ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" жовтня 2020 р.м. ХарківСправа № 922/1054/20

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Погорелової О.В

при секретарі судового засідання Федоровій К.О.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Східагрохім", м. Харків
до Фермерського господарства "Мурафське", с. Мурафа
про та за зустрічним позовом до про стягнення 2549418,02 грн. Фермерського господарства "Мурафське", с. Мурафа Товариства з обмеженою відповідальністю "Східагрохім", м. Харків визнання недійсним та розірвання договору
за участю представників учасників справи:

позивача по первісному позову (відповідач за зустрічним позовом) - Бойко Д.В.

відповідача по первісному позову (позивач за зустрічним позовом) - Ус, М.В., Захаров Н.В.,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Східагрохім", звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до відповідача - Фермерського господарства "Мурафське", в якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь 2549418,02 грн., в тому числі: основний борг у сумі 1197723,03 грн., проценти за користування товарним кредитом в сумі 350582,99 грн., штрафи в сумі 856485,63 грн., пеню у розмірі 124354,98 грн. та три проценти річних в сумі 20271,39 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань по договору постачання №7Ч-1102 від 11.02.2019 щодо повної та своєчасної оплати поставленого товару.

Ухвалою суду від 13.04.2020 позовна заява була прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено про розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

06.05.2020 до суду від відповідача - Фермерського господарства "Мурафське" надійшла зустрічна позовна заява до Товариства з обмеженою відповідальністю "Східагрохім", в якій позивач за зустрічним позовом просить суд визнати недійсним договір постачання №7Ч-1102 від 11.02.2019, укладений між ТОВ "Східагрохім" та ФГ "Мурафське"; розірвати договір постачання №7Ч-1102 від 11.02.2019, укладений між ТОВ "Східагрохім" та ФГ "Мурафське".

Ухвалою суду від 26.05.2020 зустрічний позов був прийнятий судом, об`єднаний в одне провадження для спільного розгляду з первісним позовом.

Рух справи висвітлено у відповідних ухвалах суду.

У судовому засіданні 23.10.2020 представник позивача по первісному позову, підтримав первісний позов у повному обсязі та просив суд його задовольнити. Проти зустрічного позову заперечував та просив суд відмовити в його задоволенні з огляду на його безпідставність та необґрунтованість.

Присутні у судовому засіданні 23.10.2020 представники відповідача по первісному позову проти первісного позову заперечували та просили суд відмовити в його задоволенні. Зустрічний позов підтримали та просили суд його задовольнити.

Матеріали справи свідчать про те, що судом було створено всім учасникам судового процесу належні умови для доведення останніми своїх правових позицій, надання ними доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своїх вимог та заперечень та надано достатньо часу для підготовки до судового засідання тощо. Окрім того, судом було вжито всіх заходів, в межах визначених чинним законодавством повноважень, щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються первісні та зустрічні позовні вимоги та заперечення проти них, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками справи докази, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

11.02.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю Східагрохім (надалі Позивач, Продавець) та Фермерським господарством Мурафське (надалі Відповідач, Покупець) було укладено Договір постачання №7Ч-1102 (надалі Договір).

Відповідно до п. 1.1. Договору, у строки, зумовлені цим Договором Продавець зобов`язався поставити та передати у власність Покупця насіннєвий матеріал та/або хімічні засоби захисту рослин, мікродобрива, міндобрива, стимулятори росту рослин, а Покупець зобов`язався прийняти товар та сплатити його вартість відповідно до умов Договору, додаткових угод та Специфікацій до нього.

Відповідно до п. 2.1. Договору, найменування (асортимент) товару, його кількість та ціна вказується у Специфікаціях до Договору, які є його невід`ємними частинами, а за умовами п. 2.2. Договору, кожна окрема специфікація регулює окрему поставку товару.

Відповідно до п. 5.1. Договору, умови оплати відповідної партії товару, порядок та строки здійснення платежів зазначаються у специфікаціях до Договору. Якщо в Специфікації не вказано дату (строк) оплати Товару, то такий товар сплачується Покупцем за 10 (десть) днів до граничної дати його поставки. Якщо між Сторонами фактично відбулася поставка товару по накладній, але на такий товар не була підписана специфікація і він попередньо не був оплачений Покупцем, то такий товар оплачується Покупцем у день його отримання від Продавця (перевізника).

При цьому, за приписами п. 6.1. Договору, поставлений Покупцю товар на умовах його оплати з відстроченням або розстроченням платежу (тобто з оплатою після його поставки) сторони вважають товаром, що поставлений на умовах товарного кредиту. Розмір товарного кредиту становить ціна отриманого та неоплаченого Покупцем товару. Строк користування товарним кредитом становить період з дати отримання товару Покупцем до дати його оплати згідно з Специфікацією. Процентна ставка за товарним кредитом становить 24% річних, якщо інший розмір процентної ставки не встановлений в Специфікації, Покупець самостійно розраховує проценти за товарним кредитом і сплачує їх у день оплати товару. Сума процентів за користування товарним кредитом індексації не підлягає.

Відповідно до п. 6.4. Договору, якщо у Специфікації зазначено, що проценти за товарним кредитом по ній не нараховуються або умови Договору про товарний кредит на неї не поширюються, то проценти за здійснення (розстрочення) оплати товару не нараховуються та не сплачуються.

Як вказує позивач, на виконання умов вказаного Договору Позивач належним чином виконував свої зобов`язання з поставки товарів Відповідачу, що підтверджується наступним.

11.02.2019 між сторонами була підписана Специфікація №1 до Договору, згідно якої сторони погодили поставку Позивачем Відповідачу насіння соняшнику P63LE113 загальною вартістю 469 732,50 грн. Позивач належним чином виконав свої зобов`язання з поставки товарів, що підтверджується: видатковою накладною №6 від 22.02.2019. на загальну суму 237 997,80 грн. та товарно-транспортною накладною №Р6 від 22.02.2019 до неї; видатковою накладною №7 від 22.02.2019 на загальну суму 231 734,70 грн. та товарно-транспортною накладною №Р7 від 22.02.2019 до неї. За умовами вказаної Специфікації №1, Відповідач зобов`язався оплатити поставлені товари наступними частинами: 20% вартості товару в розмірі 93 946,50 грн. у строк до 13.02.2019; 80% вартості товару в розмірі 375 786,00 грн. у строк до 01.10.2019. На підставі здійсненої поставки Позивач виставив Відповідачу рахунок на оплату №28 від 11.02.2019. Відповідач виконав свої зобов`язання з оплати поставлених товарів несвоєчасно і неповністю, сплативши Позивачу всього 247 946,50 грн. наступними частинами: платіжним дорученням №47 від 18.02.2019 на суму 93 946,50 грн.; платіжним дорученням №21 від 11.01.2020 на суму 100 000,00 грн.; платіжним дорученням №32 від 17.01.2020 на суму 10 000,00 грн.; платіжним дорученням №33 від 22.01.2020 на суму 34 000,00 грн.; платіжним дорученням №36 від 24.01.2020 на суму 10 000,00 грн. Таким чином, заборгованість Відповідача перед Позивачем за поставлені на підставі Специфікації №1 від 11.02.2019 товари склала 221 786,00 грн. Згідно з п. 3.1. Специфікації, за прострочення строків виконання грошових зобов`язань Покупець сплачує Продавцю пеню у розмірі 0,05% від простроченої суми грошового зобов`язання за кожний день прострочення, а за прострочення понад 5 (п`ять) календарних днів Покупець додатково сплачує Продавцю штраф у розмірі 50% від простроченої суми. Відповідно до п. 3.3. вказаної Специфікації, поставлений товар Покупцю на умовах його оплати Сторони вважають поставленим на умовах товарного кредиту. Строк користування товарним кредитом становить період з дати отримання товару до дати його оплати згідно Специфікації.

