тобто завдали неподільної шкоди взаємопов`язаними, сукупними діями, або діями з єдністю наміру, несуть солідарну відповідальність перед потерпілими (статті 543, 1190 Цивільного кодексу України). У такому самому порядку відповідають особи, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, за шкоду, завдану внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки іншим особам.

8.13. Водночас, в питанні застосування положень ст.1188 Цивільного кодексу України, суд враховує, що дорожньо-транспортна пригода сталася за участю транспортних засобів позивача і відповідача, під кермуванням їх працівників.

8.13.1. При цьому, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди загинув водій Товариства з обмеженою відповідальністю "Бердичівське автотранспортне підприємство-11837", відтак у відносинах з кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини, у даному випадку, за п.1 ч.1 ст.1188 Цивільного кодексу України, оскільки вироком Житомирського районного суду Житомирської області від 02.11.2017 у справі №278/224/17 встановлено єдину винну особу у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди - водія транспортного засобу Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Янг" та працівника останнього.

8.13.2. Зазначення у вироку суду про наявність у т.ч. супутньої причини даної дорожньо-транспортної пригоди - невідповідність фактичного дорожнього покриття на місці дорожньо-транспортної пригоди встановленим нормам і стандартам не входить до предмету дослідження у даній справі наразі, у зв`язку з передачею вимоги до Дочірнього підприємства "Житомирський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "ДАК "Автомобільні дороги України" для розгляду судом в межах справи про банкрутство останнього.

8.13.3. Встановлення у вироку порушення водієм АТП п.4, 6 ст.148 Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту щодо провезення пасажирів поза квитками жодним чином не встановлює навіть часткову вину водія відповідача у дорожньо-транспортній пригоді.

8.13.4. Посилання позивача на рух автобуса зі значною швидкістю судом не приймаються до уваги, оскільки, по-перше, порушення правил безпеки дорожнього руху не знайшли свого документального підтвердження ні у вироку, ні з дослідження матеріалів кримінального провадження, ні зібраними у даній справі доказами; по-друге, судом не встановлено будь-яких винних дій водія АТП щодо скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

8.14. Як уже зазначалось, згідно з ч.1 ст.1172 Цивільного кодексу України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

8.15. З аналізу змісту глави 82 Цивільного кодексу України вбачається, що законодавець розрізняє поняття "особа, яка завдала шкоду" та "особа, яка відповідає за шкоду". За наявності вини особи, яка завдала шкоду, особа, яка є відповідальною за шкоду, на підставі ч.1 ст.1191 Цивільного кодексу України набуває права зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Така конструкція цивільно-правової відповідальності надає потерпілому можливість більш ефективно та оперативно захистити свої права та інтереси.

8.16. Аналіз положень ст.ст. 1166, 1167, 1187, 1188 Цивільного кодексу України свідчить про встановлення в цивільному праві України змішаної системи деліктів, до якої входить по-перше, правило генерального делікту, відповідно до якого будь-яка шкода, завдана потерпілому неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, по-друге, правило спеціальних деліктів, яке передбачає особливості відшкодування шкоди, завданої у певних спеціально обумовлених у законодавстві випадках (спеціальними суб`єктами, у спеціальний спосіб тощо).

8.16.1. Правило генерального делікту закріплено у ст.1166 Цивільного кодексу України стосовно майнової шкоди. Умовами застосування цих норм є завдання майнової шкоди неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю, наявність причинного зв`язку між цими діями (бездіяльністю) і шкодою та вина заподіювача.

8.16.2. За правилом генерального делікту відповідальність за завдання шкоди покладається на особу, яка цю шкоду завдала, тобто на безпосереднього заподіювача.

8.17. Статті 1187, 1188 Цивільного кодексу України відносяться до спеціальних деліктів, які передбачають особливості суб`єктного складу відповідальних осіб (коли обов`язок відшкодування шкоди покладається не на безпосереднього заподіювача, а на іншу вказану у законі особу - власника джерела підвищеної небезпеки) та встановлюють покладення відповідальності за завдання шкоди незалежно від вини заподіювача.

