ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.10.2020м. ДніпроСправа № 904/4709/20

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельно-виробнича компанія "ЛАЙФ-ГРУП", м.Харків

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ОМЕГА", м.Дніпро

про стягнення 66 893,53 грн.

Суддя Красота О.І.

без участі представників сторін

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгівельно-виробнича компанія "ЛАЙФ-ГРУП" звернулося до Господарського суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ОМЕГА" і просить суд стягнути 54 933,14 грн. - основного боргу, 946,65 грн. - інфляційних витрат, 1366,41 грн. - 3% річних, 9 647,33 грн. пені та судовий збір.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням Відповідачем зобов`язань за Договором поставки №3 від 01.01.2016р. в частині оплати поставленого товару.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 31.08.2020р. відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Відповідач відзив на позов, а також докази повної оплати до суду не надав, повідомлення про вручення поштового відправлення 49 4 вручено 15.09.2020р., в зв`язку із чим, керуючись ч. 9 ст. 165 ГПК України, справа вирішується за наявними матеріалами.

Відповідно до ч.5 ст.252 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

01.01.2016р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгівельно-виробнича компанія "ЛАЙФ-ГРУП" (далі-Позивач, Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ОМЕГА" (далі-Відповідач, Покупець) укладено Договір поставки №3 (а.с.14-21).

Відповідно до п.1.1 Договору, Постачальник зобов`язався в обумовлений даним Договором строк поставити і передати у власність, а Покупець прийняти та оплатити товар, відповідно до умов цього Договору.

Згідно п.3.1. Договору, передача (здача-приймання) товару здійснюється згідно з товарною накладною Постачальника. Перехід права власності та ризиків на товар здійснюється в момент отримання Покупцем товару та підписання товарних накладних.

Пунктом п.4.3-4.3.1 Договору визначено, Покупець здійснює оплату за товар таким чином:

пп. 4.3.1 Договору (в редакції Додаткової угоди від 22.09.2016р.) (а.с.29-30) через 40 календарних днів від дати прийняття до оплати видаткової накладної в Центрі обробки накладних, розташованого за адресою: м.Дніпро, пр.О.Поля, буд.104-А.

Постачальник зобов`язаний надати протягом 5-ти робочих днів з моменту фактичної здачі товару до підрозділу Покупця наступні документи:

- видаткову накладну з цінами на товар в 2-х примірниках;

- копію транспортної накладної, що підтверджує приймання товару, з обов`язковою наявністю:

- відбитка штампа підрозділу (Магазин / ЦС) Покупця;

- дати прийняття товару:

- підписи особи, яка прийняла товар, його ПІБ та посада;

- стікера з унікальним штрих-кодом;

Для Постачальника підтвердженням про прийняття зазначених вище документів, є підписаний реєстр, який формує оператор в Центрі обробки накладних.

Термін перевірки документів бухгалтером Покупця - 3 робочих дня від надходження до Центру обробки накладних.

У разі надання зазначених коректних документів в вище термін, датою прийому до оплати видаткової накладної вважається дата фактичної товару Покупцеві. Електронне повідомлення про присвоєння накладної статусу «До оплати» «Відхилено з розбіжностями» Постачальник отримує на адресу електронної пошти щодня.

Якщо Постачальник не надасть вищезазначені документи протягом 5-ти робочих днів або надасть документи, оформлені неналежним чином, то Покупець має право призупинити оплату на суму не наданих документів до моменту їх надання. В такому випадку, датою прийому видаткової накладної до оплати буде дата надання в центр обробки накладних повного комплекту належним чином оформлених документів.

21.06.2019р. Позивач поставив Відповідачу товар на загальну суму 221 167,80 грн., що підтверджується видатковою накладною № 273 від 21.06.2019р. (а.с. 31) залишок заборгованості за якою (як вказує Позивач) на час звернення до суду знаходиться в сумі 16 064,30 грн.

27.06.2019 Позивач поставив Відповідачу товар на загальну суму 540,00 грн., що підтверджується видатковою накладною №283 від 27.06.2019р.;

- 27.09.2019 Позивач поставив Відповідачу товар на загальну суму 33 314,04 грн., що підтверджується видатковою накладною №469 від 27.09.2019р.;

- 04.10.2019 Позивач поставив Відповідачу товар на загальну суму 5 014,80 грн., що підтверджується видатковою накладною №478 від 04.10.2019р.;

Товар був прийнятий Покупцем без жодних зауважень, у тому числі без зауважень до кількості, якості та асортименту товару; також жодних претензій щодо невиконання чи неналежного виконання Постачальником умов Договору від Покупця не надходило.