За Специфікацією №2 від 15.02.2019 до Договору Сторони погодили поставку Позивачем Відповідачу насіння кукурудзи Делітоп загальною вартістю 259 200,00 грн. Позивач належним чином виконав свої зобов`язання з поставки товарів, що підтверджується видатковою накладною №8 від 25.02.2019 на загальну суму 259 200,00 грн. та товарно-транспортною накладною №Р8 від 25.02.2019 до неї. На підставі здійсненої поставки Позивач виставив Відповідачу рахунок на оплату №34 від 15.02.2019. За умовами вказаної Специфікації №2, Відповідач зобов`язався оплатити поставлені товари наступними частинами: 20% вартості товару в розмірі 51 840,00 грн. у строк до 19.02.2019; 80% вартості товару в розмірі 207 360,00 грн. у строк до 01.10.2019. Відповідач виконав свої зобов`язання з оплати поставлених товарів несвоєчасно і неповністю, сплативши Позивачу всього 51 840,00 грн. платіжним дорученням №48 від 18.02.2019. Таким чином, заборгованість Відповідача перед Позивачем за товари, поставлені на підставі Специфікації №2 від 15.02.2019, склала 207 360,00 грн. Згідно з п. 3.1. Специфікації, за прострочення строків виконання грошових зобов`язань Покупець сплачує Продавцю пеню у розмірі 0,05% від простроченої суми грошового зобов`язання за кожний день прострочення, а за прострочення понад 5 (п`ять) календарних днів Покупець додатково сплачує Продавцю штраф у розмірі 50% від простроченої суми. Відповідно до п. 3.3. вказаної Специфікації, поставлений товар Покупцю на умовах його оплати Сторони вважають поставленим на умовах товарного кредиту. Строк користування товарним кредитом становить період з дати отримання товару до дати його оплати згідно Специфікації.

Згідно зі Специфікацією №3 від 18.02.2019 до Договору Сторони погодили постачання Позивачем відповідачу насіння сої Алмаз 2р. тонкої очистки загальною вартістю 325 260,00 грн. Позивач належним чином виконав свої зобов`язання з поставки, що підтверджується видатковою накладною №14 від 14.03.2019 на загальну суму 325 260,00 грн. та товарно-транспортною накладною №Р14 від 14.03.2019 до неї. На підставі здійсненої поставки Позивач виставив Відповідачу рахунок на оплату №41 від 18.02.2019.

За умовами вказаної Специфікації №3, Відповідач зобов`язався оплатити поставлені товари наступними частинами: 30% вартості товару в розмірі 97 578,00 грн. у строк до 20.02.2019; 70% вартості товару в розмірі 227 682,00 грн. у строк до 01.06.2019. Відповідач виконав свої зобов`язання з оплати поставлених товарів несвоєчасно, сплативши Позивачу всього 325 260,00 грн. наступними частинами: платіжним дорученням №65 від 27.02.2019 на суму 41 250,04 грн.; платіжним дорученням №83 від 07.03.2019 на суму 56 327,96 грн.; платіжним дорученням №169 від 24.07.2019 на суму 30 000,00 грн.; платіжним дорученням №201 від 02.08.2019 на суму 50 000,00 грн.; платіжним дорученням №217 від 06.08.2019 на суму 17 000,00 грн.; платіжним дорученням №240 від 14.08.2019 на суму 20 000,00 грн.; платіжним дорученням №286 від 10.09.2019 на суму 13 100,00 грн.; платіжним дорученням №177 від 18.10.2019 на суму 5 000,00 грн.; платіжним дорученням №414 від 29.10.2019 на суму 5 000,00 грн.; платіжним дорученням №493 від 02.12.2019 на суму 20 000,00 грн.; платіжним дорученням №507 від 04.12.2019 на суму 10 000,00 грн.; платіжним дорученням №5 від 09.01.2020 на суму 57 582,00 грн. Таким чином, Відповідач оплатив номінальну вартість поставлених товарів (без врахування процентів за користування товарним кредитом та штрафних санкцій) повністю, але несвоєчасно. Згідно з п. 3.1. Специфікації, за прострочення строків виконання грошових зобов`язань Покупець сплачує Продавцю пеню у розмірі 0,05% від простроченої суми грошового зобов`язання за кожний день прострочення, а за прострочення понад 5 (п`ять) календарних днів Покупець додатково сплачує Продавцю штраф у розмірі 50% від простроченої суми. Відповідно до п. 3.3. вказаної Специфікації, поставлений товар Покупцю на умовах його оплати Сторони вважають поставленим на умовах товарного кредиту. Строк користування товарним кредитом становить період з дати отримання товару до дати його оплати згідно Специфікації.

За Специфікацією №4 від 18.02.2019 до Договору Сторони погодили постачання Позивачем відповідачу насіння соняшнику Імерія КС та насіння соняшнику ЛГ 5661 КЛ загальною вартістю 584 150,00 грн. Позивач належним чином виконав свої зобов`язання з поставки, що підтверджується: видатковою накладною №9 від 25.02.2019 на суму 121 727,52 грн. та товарно-транспортною накладною №Р9 від 25.02.2019 до неї; видатковою накладною №27 від 26.03.2019 на суму 126 799,50 грн. та товарно-транспортною накладною №Р27 від 26.03.2019 до неї; видатковою накладною №84 від 02.05.2019 на суму 335 623,50 грн. та товарно-транспортною накладною №Р84 від 02.05.2019 до неї. На підставі здійсненої поставки за вказаною Специфікацією Позивач виставив Відповідачу рахунок на оплату №42 від 18.02.2019. За умовами вказаної Специфікації №4, Відповідач зобов`язався оплатити поставлені товари наступними частинами: 20% вартості товару в розмірі 116 830,10 грн. у строк до 20.02.2019; 80% вартості товару в розмірі 467 320,00 грн. у строк до 01.10.2019. Відповідач виконав свої зобов`язання з оплати поставлених товарів несвоєчасно і неповністю, сплативши Позивачу всього 116 830,10 грн. платіжним дорученням №56 від 21.02.2019. Таким чином, заборгованість Відповідача перед Позивачем за поставлені на підставі Специфікації №4 від 15.02.2019 товари склала 467 320,42 грн. Згідно з п. 3.1. Специфікації, за прострочення строків виконання грошових зобов`язань Покупець сплачує Продавцю пеню у розмірі 0,05% від простроченої суми грошового зобов`язання за кожний день прострочення, а за прострочення понад 5 (п`ять) календарних днів Покупець додатково сплачує Продавцю штраф у розмірі 50% від простроченої суми. Відповідно до п. 3.3. вказаної Специфікації, поставлений товар Покупцю на умовах його оплати Сторони вважають поставленим на умовах товарного кредиту. Строк користування товарним кредитом становить період з дати отримання товару до дати його оплати згідно Специфікації.

Відповідно до Специфікації №5 від 12.04.2019 до Договору Сторони погодили постачання Позивачем Відповідачу засобів Дисулам, Карбезим та Мілафорт загальною вартістю 76 957,80 грн. Позивач належним чином виконав свої зобов`язання з поставки, що підтверджується видатковою накладною №72 від 26.04.2019 та товарно-транспортною накладною №72Р від 26.04.2019 до неї. За Специфікацією №5/1 від 12.04.2019 до Договору Сторони погодили постачання Позивачем Відповідачу засобів Дисулам та Флутривіт загальною вартістю 72 038,70 грн. Позивач належним чином виконав свої зобов`язання з поставки, що підтверджується видатковою накладною №85 від 26.04.2019 та товарно-транспортною накладною №85Р від 26.04.2019 до неї. За Специфікацією №5/2 від 12.04.2019 до Договору Сторони погодили постачання Позивачем Відповідачу засобів Карбезим та Агропав Екстра загальною вартістю 49 736,10 грн. Позивач також належним чином виконав свої зобов`язання з поставки, що підтверджується видатковою накладною №86 від 02.05.2019 та товарно-транспортною накладною №86Р від 26.04.2019 до неї. Таким чином, всього за Специфікаціями №5, №5/1 та №5/2 від 12.04.2019 Позивач поставив Відповідачу товари загальною вартістю 198 732,60 грн. На підставі здійснених поставок за вказаними Специфікаціями №5, 5/1 та 5/2 Позивач виставив Відповідачу рахунок на оплату №82 від 12.04.2019. Згідно з умовами вказаних Специфікацій №5, №5/1 та №5/2 Відповідач зобов`язався оплатити вартість товарів за ними наступними частинами: 30% вартості товарів у розмірі 59 619,78 грн. у строк до 16.04.2019; 20% вартості товарів у розмірі 39 746,52 грн. у строк до 25.07.2019; 50% вартості товарів у розмірі 99 366,30 грн. у строк до 01.10.2019. Відповідач виконав свої зобов`язання з оплати поставлених товарів за специфікаціями №5, №5/1 та №5/2 несвоєчасно і неповністю, сплативши Позивачу всього 100 000,00 грн. платіжним дорученням №275 від 16.04.2019. Таким чином, заборгованість Відповідача перед Позивачем за поставлені на підставі Специфікацій №5, №5/1 та №5/2 від 12.04.2019 товари склала 98 732,60 грн. Згідно з п. 3.1. Специфікації, за прострочення строків виконання грошових зобов`язань Покупець сплачує Продавцю пеню у розмірі 0,05% від простроченої суми грошового зобов`язання за кожний день прострочення, а за прострочення понад 5 (п`ять) календарних днів Покупець додатково сплачує Продавцю штраф у розмірі 50% від простроченої суми. Відповідно до п. 3.3. вказаної Специфікації, поставлений товар Покупцю на умовах його оплати Сторони вважають поставленим на умовах товарного кредиту. Строк користування товарним кредитом становить період з дати отримання товару до дати його оплати згідно Специфікації.

