РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

06.10.2020Справа № 910/10604/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Удалової О.Г., за участю секретаря судового засідання Бортнюк М.В., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження господарську справу

за позовом Фізичної особи - підприємця Запорожця Дмитра Вікторовича

( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 )

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сучасна Архітектура Міст" (04053, м. Київ, пров. Бехтеревський, 4, код 42654390)

про стягнення 26 793,35 грн

Представники сторін:

від позивача Запорожець Д.В., особисто

від відповідача Вайнер О.Л., адвокат на підставі ордеру АА №1049046 від 17.09.2020

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Фізична особа - підприємець Запорожець Дмитро Вікторович (далі - позивач) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сучасна Архітектура Міст" (далі - відповідач) про стягнення 26 793,35 грн, у тому числі 22 327,79 грн основного боргу та 4 465,56 грн штрафу.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач, у порушення домовленостей сторін, отримавши плату, 21.03.2020 поставив позивачу неякісний товар: стелю з оцинкованих рейок в комплекті, без супровідних документів, з суттєвими дефектами, які були виявлені 27.03.2020 після його монтажу, та мають характер істотних недоліків, які неможливо усунути.

Вважаючи, що його права порушені, позивач просить стягнути з відповідача 22 327,79 грн вартості поставленого неякісного товару та 4465,56 грн штрафу за порушення зобов`язання.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на положення статей 673, 662, 666, 678, 1212 ЦК України, ч. 2 ст. 231 ГК України.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 24.07.2020 відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (без проведення судового засідання), встановив учасникам справи строк для реалізації процесуальних прав.

17.08.2020 на адресу суду надійшло клопотання позивача про здійснення розгляду справи № 910/10604/20 з повідомленням (викликом) сторін.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 25.08.2020, з огляду на предмет доказування, подане позивачем клопотання, призначив судове засідання у справі на 17.09.2020.

03.09.2020 відповідач через канцелярію суду подав відзив на позовну заяву, в якому виклав клопотання визнати поважними причини пропуску строку для його подання, не заперечив факт поставки спірного товару та отримання оплати в сумі 22 327,79 грн. Однак зазначив, що сторонами договір не укладався, договірні відносини виникли шляхом оплати рахунку та фактичного отримання товару, будь-яких документів, що стосуються товару, не вимагалось та сторонами не обумовлювалось; товар не передавався позивачу за зразками або описом, в розумінні ч. 1 ст. 668 ЦК України ризик знищення або випадкового пошкодження товару перейшов від відповідача до позивача після поставки 21.03.2020, претензії позивача щодо механічних пошкоджень товару та інших дефектів, враховуючи здійснення монтажу силами позивача, є необґрунтованими, позивачем не доведено невідповідність якості товару у момент поставки.

14.09.2020 від позивача засобами поштового зв`язку надійшла відповідь на відзив, в якій на доводи відповідача позивач зазначив, що відповідачем порушено домовленості по кольору товару: RAL9016 (білий транспортний колір), неодноразові звернення про надання документів на товар залишені відповідачем без задоволення; зауважив, що обставини поставки відповідачем неякісного товару також підтверджені заявою свідка Лузанова Д.О., доданою до позову.

У судовому засіданні 17.09.2020 позивач (особисто) підтримав заявлені вимоги у повному обсязі, представник відповідача проти позову заперечував з підстав, викладених у відзиві; судом оголошено перерву у розгляді справи до 06.10.2020.

21.09.2020 до суду від позивача засобами поштового зв`язку надійшло клопотання про огляд доказів за їх місцезнаходженням та долучення доказів до матеріалів справи, а саме фотографічних зображень товару.

25.09.2020 відповідач через відділ діловодства суду подав заперечення, відповідно до яких пояснив, що ним здійснено виконання зобов`язань з передачі товару належним чином та у повному обсязі, поясненнями позивачем підтверджено, що 21.03.2020 товар прийнятий позивачем у м. Харкові та розпакований, 26.03.2020 використаний за допомогою власного монтажу як підвісна стеля у нежитловому приміщенні, про наявність дефектів не заявлялось; вказаний товар не підлягає обов`язковій або будь-якій іншій сертифікації, процесом його виробництва не передбачено виготовлення технічних паспортів, позивачем не доведено та не надано доказів на підтвердження обставин поставки товару відповідачем неналежної якості. Також учасник справи ставить під сумнів те, що товар, який зображений на фото та про який зазначає свідок Лузанов Д.О., є саме тим товаром, якість якого є предметом спору між сторонами. З огляду на вказані обставини та положення ч. 1 ст. 668 ЦК України відповідач просив у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

У судове засідання 06.10.2020 з`явився позивач, підтримав позовні вимоги та дав пояснення по суті спору, представник відповідача проти позову заперечував.