Між Позивачем та Відповідачем підписані акти звірки взаємних розрахунків за липень 2019 року, листопад 2019 року, грудень 2019 року, за січень - липень 2020 року (а.с.35-38).

Згідно з актом взаємних розрахунків за період січень - липень 2020 року станом на 31.07.2020 року заборгованість Відповідача перед Позивачем складає 54 933,14 грн.

Відповідачем суму заборгованості у розмірі 54 933,14 грн. не оплачено, що і є причиною виникнення спору.

Приймаючи рішення господарський суд виходив з наступного.

Частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частиною 1 статті 265 Господарського кодексу України передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 1 статті 712 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до частини 1 статті 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Господарське зобов`язання виникає, зокрема із господарського договору (стаття 174 Господарського кодексу України).

Статтями 525 та 526 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова вiд зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином вiдповiдно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (стаття 530 Цивільного кодексу України).

Відповідно до пункту 5.6. Договору поставки, строк оплати поставленого товару є таким, що настав.

Станом на час розгляду справи доказів сплати заборгованості у повному обсязі від представників сторін не надійшло.

З урахуванням викладеного, господарський суд дійшов висновку, що позовна вимога Позивача щодо стягнення з Відповідача заборгованості у розмірі 54 933,14 грн. підлягає задоволенню.

Відповідно до положень ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно з ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання. У разі, якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність.

Відповідно до ч. 1. ст. 216 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

У сфері господарювання, згідно з ч. 2 ст. 217 та ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, застосовуються господарські санкції, зокрема, штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п. 6.10. Договору, у разі несвоєчасного або не повного перерахування грошових коштів у відповідності до п.4.3 Договору, Покупець сплачує Постачальникові пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, дійсної в період нарахування пені, від простроченої суми за кожен день прострочки.

У зв`язку з несвоєчасним виконанням Відповідачем своїх зобов`язань щодо оплати поставленого товару, Позивачем останньому нараховано пеню у розмірі 9 647,33 грн. за загальний період з 01.09.2019р. по 18.08.2020р.

Перевіривши правильність розрахунку пені, суд зазначає, що вказаний розрахунок Позивачем зроблено не вірно, однак він є меншим ніж сума, яка розрахована судом та відповідно підлягає задоволенню в редакції Позивача.

У зв`язку з простроченням виконання грошового зобов`язання Позивачем нараховано 3% річних за загальний період прострочення з 01.09.2019р. по 18.08.2020р. у сумі 1366,41грн.

Перевіривши розрахунок 3% річних у сумі 1 366,41 грн., судом встановлено, що вказаний розрахунок Позивачем зроблено не вірно, однак він є меншим ніж сума, яка розрахована судом, тому вказана вимога повинна бути задоволена саме в сумі вимог Позивача у розмірі 1 366,41 грн.

Також, Позивачем нараховано Відповідачу інфляційні витрати в сумі 946,65 грн. за період з вересень 2019р. по липень 2020р.

Перевіривши розрахунок інфляційних втрат у сумі 946,65 грн., судом встановлено, що вказаний розрахунок Позивачем зроблено не вірно, після перерахунку судом вказаних вимог сума є більшою ніж вказана Позивачем, тому вказану вимогу суд задовольняє в повному обсязі в редакції Позивача.

Відповідач не скористався своїм правом на захист, не надав відзив на позов та заперечень щодо позовних вимог.

З огляду на викладене, позовні вимоги Позивача підлягають задоволенню повністю зі стягненням з Відповідача 54 933,14 грн. - основного боргу, 946,65 грн. - інфляційних витрат, 1 366,41 грн. - 3% річних, 9 647,33 грн. пені.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст.193, 216, 217, 230, 265 Господарського Кодексу України, ст. ст. 509, 525-526, 530, 549, 610- 612, 692, 712 Цивільного кодексу України, ст. ст. 123, 129, 232, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ОМЕГА", (49041, м.Дніпро, вул.Панікахи, буд.15, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельно-виробнича компанія "ЛАЙФ-ГРУП", (61027, м.Харків, вул.Кричевського, буд.37, ) 54 933,14 грн. - основного боргу, 946,65 грн. - інфляційних витрат, 1 366,41 грн. - 3% річних, 9 647,33 грн. пені та судовий збір у сумі 2 102,00 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області протягом 20 днів з дня його оголошення.

Суддя О.І. Красота

Повне рішення складено

26.10.2020р.