За Специфікацією №6 від 12.04.2019 до Договору Сторони погодили постачання Позивачем Відповідачу засобу Протруйник Сферіко ТН загальною вартістю 20 999,70 грн. Позивач належним чином виконав свої зобов`язання з поставки, що підтверджується видатковою накладною №76 від 24.04.2019 та товарно-транспортною накладною №76Р від 26.04.2019 до неї. На підставі здійсненої поставки за вказаною Специфікацією Позивач виставив Відповідачу рахунок на оплату №84 від 12.04.2019. Згідно з умовами вказаної Специфікації Відповідач зобов`язався оплатити вартість товарів в порядку передоплати у строк до 20.04.2019. Відповідач виконав свої зобов`язання з оплати поставлених товарів за специфікацією №6 неповністю, сплативши Позивачу всього 18 199,74 грн. платіжним дорученням №274 від 16.04.2019. Таким чином, заборгованість Відповідача перед Позивачем за поставлені на підставі Специфікації №6 від 12.04.2019 товари склала 2 799,96 грн.

За Специфікацією №7 від 12.04.2019 до Договору Сторони погодили постачання Позивачем Відповідачу засобу Ризоактив загальною вартістю 15 482,88 грн. Позивач належним чином виконав свої зобов`язання з поставки, що підтверджується видатковою накладною №108 від 02.05.2019 та товарно-транспортною накладною №Р108 від 26.04.2019 до неї. На підставі здійсненої поставки за вказаною Специфікацією Позивач виставив Відповідачу рахунок на оплату №83 від 12.04.2019. Згідно з умовами вказаної Специфікації Відповідач зобов`язався оплатити вартість товарів наступними частинами: 30% вартості товарів у розмірі 4 644,86 грн. у строк до 16.04.2019; 20% вартості товарів у розмірі 3 096,58 грн. у строк до 25.07.2019; 50% вартості товарів у розмірі 7 741,44 грн. у строк до 01.10.2019. Відповідач виконав свої зобов`язання з оплати поставлених товарів за специфікацією №7 несвоєчасно і неповністю, сплативши Позивачу всього 4 644,86 грн. платіжним дорученням №273 від 16.04.2019. Таким чином, заборгованість Відповідача перед Позивачем за поставлені на підставі Специфікації №7 від 12.04.2019 товари склала 10 838,02 грн. Згідно з п. 3.1. Специфікації, за прострочення строків виконання грошових зобов`язань Покупець сплачує Продавцю пеню у розмірі 0,05% від простроченої суми грошового зобов`язання за кожний день прострочення, а за прострочення понад 5 (п`ять) календарних днів Покупець додатково сплачує Продавцю штраф у розмірі 50% від простроченої суми. Відповідно до п. 3.3. вказаної Специфікації, поставлений товар Покупцю на умовах його оплати Сторони вважають поставленим на умовах товарного кредиту. Строк користування товарним кредитом становить період з дати отримання товару до дати його оплати згідно Специфікації.

За Специфікацією №8 від 24.04.2019 до Договору Сторони погодили постачання Позивачем Відповідачу засобу Наповал загальною вартістю 18 709,20 грн. Позивач належним чином виконав свої зобов`язання з поставки, що підтверджується видатковою накладною №84 від 24.04.2019 та товарно-транспортною накладною №Р84 від 26.04.2019 до неї. На підставі здійсненої поставки за вказаною Специфікацією Позивач виставив Відповідачу рахунок на оплату №104 від 24.04.2019. Згідно з умовами вказаної Специфікації Відповідач зобов`язався оплатити вартість товарів наступними частинами: 30% вартості товарів у розмірі 5 612,76 грн. у строк до 26.04.2019; 20% вартості товарів у розмірі 3 741,84 грн. у строк до 25.07.2019; 50% вартості товарів у розмірі 9 354,60 грн. у строк до 01.10.2019. Відповідач виконав свої зобов`язання з оплати поставлених товарів за специфікацією №8 несвоєчасно і неповністю, сплативши Позивачу всього 5 612,76 грн. платіжним дорученням №63 від 05.06.2019. Таким чином, заборгованість Відповідача перед Позивачем за поставлені на підставі Специфікації №8 від 24.04.2019 товари склала 13 096,44 грн. Згідно з п. 3.1. Специфікації, за прострочення строків виконання грошових зобов`язань Покупець сплачує Продавцю пеню у розмірі 0,05% від простроченої суми грошового зобов`язання за кожний день прострочення, а за прострочення понад 5 (п`ять) календарних днів Покупець додатково сплачує Продавцю штраф у розмірі 50% від простроченої суми. Відповідно до п. 3.3. вказаної Специфікації, поставлений товар Покупцю на умовах його оплати Сторони вважають поставленим на умовах товарного кредиту. Строк користування товарним кредитом становить період з дати отримання товару до дати його оплати згідно Специфікації.

За Специфікацією №9 від 16.05.2019 до Договору Сторони обумовили постачання Позивачем Відповідачу насіння сої Алмаз 2р. загальною вартістю 75 060,00 грн. Позивач належним чином виконав свої зобов`язання з поставки, що підтверджується видатковою накладною №120 від 20.05.2019 та товарно-транспортною накладною №Р120 від 20.05.2019 до неї. На підставі здійсненої поставки за вказаною Специфікацією Позивач виставив Відповідачу рахунок на оплату №127 від 16.05.2019. Згідно з умовами вказаної Специфікації Відповідач зобов`язався оплатити вартість товарів наступними частинами: 30% вартості товарів у розмірі 22 518,00 грн. у строк до 20.05.2019; 70% вартості товарів у розмірі 52 542,00 грн. у строк до 01.06.2019. Відповідач виконав свої зобов`язання з оплати поставлених товарів несвоєчасно, сплативши Позивачу всього 75 060,00 грн. наступними частинами: платіжним дорученням №1 від 20.05.2019 на суму 22 518,00 грн.; платіжним дорученням №144 від 05.07.2019 на суму 10 000,00 грн.; платіжним дорученням №6 від 09.01.2020 на суму 42 542,00 грн. Таким чином, Відповідач оплатив номінальну вартість поставлених товарів (без врахування процентів за користування товарним кредитом та штрафних санкцій) повністю, але несвоєчасно. Згідно з п. 3.1. Специфікації, за прострочення строків виконання грошових зобов`язань Покупець сплачує Продавцю пеню у розмірі 0,05% від простроченої суми грошового зобов`язання за кожний день прострочення, а за прострочення понад 5 (п`ять) календарних днів Покупець додатково сплачує Продавцю штраф у розмірі 50% від простроченої суми. Відповідно до п. 3.3. вказаної Специфікації, поставлений товар Покупцю на умовах його оплати Сторони вважають поставленим на умовах товарного кредиту. Строк користування товарним кредитом становить період з дати отримання товару до дати його оплати згідно Специфікації.