Розглянувши клопотання позивача про огляд доказів за їх місцезнаходженням: оцинкованої екранної рейки 85мм, колір сірий/білий (6), оцинкованої екранної рейки колір сірий/білий (4,6), оцинкованого несучого профіля с, S50 (3), покраска RAL 9016 за адресою: м. Харків, вул. Фесенківська, 4-А, суд відмовив у задоволенні поданого клопотання з огляду на таке.

Предметом спору у даній справі є факт поставки відповідачем позивачу товару неналежної якості та, як наслідок, наявність/відсутність підстав для повернення коштів за товар з істотними недоліками, які неможливо усунути, та сплати штрафних санкцій через недотримання вимог щодо якості товару, при цьому обов`язок доведення факту наявності істотних недоліків поставленого товару на момент поставки покладається на позивача.

Водночас, як зазначає позивач, поставлений товар: оцинковані екранні рейки, оцинкований несучий профіль був змонтований власними засобами позивача без участі відповідача, тобто на даний час товар є частиною об`єкту: стелею у нежитловому приміщенні за адресою: м. Харків, вул. Фесенківська, 4-А, а не товаром у вигляді, поставленому за рахунком № 824; тягар доказування наявності істотних недоліків товару під час отримання від відповідача покладено на позивача, тому, з урахуванням усіх наведених обставин, суд дійшов висновку про відсутність підстав для огляду доказів за їх місцезнаходженням у зв`язку з необґрунтованістю.

У судовому засіданні 06.10.2020 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Відповідно до ст. 219 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

На виконання вимог статті 222 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні здійснювалася фіксація судового процесу технічним засобами.

Розглянувши подані документи та матеріали, заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Як зазначає позивач, Фізична особа - підприємець Запорожець Дмитро Вікторович, та відповідачем - ТОВ «Сучасна Архітектура Міст» не заперечується, між ним, як покупцем та відповідачем, як продавцем, у лютому 2020 року була досягнена домовленість щодо купівлі-продажу стелі з оцинкованих рейок в комплекті, а саме: Оцинкована екранна рейка 85 мм, колір сірий/білий (6), Оцинкованої екранної рейки колір сірий/білий (4,6), Оцинкованого несучого профіля с, S50 (3), Покраска RAL 9016, вартістю 22 327,79 грн з ПДВ (надалі - товар).

На виконання цих домовленостей відповідачем виставлено рахунок на оплату № 824 від 24.02.2020 на загальну суму 22 327,79 грн з ПДВ з переліком обумовленого вищевказаного товару.

Платіжними дорученнями № 476 від 25.02.2020 на суму 18 000,00 грн, № 491 від 17.03.2020 на суму 4327,79 грн позивач перерахував на користь відповідача 22 327,79 грн з призначенням платежу «передплата за рейки, профілі згідно рах № 824 від 14.02.2020». Відповідач факт отримання вказаних коштів не оспорює.

21.03.2020 товар за рахунком № 824 був доставлений силами відповідача, переданий та отриманий позивачем у місті Харкові.

Відповідач у відзиві на позовну заяву зауважив, що засобами електронного зв`язку позивачем було надано довіреність ФОП Запорожця Д.В. № 1 від 20.03.2020, видану на отримання від ТОВ «Сучасна Архітектура Міст» цінностей за рахунком № 824 від 14.02.2020.

Сторонами у справі підтверджено, що у момент поставки товару 21.03.2020 товарно-розпорядчі документи (видаткова накладна, акт тощо) підписані не були, вимог щодо їх оформлення жодною зі сторін не висловлювалось.

В обґрунтування заявлених вимог позивач стверджує, що після отримання товару 21.03.2020, 26.03.2020 здійснено його монтаж, 27.03.2020, при наявності природного освітлення в приміщенні, виявлено суттєві дефекти продукції, а саме: при розпаковці рейок мали місце забруднення елементів; в процесі монтажу та після його завершення встановлено пошкодження: заломи металу на видимій площині, які мають повторюваність; відколи фарби від поверхні металу на великій площі; механічні дефекти: загнуті краї на рейках без деформації фарби чи сколів; радійність рейок, неоднорідність кольору фарбування, що свідчить про неналежну якість поставленого відповідачем товару, наявність істотних недоліків, які неможливо усунути, про що відповідача повідомлено засобами телефонного зв`язку.