8.17.1. Так, ст.1187 Цивільного кодексу України встановлює особливого суб`єкта, відповідального за завдання шкоди джерелом підвищеної небезпеки.

8.17.2 Згідно з ч.2 ст.1187 Цивільного кодексу України таким суб`єктом є особа, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Не є таким суб`єктом і не несе відповідальності перед потерпілим за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків. Зазначений висновок узгоджується і з нормою ч.1 ст.1172 Цивільного кодексу України та ч.2 ст.1187 Цивільного кодексу України.

8.17.3. Положення ч.1 ст.1188 Цивільного кодексу України про застосування принципу вини у разі завдання шкоди внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки не скасовує попереднього правила про відповідальність саме власника (володільця) джерела підвищеної небезпеки (ч.2 ст.1187 Цивільного кодексу України). В такому випадку, обов`язок по відшкодуванню шкоди покладається на того власника (володільця) джерела підвищеної небезпеки, з вини водія якого завдана шкода, а не безпосередньо на винного водія.

8.18. Враховуючи вище викладене, аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку про те, що шкода, завдана внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з вини водія, який на відповідній правовій підставі керував автомобілем, що належить роботодавцю, відшкодовується саме власником цього джерела підвищеної небезпеки, що й мало місце у даному випадку, на підставі вироку суду та за наслідками розгляду цивільних справ за позовами потерпілих.

8.19. Таким чином, положення ст.ст. 1187, 1188 Цивільного кодексу України є спеціальними по відношенню до ст.1166 Цивільного кодексу України, у зв`язку з чим перевага у застосуванні має надаватися спеціальним нормам.

8.20. Інших доказів в обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянтом не наведено.

8.21. Північно-західний апеляційний господарський суд вважає, що суд першої інстанції - Господарський суд Житомирської області - ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

8.22. За таких обставин апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Янг" слід залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Житомирської області від 19.06.2020 у справі №906/1168/19 - без змін.

9. Повноваження суду апеляційної інстанції.

9.1. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

9.2. З огляду на зазначені правові положення та встановлені обставини справи суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що доводи, викладені апелянтом у апеляційній скарзі є необґрунтованими, у зв`язку з чим відсутні підстави для скасування оскаржуваного рішення.

9.3. У відповідності до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

10. Розподіл судових витрат.

10.1. Як вбачається із матеріалів справи, Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія Янг" за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Житомирської області, ухваленого 19.06.2020 справі № 906/1168/19 сплатило платіжним дорученням №329 від 09.07.2020 судовий збір у сумі 4725,00 грн. - в порядку та розмірі, визначеному Законом України "Про судовий збір".

10.2. За змістом статті 129 ГПК України за результатами розгляду апеляційної скарги здійснюється розподіл судових витрат.

10.3. Витрати по сплаті судового збору за розгляд апеляційної скарги покладаються на апелянта.

11. Проголошення рішення та виготовлення повного тексту.

11.1. За результатами розгляду апеляційної скарги Північно-західним апеляційним господарським судом після виходу із нарадчої кімнати проголошено вступну та резолютивну частину процесуального рішення в порядку статті 283 ГПК України.

11.2. Судом апеляційної інстанції роз`яснено сторонам, що враховуючи складність справи, як виняткового випадку, та враховуючи участь судді у інших справах, що впливає на навантаженість, складання повної постанови у даній справі буде відкладено на строк не більше 10 днів із дня закінчення розгляду справи на підставі частини 6 статті 233 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Янг" від 23.07.20р. залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Житомирської області від 19 червня 2020 року у справі №906/1168/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у строк та в порядку, встановленому статтями 287-289 ГПК України.

Матеріали оскарження у справі № 906/1168/19 повернути Господарському суду Житомирської області.

Повний текст постанови складений "22" жовтня 2020 р.

Головуючий суддя Юрчук М.І.

Суддя Тимошенко О.М.

Суддя Крейбух О.Г.