За Специфікацією №10 від 27.05.2019 до Договору Сторони погодили постачання Позивачем Відповідачу засобу Канонір Дуо загальною вартістю 48 999,00 грн. Позивач належним чином виконав свої зобов`язання з поставки, що підтверджується видатковою накладною №169 від 06.06.2019 та товарно-транспортною накладною №Р169 від 06.06.2019 до неї. На підставі здійсненої поставки за вказаною Специфікацією Позивач виставив Відповідачу рахунок на оплату №152 від 27.05.2019. Згідно з умовами вказаної Специфікації Відповідач зобов`язався оплатити вартість товарів наступними частинами: 30% вартості товарів у розмірі 14 699,70 грн. у строк до 30.05.2019; 20% вартості товарів у розмірі 9 799,80 грн. у строк до 25.07.2019; 50% вартості товарів у розмірі 24 499,50 грн. у строк до 01.10.2019. Відповідач виконав свої зобов`язання з оплати поставлених товарів за специфікацією №10 несвоєчасно і неповністю, сплативши Позивачу всього 14 699,70 грн. платіжним дорученням №44 від 30.05.2019. Таким чином, заборгованість Відповідача перед Позивачем за поставлені на підставі Специфікації №10 від 27.05.2019. товари склала 34 299,30 грн. Згідно з п. 3.1. Специфікації, за прострочення строків виконання грошових зобов`язань Покупець сплачує Продавцю пеню у розмірі 0,05% від простроченої суми грошового зобов`язання за кожний день прострочення, а за прострочення понад 5 (п`ять) календарних днів Покупець додатково сплачує Продавцю штраф у розмірі 50% від простроченої суми. Відповідно до п. 3.3. вказаної Специфікації, поставлений товар Покупцю на умовах його оплати Сторони вважають поставленим на умовах товарного кредиту. Строк користування товарним кредитом становить період з дати отримання товару до дати його оплати згідно Специфікації.

За Специфікацією №11 від 27.05.2019 до Договору Сторони погодили постачання Позивачем Відповідачу засобу Імпекс Дуо загальною вартістю 114 000,00 грн. Позивач належним чином виконав свої зобов`язання з поставки, що підтверджується видатковою накладною №170 від 06.06.2019 та товарно-транспортною накладною №Р170 від 06.06.2019 до неї. На підставі здійсненої поставки за вказаною Специфікацією Позивач виставив Відповідачу рахунок на оплату №153 від 27.05.2019. Згідно з умовами вказаної Специфікації Відповідач зобов`язався оплатити вартість товарів наступними частинами: 30% вартості товарів у розмірі 34 200,00 грн. у строк до 30.05.2019; 20% вартості товарів у розмірі 22 800,00 грн. у строк до 25.07.2019; 50% вартості товарів у розмірі 57 000,00 грн. у строк до 01.10.2019. Відповідач виконав свої зобов`язання з оплати поставлених товарів за специфікацією №11 несвоєчасно і неповністю, сплативши Позивачу всього 34 200,00 грн. платіжним дорученням №42 від 30.05.2019. Таким чином, заборгованість Відповідача перед Позивачем за поставлені на підставі Специфікації №11 від 27.05.2019 товари склала 79 800,00 грн. Згідно з п. 3.1. Специфікації, за прострочення строків виконання грошових зобов`язань Покупець сплачує Продавцю пеню у розмірі 0,05% від простроченої суми грошового зобов`язання за кожний день прострочення, а за прострочення понад 5 (п`ять) календарних днів Покупець [Відповідач] додатково сплачує Продавцю штраф у розмірі 50% від простроченої суми. Відповідно до п. 3.3. вказаної Специфікації, поставлений товар Покупцю на умовах його оплати Сторони вважають поставленим на умовах товарного кредиту. Строк користування товарним кредитом становить період з дати отримання товару до дати його оплати згідно Специфікації.

За Специфікацією №12 від 29.05.2019 до Договору Сторони погодили постачання Позивачем Відповідачу засобу Геліос загальною вартістю 14 997,60 грн. Позивач належним чином виконав свої зобов`язання з поставки, що підтверджується видатковою накладною №171 від 16.06.2019 та товарно-транспортною накладною №Р171 від 18.06.2019 до неї. На підставі здійсненої поставки за вказаною Специфікацією Позивач виставив Відповідачу рахунок на оплату №160 від 29.05.2019. Згідно з умовами вказаної Специфікації Відповідач зобов`язався оплатити вартість товарів наступними частинами: 30% вартості товарів у розмірі 4 499,28 грн. у строк до 31.05.2019; 20% вартості товарів у розмірі 2 999,52 грн. у строк до 25.07.2019; 50% вартості товарів у розмірі 7 498,80 грн. у строк до 01.10.2019. Відповідач виконав свої зобов`язання з оплати поставлених товарів за специфікацією №12 несвоєчасно і неповністю, сплативши Позивачу всього 5 594,13 грн. платіжним дорученням №43 від 29.05.2019. Таким чином, заборгованість Відповідача перед Позивачем за поставлені на підставі Специфікації №12 від 27.05.2019 товари склала 9 403,47 грн. Згідно з п. 3.1. Специфікації, за прострочення строків виконання грошових зобов`язань Покупець сплачує Продавцю пеню у розмірі 0,05% від простроченої суми грошового зобов`язання за кожний день прострочення, а за прострочення понад 5 (п`ять) календарних днів Покупець додатково сплачує Продавцю штраф у розмірі 50% від простроченої суми. Відповідно до п. 3.3. вказаної Специфікації, поставлений товар Покупцю на умовах його оплати Сторони вважають поставленим на умовах товарного кредиту. Строк користування товарним кредитом становить період з дати отримання товару до дати його оплати згідно Специфікації.

За Специфікацією №14 від 06.06.2019 до Договору Сторони погодили постачання Позивачем Відповідачу засобу Ореол Максі загальною вартістю 7 599,60 грн. Позивач належним чином виконав свої зобов`язання з поставки, що підтверджується видатковою накладною №173 від 18.06.2019 та товарно-транспортною накладною №Р173 від 18.06.2019 до неї. На підставі здійсненої поставки за вказаною Специфікацією Позивач виставив Відповідачу рахунок на оплату №177 від 06.06.2019. Згідно з умовами вказаної Специфікації Відповідач зобов`язався оплатити вартість товарів наступними частинами: 30% вартості товарів у розмірі 2 279,88 грн. у строк до 08.06.2019; 20% вартості товарів у розмірі 1 519,92 грн. у строк до 25.07.2019; 50% вартості товарів у розмірі 3 799,80 грн. у строк до 01.10.2019. Відповідач виконав свої зобов`язання з оплати поставлених товарів за специфікацією №14 несвоєчасно і неповністю, сплативши Позивачу всього 2 279,88 грн. платіжним дорученням №70 від 06.06.2019. Таким чином, заборгованість Відповідача перед Позивачем за поставлені на підставі Специфікації №14 від 06.06.2019 товари склала 5 319,72 грн. Згідно з п. 3.1. Специфікації, за прострочення строків виконання грошових зобов`язань Покупець сплачує Продавцю пеню у розмірі 0,05% від простроченої суми грошового зобов`язання за кожний день прострочення, а за прострочення понад 5 (п`ять) календарних днів Покупець додатково сплачує Продавцю [Позивачу] штраф у розмірі 50% від простроченої суми. Відповідно до п. 3.3. вказаної Специфікації, поставлений товар Покупцю на умовах його оплати Сторони вважають поставленим на умовах товарного кредиту. Строк користування товарним кредитом становить період з дати отримання товару до дати його оплати згідно Специфікації.

За Специфікацією №14 від 06.06.2019 до Договору Сторони погодили постачання Позивачем Відповідачу засобу Ореол Максі загальною вартістю 7 599,60 грн. Позивач належним чином виконав свої зобов`язання з поставки, що підтверджується видатковою накладною №173 від 18.06.2019 та товарно-транспортною накладною №Р173 від 18.06.2019 до неї. На підставі здійсненої поставки за вказаною Специфікацією Позивач виставив Відповідачу рахунок на оплату №177 від 06.06.2019. Згідно з умовами вказаної Специфікації Відповідач зобов`язався оплатити вартість товарів наступними частинами: 30% вартості товарів у розмірі 2 279,88 грн. у строк до 08.06.2019; 20% вартості товарів у розмірі 1 519,92 грн. у строк до 25.07.2019; 50% вартості товарів у розмірі 3 799,80 грн. у строк до 01.10.2019. Відповідач виконав свої зобов`язання з оплати поставлених товарів за специфікацією №14 несвоєчасно і неповністю, сплативши Позивачу всього 2 279,88 грн. платіжним дорученням №70 від 06.06.2019. Таким чином, заборгованість Відповідача перед Позивачем за поставлені на підставі Специфікації №14 від 06.06.2019 товари склала 5 319,72 грн. Згідно з п. 3.1. Специфікації, за прострочення строків виконання грошових зобов`язань Покупець сплачує Продавцю пеню у розмірі 0,05% від простроченої суми грошового зобов`язання за кожний день прострочення, а за прострочення понад 5 (п`ять) календарних днів Покупець додатково сплачує Продавцю [Позивачу] штраф у розмірі 50% від простроченої суми. Відповідно до п. 3.3. вказаної Специфікації, поставлений товар Покупцю на умовах його оплати Сторони вважають поставленим на умовах товарного кредиту. Строк користування товарним кредитом становить період з дати отримання товару до дати його оплати згідно Специфікації.