У подальшому позивач надіслав на адресу відповідача вимоги від 31.03.2020, 16.04.2020, 18.05.2020, в яких, зазначаючи про виявлені 27.03.2020 після монтажу стелі її дефекти та стверджуючи про істотність недоліків, висловив вимогу про організацію зворотної передачі товару із дефектами та повернення коштів за переданий товар неналежної якості; проведення експертизи; надання документів, що підтверджують якість продукції, переданої за рахунком № 824 від 24.02.2020.

05.06.2020 позивач надіслав відповідачу претензію на суму 22 327,79 грн, в якій просив у семиденний термін з моменту отримання цієї вимоги повернути кошти, сплачені згідно з рахунком № 824 від 24.02.2020; повідомити адресу, на яку можливим є повернення неякісного товару.

Оскільки вказані вимоги позивача залишені без відповіді та задоволення, кошти за товар, про дефекти якого заявлено позивачем, не повернені, позивач звернувся до суду з позовом у даній справі про стягнення з відповідача 22 327,79 грн заборгованості - повернення коштів за переданий товар неналежної якості з істотними недоліками та 4465,56 грн штрафу.

Відповідач позов не визнав, зазначаючи про недоведеність недотримання відповідачем вимог щодо якості переданого 21.03.2020 товару, у т.ч. враховуючи проведення монтажних робіт без участі відповідача, після завершення яких виявлено недоліки, безпідставність заявлених вимог та перехід ризику знищення чи випадкового пошкодження товару після прийняття товару до позивача.

Розглядаючи даний спір та вирішуючи його по суті, суд дійшов висновків про наступне.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з нормами ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. ст. 625, 628, 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ч.1 ст. 509 ЦК України, ч.1 ст. 173 ГК України).

Відповідно до ст. 638 ЦК України, яка кореспондується зі ст. 180 ГК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

У ч. 3 ст. 180 ГК України визначено, що при укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Норми ст. 181 ГК України передбачають можливість укладення господарських договорів як у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками, так і у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Матеріалами справи встановлено та обома сторонами підтверджено, що шляхом досягнення домовленості про купівлю-продаж товару: стелі з оцинкованих рейок в комплекті, а саме: Оцинкована екранна рейка 85мм, колір сірий/білий (6), Оцинкованої екранної рейки колір сірий/білий (4,6), Оцинкованого несучого профіля с, S50 (3), Покраска RAL 9016, вартістю 22 327,79 грн з ПДВ; виставлення відповідачем рахунку на оплату № 824 від 24.02.2020 та оплати позивачем рахунку за платіжними дорученнями № 476 від 25.02.2020, № 491 від 17.03.2020 у загальному розмірі 22 327,79 грн; фактичного прийняття товару 21.03.2020 між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 54 Цивільного кодексу України та є укладенням договору купівлі-продаж у спрощений спосіб.

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 673 Цивільного кодексу України продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу. У разі відсутності в договорі купівлі-продажу умов щодо якості товару продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, придатний для мети, з якою товар такого роду звичайно використовується.

Порядок та підстави заперечення покупцем якості отриманого товару, а також права та обов`язки, які виникають у сторін у разі поставки товару неналежної якості, передбачені нормами статей 678, 679, 680, 688 Цивільного кодексу України та статями 268, 269 Господарського кодексу України.

Відповідно до частини 1 статті 678 Цивільного кодексу України покупець, якому переданий товар неналежної якості, має право, незалежно від можливості використання товару за призначенням, вимагати від продавця за своїм вибором: 1) пропорційного зменшення ціни; 2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; 3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару.

Приписи ч. 2 ст. 678 Цивільного кодексу України наділяють покупця правом відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми або вимагати заміни товару виключно у випадку істотного порушення вимог щодо якості товару.

Під істотним порушенням Цивільний кодексу України розуміє наявність у товарі одного із наступних недоліків: 1) недоліків, які не можна усунути (невиправні недоліки); 2) недоліки, усунення яких пов`язане з непропорційними витратами або затратами часу (недоліки, усувати які економічно невигідно); 3) недоліки, які виявилися неодноразово чи з`явилися знову після їх усунення (повторювані недоліки).

Тобто, вимагати відшкодування вартості товару або його заміни покупець має право лише у випадку, якщо недоліки товару є істотними, тобто невиправними, економічно невигідними або повторювальними.

Частиною 1 статті 679 Цивільного кодексу України визначено, що продавець відповідає за недоліки товару, якщо покупець доведе, що вони виникли до передання товару покупцеві або з причин, які існували до цього моменту.

