ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"13" жовтня 2020 р. м. Київ Справа № 911/1453/20
Господарський суд Київської області у складі судді Колесника Р.М., за участю секретаря судового засідання Ступаченко С.О., розглянувши заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Грівас-Україна» та товариства з обмеженою відповідальністю «Маг Констракшн» про відшкодування витрат понесених на правничу допомогу у справі за позовом
про стягнення 1092417,70 гривень
за участю представників учасників справи:
від позивача: не з`явився;
від відповідача: не з`явився;
В провадженні Господарського суду Київської області перебуває справа № 911/1453/20 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Грівас-Україна» про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «Маг Констракшн» стягнення 1301155,80 гривень.
Рішенням Господарського суду Київської області від 30.09.2020 позов товариства з обмеженою відповідальністю «Грівас-Україна» задоволено частково; стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю «Маг Констракшн» на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Грівас-Україна» 302877,76 гривень основного боргу, 51508,35 гривень пені, 39935,70 гривень 20% річних, 6397,67 гривень інфляційних втрат та 6010,79 гривень судового збору; в решті позовних вимог відмовлено.

29.09.2020 на адресу суду від представника відповідача надійшла заява, в якій відповідач зазначає, що згідно платіжного доручення від 19.08.2020 № 295 ТОВ «Маг Констракшн» було сплачено гонорар за надання правової допомоги в розмірі 50000,00 гривень, яку представник відповідача просить включити до розміру судових витрат та відповідно стягнути вказану суму з ТОВ «Грівас-Україна». Також представник відповідача зазначив, що акт виконаних робіт буде наданий по завершенню розгляду справи.

Крім цього, позивачем у позовній заяві зазначено, що сума понесених ним судових витрат, які складаються, зокрема, із витрат на професійну правничу допомогу становить 78750,00 гривень.

За змістом ст. 221 Господарського процесуального кодексу України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Відповідно до п. 5. ч. 6 ст. 238 Господарського процесуального кодексу України у разі необхідності у резолютивній частині також вказується про призначення судового засідання для вирішення питання про судові витрати, дата, час і місце його проведення.

З урахуванням наведених приписів процесуального законодавства, судове засідання для вирішення питання про судові витрати позивача та відповідача призначено на 13.10.2020 та встановлено відповідачу строк для подання доказів щодо розміру, понесених ним судових витрат - протягом 5 (п`яти) днів після ухвалення рішення суду.

05.10.2020 на адресу суду від відповідача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи акту виконаних робіт від 05.10.2020 за договором про надання правової допомоги від 01.07.2020 як доказу, що підтверджує понесені судові витрати про відшкодування яких заявлено відповідачем.

12.10.2020 на адресу суду від позивача надійшло клопотання про зменшення витрат відповідача на професійну правничу допомогу. Обґрунтовуючи подане клопотання позивач вказує на те, що: відповідачем не було подано попереднього розрахунку суми судових витрат; відповідачем не подано договору на підставі якого складено акт виконаних робіт.

В судове засідання 13.10.2020 представники позивача та відповідача не з`явились.

Розглянувши в судовому засіданні заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Грівас-Україна» та товариства з обмеженою відповідальністю «Маг Констракшн» про розподіл судових витрат, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.

Частинами 1, 2 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

За змістом ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. (ч. 5 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Так, судом встановлено, що 07.04.2020 товариством з обмеженою відповідальністю «Грівас-Україна» (замовник) та ОСОБА_1 (виконавець) укладено договір про надання правничої допомоги № 12, згідно якого на умовах, передбачених цим договором, виконавець зобов`язується надати замовнику правничу допомогу, а замовник зобов`язаний сплатити виконавцю винагороду та відшкодувати (за наявності) фактичні витрати. Перелік видів правничої допомоги та умови її надання узгоджуються сторонами у відповідному дорученні, яке є невід`ємною частиною даного договору.