За Специфікацією №15 від 06.06.2019 до Договору Сторони погодили постачання Позивачем Відповідачу засобу Імпекс Дуо загальною вартістю 6 000,00 грн. Позивач належним чином виконав свої зобов`язання з поставки, що підтверджується видатковою накладною №207 від 18.06.2019 та товарно-транспортною накладною №Р207 від 18.06.2019 до неї. На підставі здійсненої поставки за вказаною Специфікацією Позивач виставив Відповідачу рахунок на оплату №175 від 06.06.2019. Згідно з умовами вказаної Специфікації Відповідач зобов`язався оплатити вартість товарів наступними частинами: 30% вартості товарів у розмірі 1 800,00 грн. у строк до 08.06.2019; 20% вартості товарів у розмірі 1 200,00 грн. у строк до 25.07.2019; 50% вартості товарів у розмірі 3 000,00 грн. у строк до 01.10.2019. Відповідач виконав свої зобов`язання з оплати поставлених товарів за специфікацією №15 несвоєчасно і неповністю, сплативши Позивачу всього 1 800,00 грн. платіжним дорученням №78 від 07.06.2019. Таким чином, заборгованість Відповідача перед Позивачем за поставлені на підставі Специфікації №15 від 06.06.2019 товари склала 4 200,00 грн. Згідно з п. 3.1. Специфікації, за прострочення строків виконання грошових зобов`язань Покупець сплачує Продавцю пеню у розмірі 0,05% від простроченої суми грошового зобов`язання за кожний день прострочення, а за прострочення понад 5 (п`ять) календарних днів Покупець додатково сплачує Продавцю штраф у розмірі 50% від простроченої суми. Відповідно до п. 3.3. вказаної Специфікації, поставлений товар Покупцю на умовах його оплати Сторони вважають поставленим на умовах товарного кредиту. Строк користування товарним кредитом становить період з дати отримання товару до дати його оплати згідно Специфікації.

За Специфікацією №16 від 11.06.2019 до Договору Сторони погодили постачання Позивачем Відповідачу інсектициду Страйк БТ, КС загальною вартістю 14 000,40 грн. Позивач належним чином виконав свої зобов`язання з поставки, що підтверджується видатковою накладною №187 від 11.06.2019 та товарно-транспортною накладною №Р187 від 11.06.2019 до неї. На підставі здійсненої поставки за вказаною Специфікацією Позивач виставив Відповідачу рахунок на оплату №194 від 11.06.2019. Згідно з умовами вказаної Специфікації Відповідач зобов`язався оплатити вартість товарів наступними частинами: 30% вартості товарів у розмірі 4 200,12 грн. у строк до 13.06.2019; 20% вартості товарів у розмірі 2 800,08 грн. у строк до 25.07.2019; 50% вартості товарів у розмірі 7 000,20 грн. у строк до 01.10.2019. Відповідач виконав свої зобов`язання з оплати поставлених товарів за специфікацією №16 несвоєчасно і неповністю, сплативши Позивачу всього 4 200,12 грн. платіжним дорученням №145 від 05.07.2019. Таким чином, заборгованість Відповідача перед Позивачем за поставлені на підставі Специфікації №16 від 11.06.2019 товари склала 9 800,28 грн. Згідно з п. 3.1. Специфікації, за прострочення строків виконання грошових зобов`язань Покупець сплачує Продавцю пеню у розмірі 0,05% від простроченої суми грошового зобов`язання за кожний день прострочення, а за прострочення понад 5 (п`ять) календарних днів Покупець додатково сплачує Продавцю штраф у розмірі 50% від простроченої суми. Відповідно до п. 3.3. вказаної Специфікації, поставлений товар Покупцю на умовах його оплати Сторони вважають поставленим на умовах товарного кредиту. Строк користування товарним кредитом становить період з дати отримання товару до дати його оплати згідно Специфікації.

За Специфікацією №17 від 18.06.2019 до Договору Сторони погодили постачання Позивачем Відповідачу інсектициду Страйк БТ, КС загальною вартістю 35 001,00 грн. Позивач поставив Відповідачу товар вартістю 31 500,90 грн., що підтверджується видатковою накладною №206 від 19.06.2019 та товарно-транспортною накладною №Р206 від 19.06.2019 до неї. На підставі здійсненої поставки за вказаною Специфікацією Позивач виставив Відповідачу рахунок на оплату №206 від 18.06.2019. Згідно з умовами вказаної Специфікації Відповідач зобов`язався оплатити вартість товарів наступними частинами: 30% вартості товарів у розмірі 9 450,29 грн. у строк до 20.06.2019; 20% вартості товарів у розмірі 6 300,18 грн. у строк до 25.07.2019; 50% вартості товарів у розмірі 17 500,50 грн. у строк до 01.10.2019. Відповідач виконав свої зобов`язання з оплати поставлених товарів за специфікацією №17 несвоєчасно і неповністю, сплативши Позивачу всього 10 500,30 грн. платіжним дорученням №123 від 24.06.2019. Таким чином, заборгованість Відповідача перед Позивачем за поставлені на підставі Специфікації №17 від 18.06.2019 товари склала 21 000,62 грн. Згідно з п. 3.1. Специфікації, за прострочення строків виконання грошових зобов`язань Покупець сплачує Продавцю пеню у розмірі 0,05% від простроченої суми грошового зобов`язання за кожний день прострочення, а за прострочення понад 5 (п`ять) календарних днів Покупець додатково сплачує Продавцю штраф у розмірі 50% від простроченої суми. Відповідно до п. 3.3. вказаної Специфікації, поставлений товар Покупцю на умовах його оплати Сторони вважають поставленим на умовах товарного кредиту. Строк користування товарним кредитом становить період з дати отримання товару до дати його оплати згідно Специфікації.

Окрім зазначених вище поставок, Позивач поставив Відповідачу без підписання Відповідачем відповідної специфікації №18 фунгіцид Аконіт БТ загальною вартістю 17 094,60 грн. Зазначене підтверджується видатковою накладною №220 від 19.07.2019 та товарно-транспортною накладною №Р220 від 19.07.2019 до неї. На підставі здійсненої поставки за видатковою накладною №220 від 19.07.2019 Позивач виставив Відповідачу рахунок на оплату №216 від 19.07.2019. Згідно з п. 2.3. Договору, якщо в період дії цього Договору між Сторонами відбудеться поставка товару, але не буде підписана специфікація до нього, то накладна на такий товар, підписана представником Покупця прирівнюється до специфікації, якою погоджено асортимент, ціна та кількість товару, що постачається Покупцю, а Покупець зобов`язується оплатити такий товар на умовах, у строки та в порядку, визначеному в цьому Договорі. За приписами п. 5.1 Договору, якщо між Сторонами фактично відбулася поставка товару по накладній, але на такий товар не була підписана специфікація і він попередньо не був оплачений Покупцем, то такий товар оплачується Покупцем у день його отримання від Продавця (перевізника). Відповідач виконав свої зобов`язання з оплати поставлених товарів за видатковою накладною №220 від 19.07.2019 несвоєчасно і неповністю, сплативши Позивачу всього 5 128,38 грн. платіжним дорученням №179 від 30.07.2019. Таким чином, заборгованість Відповідача перед Позивачем за поставлені на підставі видаткової накладної №220 від 19.07.2019 товари склала 11 966,22 грн. Згідно з п. 3.1. Специфікації, за прострочення строків виконання грошових зобов`язань Покупець сплачує Продавцю пеню у розмірі 0,05% від простроченої суми грошового зобов`язання за кожний день прострочення, а за прострочення понад 5 (п`ять) календарних днів Покупець додатково сплачує Продавцю штраф у розмірі 50% від простроченої суми.