Відповідно до статті 680 цього кодексу покупець має право пред`явити вимогу у зв`язку з недоліками товару за умови, що недоліки виявлені в строки, встановлені цією статтею, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 688 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний повідомити продавця про порушення умов договору купівлі-продажу щодо кількості, асортименту, якості, комплектності, тари та (або) упаковки товару у строк, встановлений договором або актами цивільного законодавства, а якщо такий строк не встановлений, - в розумний строк після того, як порушення могло бути виявлене відповідно до характеру і призначення товару.

У разі невиконання покупцем цього обов`язку продавець має право частково або в повному обсязі відмовитися від задоволення відповідних вимог покупця, якщо продавець доведе, що невиконання покупцем обов`язку повідомити продавця про порушення умов договору купівлі-продажу спричинило неможливість задоволення його вимог або спричинить для продавця витрати, що перевищують його витрати у разі своєчасного повідомлення про порушення умов договору.

Якщо продавець знав або міг знати про те, що переданий покупцеві товар не відповідає умовам договору купівлі-продажу, він не має права посилатися на те, що не одержав від покупця повідомлення про порушення умов договору, та на наслідки невиконання покупцем цього обов`язку, встановлені частиною першою цієї статті.

Статтею 268 Господарського кодексу України визначено, що якість товарів, що поставляються, повинна відповідати стандартам, технічним умовам, іншій технічній документації, яка встановлює вимоги до їх якості, або зразкам (еталонам), якщо сторони не визначать у договорі більш високі вимоги до якості товарів.

У разі відсутності в договорі умов щодо якості товарів остання визначається відповідно до мети договору або до звичайного рівня якості для предмета договору чи загальних критеріїв якості.

Постачальник повинен засвідчити якість товарів, що поставляються, належним товаросупровідним документом, який надсилається разом з товаром, якщо інше не передбачено в договорі.

У разі поставки товарів більш низької якості, ніж вимагається стандартом, технічними умовами чи зразком (еталоном), покупець має право відмовитися від прийняття і оплати товарів, а якщо товари уже оплачені покупцем, - вимагати повернення сплаченої суми.

У разі якщо недоліки поставлених товарів можуть бути усунені без повернення їх постачальнику, покупець має право вимагати від постачальника усунення недоліків у місцезнаходженні товарів або усунути їх своїми засобами за рахунок постачальника.

Якщо поставлені товари відповідають стандартам або технічним умовам, але виявляться більш низького сорту, ніж було зумовлено, покупець має право прийняти товари з оплатою за ціною, встановленою для товарів відповідного сорту, або відмовитися від прийняття і оплати поставлених товарів.

У разі поставки товарів неналежної якості покупець (одержувач) має право стягнути з виготовлювача (постачальника) штраф у розмірі, передбаченому статтею 231 цього Кодексу, якщо інший розмір не передбачено законом або договором.

За змістом наведених норм Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України, покупець набуває право вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми; якщо він у встановленому порядку та строки доведе невідповідність якості поставленого товару умовам договору та вимогам, встановленим законом (стандартам тощо), факту, що виявлені недоліки є істотними, виникли до передання товару покупцеві або з причин, які існували до цього моменту; та за умови виконання покупцем обов`язку повідомити продавця про порушення умов договору поставки щодо якості у строк, встановлений договором або актами цивільного законодавства, а якщо такий строк не встановлений, - в розумний строк після того, як порушення могло бути виявлене відповідно до характеру і призначення товару.

Невиконання покупцем цього обов`язку позбавляє його права отримати від продавця задоволення вимог, заявлених до продавця у зв`язку поставкою товару неналежної якості, якщо продавець доведе, що невиконання покупцем обов`язку повідомити продавця про порушення умов договору поставки спричинило неможливість задоволення його вимог або спричинить для продавця витрати, що перевищують його витрати у разі своєчасного повідомлення про порушення умов договору.

Згідно з частинами 1, 2, 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частин 1, 3 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок доказування та подання доказів відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

Всупереч вказаних вимог позивачем не надано доказів та не доведено належними засобами доказування обставин та факту передачі відповідачем обумовленого товару на заявлену суму із порушенням вимог щодо якості товару у момент поставки, повідомлення відповідача у встановленому порядку про наявність виявлених дефектів, які є істотними недоліками.

Зокрема, з наданих доказів та доводів позивача вбачається, що при прийманні товару 21.03.2020 по рахунку № 824 жодних претензій щодо кількості, асортименту, якості, вигляду, наявності видимих дефектів, про які вказує позивач у переліку істотних недоліків (злами, механічні пошкодження, неоднорідне фарбування, рельєфність), які при прийманні товару позивач повинен був перевірити та які могли бути виявлені при візуальному огляді товару, висловлено не було.