Приймання замовником правничої допомоги оформлюється відповідними актами. Замовник зобов`язаний підписати та повернути виконавцю акт надання правничої допомоги протягом п`яти днів з моменту його отримання. У випадку виникнення зауважень до його змісту, замовник має право оформити їх у вигляді додатка до акта, підписати його та повернути виконавцю в цей самий строк. У разі невиконання зазначеного, акт вважається узгодженим та таким що зобов`язує замовника виконати обов`язки, передбачені розділом 5 цього договору (пункт 4.7. договору).

Згідно пунктів 5.1., 5.2. договору винагорода виконавця узгоджується із замовником у відповідному дорученні. Якщо у виключних випадках сторони не визначили її у дорученні, вона визначається виконавцем у акті надання правничої допомоги, залежно від обсягу витраченого часу на надання правничої допомоги. Винагорода сплачується протягом п`яти робочих днів з моменту погодження акта згідно п. 4.7. договору, якщо інше не встановлено у дорученні.

23.04.2020 замовником та виконавцем підписано доручення № 1-С на надання правничої допомоги на підставі договору № 12 від 07.04.2020, предметом якого встановлено супровід судового спору із ТОВ «Маг констракшн» в Господарському суді Київської області, Північному апеляційному суді, Верховному Суді відповідно до потреби без обмеження кількості судових засідань, тривалості судового процесу та обсягу підготовлених процесуальних документів та вчинених дій у спорі про стягнення боргу за договором № 35/04-19 від 04.06.2019 (пункт 1.1.).

Згідно пунктів 2.1., 2.2. доручення винагорода за надання правничої допомоги, зазначеної у п. 1 цього доручення встановлюється у формі погодинної оплати і становить 2700 грн за годину роботи адвоката. Загальний розмір гонорару фіксується сторонами у відповідному акті, який є підставою для розрахунків.

Як вбачається з матеріалів справи, представництво ТОВ «Грівас-Україна» здійснювалось адвокатом Жуковим Дмитром Олександровичем повноваження якого підтверджуються ордером від 18.05.2020 серії АІ № 1034624, та який відповідно до свідоцтва від 17.06.2017 серія РН № 1244 має право на заняття адвокатською діяльністю.

Адвокатом Жуковим Дмитром Олександровичем та ТОВ «Грівас-Україна» 28.04.2020 підписано акт № 1 про приймання правничої допомоги на підставі договору від 07.04.2020 № 12, за яким замовник прийняв надану виконавцем на підставі доручення № 1 від 23.04.2020 правничу допомогу на загальну суму 78780,00 гривень.

Згідно наявної у матеріалах справи банківської виписки вбачається, що 28.05.2020 ТОВ «Грівас-Україна» було сплачено на користь ФОП Жукова Дмитра Олександровича 78750,00 гривень із призначенням платежу «гонорар згідно акта № 1 від 24.04.2020».

Дослідивши подані позивачем докази, суд дійшов висновку, що наявними у матеріалах справи доказами у сукупності підтверджено, що загальний розмір витрат позивача на професійну правову допомогу пов`язаних із розглядом цієї справи, які понесені позивачем становить 78750,00 гривень.

Одночасно, суд зазначає, що відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, у разі часткового задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що при звернені до суду із розглядуваним позовом позивачем до стягнення було заявлено вимоги про стягнення з відповідача 1092417,70 гривень, однак судом встановлено, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, а саме стягненню з відповідача підлягає сума в загальному розмірі 400719,48 гривень, суд дійшов висновку, що понесені позивачем витрати на правову допомогу підлягають задоволенню пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відтак, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума в розмірі 28886,98 гривень.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідачем в перебігу розгляду справи клопотань про зменшення судових витрат позивача на оплату правничої допомоги у зв`язку із розглядом цієї справи заявлено не було.