Отже, загальний розмір заборгованості відповідача перед позивачем за поставлений товар становить 1197723,03 грн.

11.12.2019 за вих.номером 24 відповідач надав позивачу гарантійний лист до договору постачання №7Ч-1102 від 11.02.2019, в якому підтвердив факт наявності заборгованості перед Позивачем в розмірі 1 451 847,03 грн. за товари, поставлені Позивачем Відповідачу на підставі Договору поставки №7Ч-1102 від 11.02.2019, а також зобов`язався повністю погасити вказану заборгованість.

Проте, як вказує позивач, станом на день підписання цієї позовної заяви Відповідач свої зобов`язання не виконав.

Такі обставини, на думку позивача по первісному позову, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи, з урахуванням фактичних та правових підстав первісних позовних вимог і заперечень проти них, суд виходить з наступного.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, відповідно до статті 11 ЦК України є, зокрема, договори. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 174 ГК України однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є укладання господарського договору та іншої угоди, що передбачені законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно із ч. 1 ст. 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується зі ст.ст. 525, 526 ЦК України відповідно до яких зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 2 статті 193 ГК України встановлено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до частини 1 статті 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 2 вказаної статті передбачено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття, покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Тобто, законодавець покладає на постачальника обов`язок здійснити поставку товару, а споживач зобов`язаний його прийняти і оплатити.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Станом на момент розгляду справи, відповідач по первісному позову заборгованість не сплатив та не надав суду жодних доказів, які б спростовували суму заявленого боргу. Враховуючи фактичні обставини справи та наведені норми законодавства, відповідач визнається судом таким, що прострочив виконання зобов`язання з оплати поставленого товару на суму 1197723,03 грн.

При цьому, суд відхиляє твердження відповідача про те, що на ньому не лежить обов`язку про оплату поставленого товару, оскільки позивач поставив товар з порушенням вимог щодо якості, асортименту (сорту), вимог щодо передачі разом із товаром документів, що стосуються товару тощо, виходячи з наступного.

Як свідчать матеріали справи та не спростовується самим відповідачем Позивач поставляв Відповідачу насіння соняшнику, сої та кукурудзи у лютому 2019 року, тобто більше ніж рік тому назад. Проте, матеріали справи не містять звернень, претензій або вимог відповідача щодо якості поставленого товару. Навпаки, як зазначалося вище по тексту рішення, відповідачем наданий гарантійний лист вих. №24 від 11.12.2019, в якому Відповідач визнавав свій борг (тобто, неповне виконання ним його зобов`язань з оплати) перед Позивачем за поставлені товари і зобов`язався цей борг сплатити. При цьому жодних зауважень щодо якості поставлених товарів у відповідачем у вказаному листі не зазначено.

Своє твердження про неналежну якість поставленого товару Відповідач обґрунтовує тим, що отримане від позивача та засіяне насіння соняшнику, кукурудзи та сої сходів належної якості не дало, на підставі чого робить висновок про те, що це свідчить про неякісність цього товару та порушення вимог щодо його асортименту.

У п. 3.4. Договору сторони визначили, що Покупець засвідчує відповідність якості товару, проте не надає гарантії щодо нього (зокрема, не гарантує певну врожайність сільськогосподарських культур, оскільки врожайність залежить від факторів, які знаходяться поза межами контролю Продавця.

Відповідно до п. 3.6. Договору, Покупець зобов`язується перевірити кількість одиниць Товару, його вагу, цілісність упаковки, пломб на ньому (якщо вони повинні бути присутніми), відповідність маркування, а також відсутність пошкоджень або ознак псування Товару, а в разі їх виявлення негайно письмово заявити про це Продавцю. Усі претензії з вказаних підстав повинні бути заявлені Покупцем до підписання накладної або іншого документа на отримання Товару.

Після підписання Покупцем накладної або іншого документа на отримання Товару (за відсутності підписаного Продавцем акту про недоліки, недостачу Товару) приймання Товару вважається таким, що відбулося і претензії (вимоги) Покупця з кількості та якості Товару не підлягають задоволенню (окрім претензій щодо прихованих недоліків Товару, під якими сторони розуміють такі, що неможливо було виявити під час приймання Товару). При відсутності такої заяви Товар вважається прийнятим Покупцем.

Згідно з п. 3.7. Договору, Покупець має право за власний рахунок перевірити якість Товару на предмет наявності прихованих недоліків за умови відбирання арбітражних проб з Товару за участі обох сторін у день його отримання покупцем. Про сумісний відбір арбітражних проб з Товару Сторонами складається і підписується відповідний акт. Проби товару повинні бути передані Покупцем на перевірку протягом 10 (десяти) календарних днів з дня отримання ним товару, що обов`язково документально фіксується.

За приписами п. 3.8. Договору, Покупець має право заявити Продавцю претензії по якості Товару на протязі 10 календарних днів з моменту отримання Товару.

Проте, відповідачем не надано суду доказів виконання зазначених пунктів договору.

Відповідно до п. 3.9. Договору, якість препаратів може бути перевірена лише в Інституті екологічної гігієни та токсикології ім. Л.І. Медведя або в Українській лабораторії якості та безпеки продукції АПК Національного університету біоресурсів і природовикористаня України. Якість насіння може бути перевірена лише в порядку та особами, визначеними згідно зі ст. 23 Закону України Про насіння і садивний матеріал, якість добрив може бути перевірена лише в лабораторіях виробника, атестованих на право проведення таких досліджень, а також ДСТУ ISO/IEC 17025:2006. Результати досліджень якості Товару інших лабораторій (дослідних закладів), окрім висновків судових експертиз, не приймаються Сторонами та не мають доказової сили при пред`явленні претензій чи позовних вимог, пов`язаних із якістю Товару.

При цьому, згідно з п. 3.10 Договору, Постачальник не несе відповідальності за погіршення якісних показників Товару, які сталися після його передачі Покупцю або Перевірнику, якщо поставка Товару здійснюється на умовах FCA або CPT. Претензії щодо сортової якості насіння можуть заявлятися Покупцем тільки до виробника насіння або його представництв на території України.

Відповідно до п. 3.11. Договору, у випадку невиконання Покупцем пунктів 3.5., 3.6., 3.7. Договору він втрачає право пред`явлення претензій до Продавця по якості Товару.

Відповідно до п. 2.1. Договору, найменування (асортимент) товару, його кількість та ціна вказуються в Специфікаціях до Договору, які є невід`ємними його частинами. Пунктом 2.3. Договору передбачено, що в разі відсутності Специфікації асортимент товару визначається в накладній на такий товар, підписаній Відповідачем. До позовної заяви позивачем додані всі специфікації та накладні, відповідно до яких асортимент поставленої продукції відповідає асортименту товарів, визначеного у підписаних сторонами специфікаціях.

За приписами п. 3.1. Договору, якість насіння повинна відповідати діючому в момент поставки Державному стандарту, який встановлює вимоги до його якості, і підтверджується свідоцтвом на насіння (сертифікатом відповідності/протоколом випробування), який надається Покупцю в комплекті з товаром. Таким чином, супровідні документи, і сертифікат відповідності зокрема, входить до комплектності Товару, що поставлявся. В матеріалах справи наявні всі документи, що підтверджують поставку Відповідачу товарів і приймання Відповідачем цих товарів без будь-яких зауважень ані щодо кількості, ані щодо комплектності поставленого товару. Відсутність таких зауважень свідчить про те, що в ході приймання товарів у Відповідача не було жодних претензій або зауважень щодо відсутності товаросупровідних документів, що є свідченням того, що вказані документи були одержані Відповідачем.

Крім того, у п. 4.6. Договору передбачено, що право власності на Товар переходить до Покупця в момент одержання ним Товару і супровідних документів на нього, та підписання накладних на передачу Товару.

Таким чином, враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необґрунтованість та безпідставність тверджень відповідача про поставку позивачем товару неналежної якості, асортименту та без належних документів на товар.

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача 124354,98 грн. пені та 856485,63 грн. штрафу, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Стаття 216 ГК України передбачає відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим кодексом, іншими законами і договором.