Доказів того, що переданий 21.03.2020 товар був обраний позивачем за зразками, описом, а законом встановлено вимоги щодо якості такого роду товару або ж сторонами узгоджено наявність, перелік та зобов`язання продавця здійснити передачу документів, які підтверджують якість цього товару, суду також не надано.

Як зазначає позивач, недоліки товару виявлено 27.03.2020 після здійснення власними силами 26.03.2020 монтажу елементів товару.

Водночас позивачем не доведено, що викладені ним зауваження до товару за своєю природою є істотними недоліками товару та ці недоліки були наявні в момент його передачі 21.03.2020, в результаті чого відповідальність покладається саме на відповідача.

Також позивачем не зазначено причин та обставин неможливості виявлення та повідомлення продавця про недоліки, виклику уповноваженого представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Сучасна Архітектура Міст" для фіксування дефектів, які, як вбачається з описів, зазначених у позові, мали видимі ознаки - до моменту використання товару шляхом його монтажу 26.03.2020-27.03.2020 за їх наявності.

Судом враховано ту обставину, що відповідач не був позбавлений права повернути позивачу неякісний, на його думку, товар до моменту його використання (монтажу), що ним здійснено не було, і навіть за наявності зауважень до товару щодо наявності забруднень, пошкоджень, неоднорідності кольору та інших дефектів, що на думку позивача, є наслідком недотримання контролю якості виробництва, монтаж елементів товару проведено та завершено.

Крім того, твердження позивача про характер та причини цих пошкоджень внаслідок дій відповідача суд оцінює критично, адже за відсутності спеціальних знань та належного підтвердження експертом, ці аргументи є суб`єктивними судженнями; водночас транспортування товару до об`єкта монтажу, зберігання товару у період з 21.03.2020-26.03.2020 (5 діб), здійснення монтажних робіт (без участі продавця) не виключає та могло бути наслідком пошкодження товару, що позивачем не спростовано.

Долучена до позову заява свідка ОСОБА_1 також не є належним доказам недотримання відповідачем зобов`язання щодо передачі оплаченого товару за рахунком № 824 належної якості, оскільки за змістом опису обставин поясненнями свідка, який був присутній при отриманні від перевізника товару 21.03.2020: покупцем оглянуто цілісність упаковки отриманого товару, пошкоджень не виявлено, недоліки товару, про які стверджує ФОП Запорожець Д.В. помічені у змонтованому виробі.

Інших доказів на підтвердження факту поставки відповідачем неякісного товару суду не надано.

Аргументи позивача про передачу товару без супровідних документів суд також не бере до уваги як належний доказ порушення відповідачем договірних зобов`язань в частині якості товару, оскільки, за відсутності домовленостей сторін щодо наявності та обов`язковості цих документів, покупець при передачі товару 21.03.2020 міг встановити строк для їх надання відповідно до статті 666 ЦК України, правом на що, як випливає з правовідносин сторін, не скористався.

Таким чином, враховуючи те, що позивачем у справі не надано належних та допустимих доказів, які б встановлювали факт придбання ним товару у відповідача неналежної якості, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача коштів за поставку неякісного товару в розмірі 22 327,79 грн та штрафу в розмірі 4 465,56 грн. є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

При цьому, суд звертає увагу позивача, що посилання на положення статті 1212 ЦК України як на підставу заявлених вимог, з огляду на те, що кошти у сумі 22 327,79 грн перераховані на користь відповідача за домовленостями сторін, є помилковими.

Загальна умова частини першої статті 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, або отримане однією зi сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на пiдставi статті 1212 ЦК України тільки за наявності ознаки безпiдставностi такого виконання.

Якщо ж зобов`язання не припиняється з підстав, передбачених статтями 11, 600, 601, 604 - 607, 609 ЦК України, до моменту його виконання, таке виконання має правові підстави (підстави, за яких виникло це зобов`язання). Набуття однією зі сторін зобов`язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов`язання не є безпідставним.

Тож у разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 ЦК України може бути застосована тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі. Чинний договір чи інший правочин є достатньою та належною правовою підставою набуття майна (отримання коштів). Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 02.10.2013 у справі № 6-88цс13, від 02.09.2014 у справі № 910/1620/13, постанові Верховного Суду від 16.05.2018 у справі № 926/1851/17.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги не підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до вимог 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на позивача та відшкодуванню за рахунок відповідача не підлягають.

Керуючись ст.ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 236-240, 248-252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з п.п. 17.5 пункту 17 розділу ХІ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення складено та підписано 21.10.2020.

Суддя О.Г. Удалова