При цьому, у відзиві відповідач вказував на те, що позивачем не подано належних доказів на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу, коли як з наданої позивачем банківської виписки вбачається, що останнім перерахування коштів за надані послуги адвоката здійснено на користь ФОП Жуков Дмитро Олександрович, а не адвокату як самозайнятій особі, а відтак сплачені грошові кошти на рахунок фізичної особи-підприємця не можуть підтверджувати понесення позивачем витрат на правову допомогу.

Відносно доводів відповідача в цій частині, суд зазначає, що відповідно до статті 13 Закону «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокат, який здійснює адвокатську діяльність індивідуально є самозайнятою особою.

Згідно із підпункту 14.1.226 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України самозайнята особа - платник податку, який є фізичною особою - підприємцем або провадить незалежну професійну діяльність за умови, що така особа не є працівником в межах такої підприємницької чи незалежної професійної діяльності. Незалежна професійна діяльність - участь фізичної особи у науковій, літературній, артистичній, художній, освітній або викладацькій діяльності, діяльність лікарів, приватних нотаріусів, приватних виконавців, адвокатів, арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), аудиторів, бухгалтерів, оцінщиків, інженерів чи архітекторів, особи, зайнятої релігійною (місіонерською) діяльністю, іншою подібною діяльністю за умови, що така особа не є працівником або фізичною особою - підприємцем (за виключенням випадку, передбаченого пунктом 65.9 статті 65 цього Кодексу) та використовує найману працю не більш як чотирьох фізичних осіб.

Як вже встановлено судом, згідно свідоцтва про право заняття адвокатською діяльністю від 18.05.2020 серії АІ № 1034624 Жуков Дмитро Олександрович має право на заняття адвокатською діяльністю.

Тобто, адвокат Жуков Дмитро Олександрович є самозайнятою особою, який отримав грошові кошти за надану професійну правничу допомогу на підставі укладеного з позивачем договору, а тому відповідно до ст. 13 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокат, який здійснює адвокатську діяльність індивідуально, є самозайнятою особою і здійснює свою діяльність, зокрема, і через організаційно-правову форму підприємницької діяльності як фізична особа-підприємець, відтак доводи відповідача в цій частині є необґрунтованими.

Щодо заявлених товариством з обмеженою відповідальністю «Маг Констракшн» до стягнення з позивача понесених витрат на правову допомогу в розмірі 50000 гривень, суд приходить до наступних висновків.

Пунктом 1 частини 1 статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що адвокат - це фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги (ч. 1 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Згідно зі ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Тобто, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, необхідно виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами ст.30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом, зокрема, у постановах від 14.05.2019 у справі № 922/576/18, від 29.05.2019 у справі № 910/10483/18, від 25.06.2019 у справі № 916/1340/18.

Однак, на підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу відповідачем не представлено суду відповідних доказів, зокрема договору про надання професійної правничої допомоги, а тому у суду відсутня можливість встановити чи було дотримано сторонами всіх умов договору та яка сума підлягає компенсації.

З огляду на викладене вище, враховуючи, що розмір витрат відповідача на правничу допомогу документально не підтверджений, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви відповідача.

Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку про прийняття додаткового рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача 28886,98 гривень витрат на професійну правничу допомогу, а в задоволенні заяви відповідача відмовити.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 73, 76, 77, 80, 86, 123, 126, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Грівас-Україна» задовольнити частково.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Маг Констракшн» (07400, Київська обл., місто Бровари, бульвар Незалежності, будинок 53, офіс 307, код 42066823) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Грівас-Україна» (16600, Чернігівська обл., місто Ніжин, вулиця Носівський шлях, будинок 52, код 41135424) 28886,98 гривень витрат на професійну правничу допомогу.

3. Наказ видати після набрання додатковим рішенням законної сили.

4. У задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Маг Констракшн» відмовити.

Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення у відповідності до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 частини 1 Розділу XI «Перехідні положення».

Повний текст додаткового рішення складено та підписано 21.10.2020.

Суддя Р.М. Колесник