Згідно з п. 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Статтею 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

За змістом ст. ст. 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

При цьому, пунктом 6 ст. 232 ГК України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Як було зазначено вище по тексту рішення, за приписами п. 2.1. Договору постачання №7Ч-1102, специфікації є невід`ємними частинами цього Договору. Таким чином, умови кожної Специфікації після її підписання сторонами стають частинами самого договору, конкретизуючи його умови щодо певної поставки. Власне, це прямо передбачено п. 2.2. Договору, відповідно до якого, кожна наступна специфікація після першої регулює окрему поставку Товару в рамках цього Договору і не скасовує та не змінює дію попередніх Специфікацій ні повністю, ні частково, якщо тільки інше не вказано в ній. Згідно з п. 3.1. Специфікацій, за прострочення строків виконання грошових зобов`язань Покупець сплачує Продавцю пеню у розмірі 0,05% від простроченої суми грошового зобов`язання за кожний день прострочення, а за прострочення понад 5 (п`ять) календарних днів Покупець додатково сплачує Продавцю штраф у розмірі 50% від простроченої суми.

Частиною 4 статті 231 Господарського кодексу України передбачено, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

При цьому такий вид забезпечення виконання зобов`язання як пеня та її розмір встановлено ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України, ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України та статтями 1, 3 Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань, а право встановити у договорі розмір та порядок нарахування штрафу надано сторонам ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу України.

Можливість одночасного стягнення пені та штрафу за порушення окремих видів господарських зобов`язань передбачена ч. 2 ст. 231 Господарського кодексу України. При цьому чинне законодавство України не встановлює для учасників господарських відносин обмежень передбачати в договорі можливість одночасного стягнення пені та штрафу, що узгоджується зі свободою договору, встановленою ст. 627 Цивільного кодексу України, тобто коли сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Саме таких висновків дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, який у п. 23 Постанови від 02.04.2019 по справі №917/194/18 зазначив наступне: Одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання за договором, штрафу та пені не суперечить статті 61 Конституції України, оскільки згідно зі статтею 549 ЦК України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до статті 230 ГК України - видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій". Наведена правова позиція викладена також у Постановах Верховного Суду від 09.02.2018 у справі №911/2813/17, від 22.03.2018 у справі №911/1351/17, від 25.05.2018 у справі №922/1720/17 тощо.

Таким чином, законодавство України надає можливість учасникам договірних відносин передбачити у договорі одночасне стягнення пені та штрафу за порушення виконання грошових зобов`язань, заявляти відповідні вимоги, і це не є порушенням ст. 61 Конституції України.

З наявного в матеріалах справи розрахунку пені та штрафу вбачається, що позивачем розрахунок здійснено з урахуванням положень зазначених норм законодавства та договору, а тому позовні вимоги в частині стягнення з відповідача пені у розмірі 124354,98 грн. та штрафу у розмірі 856485,63 грн. є обґрунтованими.

Разом з тим, відповідачем суду подане клопотання про зменшення розміру неустойки, в якому відповідач просить суд зменшити розмір неустойки у загальному розмірі 980840,61 грн. у відповідності до положень ч. 3 ст. 551 ЦК України. В обґрунтування клопотання, відповідач вказує на те, що позивачем не заявлено позовних вимог щодо стягнення з відповідача збитків, а отже, з вказаного випливає, що позивач не зазнав збитків у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов спірного договору. Крім того, відповідач вказує на те, що розмір заявленої позивачем неустойки значно перевищує розмір збитків, які позивачем взагалі не заявлені.

Розглядаючи вказане клопотання відповідача суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 233 Господарського кодексу України, у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

При цьому, вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд об`єктивно оцінює, чи є даний випадок винятком, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов`язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

В даній нормі під "іншими учасниками господарських відносин" слід розуміти третіх осіб, які не беруть участь в правовідносинах між боржником та кредитором, проте, наприклад, пов`язані з кредитором договірними відносинами. Отже, якщо порушення зобов`язання учасника господарських відносин не потягло за собою значні збитки для іншого господарюючого суб`єкта, то суд може зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Норми матеріального права, а саме ст. 233 ГК України, яка цілком кореспондується із ч.3 ст. 551 ЦК України встановлює, що суд має право зменшити розмір санкцій, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Правовий аналіз названих статей свідчить, що вони не є імперативними та застосовуються за визначених умов на розсуд суду. В чинному законодавстві України відсутній перелік таких виняткових випадків, за наявності яких господарським судом може бути зменшено неустойку. Судом при цьому враховуються фактичні обставини справи та надається оцінка наявним доказам, якими заявник обґрунтовує свої заперечення.

Інститут зменшення неустойки судом є ефективним механізмом забезпечення балансу інтересів сторін порушеного зобов`язання.

Із мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 11.07.2013 №7-рп/2013 вбачається, що неустойка має на меті стимулювати боржника до виконання основного зобов`язання та не повинна перетворюватись на несправедливо непомірний тягар для споживача і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора.

Отже, враховуючи вищенаведене, зважаючи на ступінь виконання відповідачем своїх зобов`язань за спірним договором, а також приймаючи до уваги неподання позивачем будь-яких доказів понесення ним збитків внаслідок допущеного відповідачем порушення грошових зобов`язань у спірних правовідносинах, суд дійшов висновку щодо можливості зменшення розміру заявлених штрафних санкцій у вигляді штрафу, що підлягає до стягнення з відповідача, на 10% від заявленої позивачем суми штрафу за несвоєчасну оплату вартості поставленого товару. Таке зменшення розміру штрафу суд вважає оптимальним балансом інтересів сторін у спорі та запобігатиме настанню негативних наслідків для сторін. Крім того, на думку суду, штраф - це фінансова санкція, спрямована на спонукання сторони, винної у порушенні зобов`язання, до його виконання та дотримання в подальшому, а не засіб безпідставного збагачення.

Отже, з відповідача підлягає стягненню пеня за несвоєчасну оплату вартості поставленого товару у розмірі 124354,98 грн. та штраф у розмірі 770837,06 грн.

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача 350582,99 грн. відсотків за користування товарним кредитом, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 694 Цивільного кодексу України, договором купівлі-продажу може бути передбачений продаж товару в кредит з відстроченням або з розстроченням платежу. При цьому, за приписами ч. 5 ст. 694 Кодексу, якщо покупець прострочив оплату товару, на прострочену суму нараховуються проценти відповідно до статті 536 цього Кодексу від дня, коли товар мав бути оплачений, до дня його фактичної оплати. Договором купівлі-продажу може бути передбачений обов`язок покупця сплачувати проценти на суму, що відповідає ціні товару, проданого в кредит, починаючи від дня передання товару продавцем.

Таким чином, сторони мають право передбачити в договорі обов`язок покупця сплачувати проценти на суму вартості проданого в кредит товару, починаючи від дня передання товару продавцем покупцю, що повністю узгоджується із наведеною вище ч. 5 ст. 694 Цивільного кодексу України та принципом свободи договору, передбаченого ст. 627 Цивільного кодексу, оскільки сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору.

Відповідно до п. 6.1. Договору, строк користування товарним кредитом становить період з дати отримання товару Покупцем до дати його оплати згідно із Специфікацією. В свою чергу, кожна Специфікація передбачає вартість та строки оплати цієї вартості поставленого товару. І звичайно, строк користування товарним кредитом закінчується після повної оплати поставленого за Специфікацією товару. В даному випадку підставою позовних вимог про стягнення з Відповідача процентів за користування товарним кредитом є те, що Відповідач до цього часу не виконав свої зобов`язання з оплати поставленого товару згідно з відповідними Специфікаціями, а отже відсутні підстави для припинення нарахування процентів за користування товарним кредитом.

Перевіривши правильність нарахування відсотків за користування товарним кредитом, суд дійшов висновку, що дане нарахування не суперечить вимогам чинного законодавства України, здійснено позивачем арифметично вірно, а тому позовні вимоги в частині стягнення 350582,99 грн. відсотків за користування товарним кредитом є обґрунтованими.

При цьому, суд відхиляє заперечення відповідача щодо нарахування відсотків за користування товарним кредитом, оскільки норми Статуту Відповідача не містять жодних обмежень для його голови в укладанні будь-яких договорів. Відповідно до п. 11.2. Статуту Відповідача, господарству виділяються дострокові та короткострокові позики на підставі укладеного з установою банку кредитного договору, який визначає умови кредитування. Господарство може одержувати кредити під заставу майна, поруку, гарантії та інші види забезпечення зобов`язань. Таким чином, вказана норма Статуту не містить жодних приписів відносно можливості вступати в кредитні відносини виключно з установами банків, а тільки передбачає можливість одержання таких кредитів або позик у банку на підставі відповідних договорів із банком. Натомість, п. 12.2.2. Статуту Відповідача прямо передбачає повноваження голови Відповідача укладати від імені Господарства будь-які угоди та підписувати фінансово-бухгалтерські документи, а п. 12.3.8. Статуту право розпорядження коштами та майном Господарства без будь-яких обмежень.

