УХВАЛА

м. Київ

22.10.2020Справа № 910/13221/20
Господарський суд міста Києва у складі судді Андреїшиної І.О., розглянувши матеріали позовної заяви Спільного українсько-естонського підприємства у формі Товариства з обмеженою відповідальністю "Оптіма-Фарм, ЛТД" (01103, м. Київ, вул. Кіквідзе, )

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сандоз Україна" (04073, м. Київ, проспект Степана Бандери, буд. 28-А, літ. Г, )

про стягнення 1 570, 00грн,

ВСТАНОВИВ:

Спільне українсько-естонське підприємство у формі Товариства з обмеженою відповідальністю "Оптіма-Фарм, ЛТД" звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сандоз Україна" про стягнення 1 570, 00 грн за договором поставки № 01-2018 від 26.07.2018.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.09.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та встановлено процесуальні строки для подання пояснень по суті спору.

20.10.2020 через відділ діловодства суду через канцелярію суду від позивача надійшла заява про відмову від позову.

Розглянувши заяву Спільного українсько-естонського підприємства у формі Товариства з обмеженою відповідальністю "Оптіма-Фарм, ЛТД" про відмову від позову, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) - на будь-якій стадії судового процесу.

Частиною 1 ст. 191 ГПК України передбачено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Дослідивши матеріали справи та подані заяви про відмову від позову, суд дійшов висновку, що відмова Спільного українсько-естонського підприємства у формі Товариства з обмеженою відповідальністю "Оптіма-Фарм, ЛТД" від позовних вимог не суперечить законодавству України та не порушує права інших осіб. Зокрема, судом встановлено, що від імені позивача, заява про відмову від позову від 19.10.2020 підписана представником Спільного українсько-естонського підприємства у формі Товариства з обмеженою відповідальністю "Оптіма-Фарм, ЛТД" - Суховерно О.В., повноваження якого підтверджено договором про надання правової допомоги та ордером серії КС № 428793.

Водночас, зі змісту поданої 20.10.2020 до канцелярії суду заяви про відмову від позову вбачається, що наслідки відмови від позову, передбачені ст. 231 ГПК України, позивачу відомі та зрозумілі.

За таких обставин, заява Спільного українсько-естонського підприємства у формі Товариства з обмеженою відповідальністю "Оптіма-Фарм, ЛТД" про відмову від позову до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сандоз Україна" про стягнення 1 570, 00грн підлягає прийняттю судом.

Згідно приписів ч. 3 ст. 191 ГПК України, у разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 231 ГПК України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом.

У зв`язку з тим, що позивач з власної ініціативи у письмових заявах відмовився від позову і відмова прийнята господарським судом, провадження у справі підлягає закриттю.

Частиною 4 статті 231 ГПК України встановлено, що про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Згідно пункту 5 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір", сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Разом з тим, положеннями частини 3 статті 7 Закону "Про судовий збір" визначено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Вказані норми законодавства кореспондуються з приписами статті 130 ГПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 252 ГПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Судом встановлено, що розгляд справи по суті розпочато 09.10.2020, а заява позивача про відмову від позову подана до суду 20.10.2020, тобто після початку розгляду справи по суті, тому підстави для повернення позивачу судового збору з Державного бюджету України, сплаченого за подання даного позову, відсутні.

Керуючись ст.ст. 231, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Прийняти відмову Спільного українсько-естонського підприємства у формі Товариства з обмеженою відповідальністю "Оптіма-Фарм, ЛТД" від позову.

2. Провадження у справі за позовом Спільного українсько-естонського підприємства у формі Товариства з обмеженою відповідальністю "Оптіма-Фарм, ЛТД" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сандоз Україна" про стягнення 1 570, 00грн - закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів в порядку, передбаченому ст.ст. 253-259, з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 розділу XI "Перехідні положення".

Дата підписання ухвали 22.10.2020

Суддя І.О. Андреїшина