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 20271,39 грн., суд зазначає наступне.

Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Аналіз зазначеної статті вказує на те, що наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3% річних не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінених грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобов`язання.

Перевіривши правильність нарахування 3% річних, суд дійшов висновку, що дане нарахування не суперечить вимогам чинного законодавства України, здійснено позивачем арифметично вірно, а тому позовні вимоги в частині стягнення 3% річних у розмірі 20271,39 грн. є обґрунтованими.

Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення первісного позову та стягнення з відповідача на користь позивача 1197723,03 грн. основного боргу, 350582,99 грн. процентів за користування товарним кредитом, 770837,06 грн. штрафу, 20271,39 грн. три проценти річних та 124354,98 грн. пені, як обґрунтованого, підтвердженого доданими до матеріалів справи доказами та не спростованого відповідачем.

Розглянувши зустрічний позов, суд дійшов висновку про відмову у його задоволенні у повному обсязі, виходячи з наступного.

Як зазначалося вище по тексту рішення, 06.05.2020 до суду від відповідача - Фермерського господарства "Мурафське" надійшла зустрічна позовна заява до Товариства з обмеженою відповідальністю "Східагрохім", в якій позивач за зустрічним позовом просить суд визнати недійсним договір постачання №7Ч-1102 від 11.02.2019, укладений між ТОВ "Східагрохім" та ФГ "Мурафське" та розірвати договір постачання №7Ч-1102 від 11.02.2019, укладений між ТОВ "Східагрохім" та ФГ "Мурафське".

В якості підстав зустрічного позову щодо визнання Договору поставки №7Ч-1102 від 11.02.2019 недійсним в цілому позивач за зустрічним позовом зазначив невідповідність певної частини пункту 3.10 Договору (приписи вказаного пункту щодо можливості Покупця заявляти претензії щодо сортової якості насіння до виробника товару або його представника обмежує право покупця на захист та суперечить приписам ч. 3 ст. 678 Цивільного кодексу України), а також Специфікацій до Договору (щодо одночасного нарахування пені та штрафу) вимогам чинного законодавства.

Відповідно п. 3.10 Договору, Постачальник не несе відповідальності за погіршення якісних показників Товару, які сталися після його передачі Покупцю або Перевізнику, якщо поставка Товару здійснюється на умовах FCA або CPT. Претензії щодо сортової якості насіння можуть заявлятися Покупцем тільки до виробника насіння або його представництв на території України.

Частина 3 ст. 678 Цивільного кодексу України визначає тих суб`єктів, до яких можуть бути звернені вимоги про заміну, безоплатне усунення недоліків товарів і відшкодування збитків. В свою чергу, згадане положення Договору визначає суб`єктів, до яких можна звернутися з претензією. Крім того, право звернутися з претензією (на відміну від права вимоги) передбачено статтею 222 Господарського кодексу України, яка визначає зміст цього права, вимоги до претензії та порядок її пред`являння.

Отже, право вимоги (в розумінні ст. 678 ЦК України) та право звернутися з претензію (в розумінні договору та/або ст. 222 ГК України) є різними правами за своїми підставами виникнення, змістом та умовами реалізації.

Таким чином, визначене у спірному Договорі право звертатися з претензією жодним чином не обмежує і не може обмежувати можливість реалізації Позивачем права звертатися з вимогами, передбаченими ч. 3 ст. 678 Цивільного кодексу України.

Відповідно, вказане положення п. 3.10 Договору не суперечить ч. 3 ст. 678 Цивільного кодексу України, і тим більше будь-яким чином обмежувати право Позивача на захист.

Щодо умов Специфікацій про одночасне нарахування пені та штрафів, суд зазначає, що законодавство України надає можливість учасникам договірних відносин передбачити у договорі одночасне стягнення пені та штрафу за порушення виконання грошових зобов`язань, заявляти відповідні вимоги, і це не є порушенням ст. 61 Конституції України. Наведена правова позиція викладена також у Постановах Верховного Суду від 09.02.2018 у справі №911/2813/17, від 22.03.2018 у справі №911/1351/17, від 25.05.2018 у справі №922/1720/17 тощо та детально викладена судом у тексті рішення по цій справі при розгляді первісних позовних вимог про стягнення неустойки.

В якості підстав зустрічного позову щодо розірвання Договору поставки №7Ч-1102 від 11.02.2019 Позивач вказує на те, що Відповідач допустив істотне порушення Договору, а саме поставив товар (насіннєвий матеріал) з порушенням вимог щодо якості, асортименту (сорту), вимог щодо передачі разом з товаром документів, що стосуються товару та підлягають переданню разом з товаром. В якості нормативного обґрунтування своєї позовної вимоги Позивач посилається на ч. 2 ст. 651 Цивільного кодексу України.

Відповідно до п. 10.1. Договору, цей Договір набирає сили з моменту підписання його обома Сторонами і діє до 31 грудня 2019 року.

Згідно з ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до частин 1 та 4 ст. 188 Господарського кодексу України, зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

В свою чергу, за приписами ст. 651 Цивільного кодексу України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 631 Цивільного кодексу України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

Таким чином, за змістом зазначених норм розірвано може бути лише діючий (такий, що діє на час звернення до суду з позовом та прийняття відповідного судового рішення) договір.

Саме такі правові висновки викладені, зокрема, у Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 18.11.2019 по справі №910/16750/18. Крім того, аналогічні правові висновки також викладені в Постанові Верховного Суду по справі №910/7981/17 від 07.08.2018, а також в Постанові Верховного Суду від 11.02.2020 по справі №916/612/19 тощо.

Отже, враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні зустрічного позову у повному обсязі.

Щодо заяви відповідача за зустрічним позовом про застосування строку позовної давності до вимог про розірвання договору суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 Цивільного кодексу України).

Перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Враховуючи те, що судом відмовлено у задоволенні зустрічного позову з підстав його необґрунтованості, суд не застосовує до спірних правовідносин позовну давність.

Щодо інших аргументів сторін, суд зазначає, що вони були досліджені у судовому засіданні та не наводяться в рішенні суду, позаяк не покладаються судом в основу цього судового рішення, тоді як Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа Серявін проти України, рішення від 10.02.2010).

Відповідно до положень ст. 129 ГПК України, судовий збір у цій справі за первісним позовом покладається на відповідача по первісному позову, за зустрічним позовом - на позивача за зустрічним позовом.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 525-530, 610- 612, 712 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 73, 74, 76-79, 91, 129, 232, 233, 236 - 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Клопотання відповідача по первісному позову про зменшення розміру штрафних санкцій задовольнити частково.

Зменшити розмір штрафних санкцій (штраф) на 10%.

Первісний позов задовольнити частково.

Стягнути з Фермерського господарства "Мурафське" (62021, Харківська область, Краснокутський район, с. Мурафа, вул. Весняна, 36, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Східагрохім" (61128, м. Харків, пр. Льва Ландау, 149, ) - 1197723,03 грн. основного боргу, 350582,99 грн. процентів за користування товарним кредитом, 770837,06 грн. штрафу, 20271,39 грн. три проценти річних, 124354,98 пені, 38241,27 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В решті позову - відмовити.

В задоволенні зустрічного позову відмовити повністю.

Відповідно до ст. 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ст.ст. 256, 257 ГПК України, рішення може бути оскаржене до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення, з урахуванням приписів п.п. 17.5 п.17 Перехідних положень ГПК України.

Позивач по первісному позову (відповідач за зустрічним позовом) - Товариство з обмеженою відповідальністю "Східагрохім" (61128, м. Харків, пр. Льва Ландау, 149, ).

Відповідач по первісному позову (позивач за зустрічним позовом) - Фермерське господарство "Мурафське" (62021, Харківська область, Краснокутський район, с. Мурафа, вул. Весняна, 36, ).

Повне рішення підписано 23 жовтня 2020 року.

Суддя О.В. Погорелова