Господарський суд
Житомирської області
______________________________________________________________________
_____________________________________________________________________________
УХВАЛА

"27" жовтня 2020 р. Справа № 906/902/20.

Господарський суд Житомирської області у складі:

Судді: Лозинської І.В., розглядаючи заяву позивача про забезпечення позову у справі за позовом: Акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" (м. Київ)

до: Товариства з обмеженою відповідальністю" Сервіспостач" (м. Житомир)

2) ОСОБА_1 (Житомирська область, м. Коростень)

за участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача 2): ОСОБА_2 (м. Житомир)

про захист порушеного права шляхом дострокового стягнення 135178,69 грн. боргу, який виник за кредитним договором № 011/61704/400025 від 11.05.2018

без участі представників учасників справи

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Житомирської області надійшла позовна заява АТ "Райффайзен Банк Аваль" до ТОВ "Сервіспостач" та ОСОБА_1 про стягнення дострокового солідарно заборгованості, яка виникла за кредитним договором № 011/61704/400025 від 11.05.2018 на суму 135178,69 грн., з яких 101799,46 грн. боргу за кредитом, 33379,23 грн. боргу за відсотками, а також 2102,00 грн. судового збору.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що відповідач 1) не виконав умови кредитного договору щодо взятих зобов`язань по здійсненню щомісячного погашення кредитного боргу за графіком погашення кредиту і відсотків; у зв`язку з не виконанням останнім умов кредитного договору та вимоги банку про дострокове виконання зобов`язань за кредитним договором, банк звернувся до суду за захистом порушених прав до боржника та поручителя.

Ухвалою від 28.07.2020 господарський суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі; постановив здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження; призначив підготовче засідання суду (а.с. 52,53).

27.07.2020 до суду від позивача надійшла заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту на рухоме майно позичальника і поручителя, відповідно, ТОВ "Сервіспостач": автомобіль ГАЗ, модель 330202, 2006 р.в., дата реєстрації 01.03.2017, об`єм двигуна - 2460; ОСОБА_1 : автомобіль NISSAN, модель JUКЕ, 2015 р.в., дата реєстрації 08.08.2018, об`єм двигуна - 1600 (а. с. 42 - 47), яку ухвалою від 28.07.2020 господарський суд призначив до розгляду в засіданні суду.

Ухвалою від 14.09.2020 господарський суд продовжив підготовче провадження по 27.10.2020; відклав розгляд справи та заяви позивача про забезпечення позову на 12.10.2020 о 10:30; витребував від позивача відповідні документи (а. с. 83).

Відповідними ухвалами від 12.10.2020 господарський суд постановив: залучити до розгляду справи третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача 2) його дружину ОСОБА_2 ; направити ухвалу господарського суду до Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області для з`ясування місця проживання/перебування ОСОБА_2 ; призначив підготовче засідання суду на 27.10.2020 о 09:30 (а.с.93,94).

В засіданні суду розглядається заява позивача вих. № 114/5-19/414, від 13.07.2020 про забезпечення позову (а. с. 42, 43).

Обгрунтовуючи необхідність забезпечення позову позивач у вказаній заяві вказав, зокрема, що:

- отримавши позов відповідач може вжити заходи щодо відчуження належного йому майна та уникнути таким чином відповідальності щодо сплати заборгованості, не виконати кредитні зобов`язання;

- заявлені вимоги мають значний розмір та враховуючи відсутність належного виконання зобов`язання, в тому числі після пред`явлення як вимоги, так і позову, позивач вважає заявлений спосіб забезпечення позову адекватним способом запобігання можливих порушень майнових прав чи охоронюваних законом інтересів при виконанні судового рішення у випадку задоволення позовних вимог та недопущення відчуження цього майна під час розгляду справи;

- обставини, що породили виникнення заборгованості вказують на неплатоспроможність боржника: відповідач не виконує взяті на себе боргові зобов`язання, відмовляється від запропонованих позивачем програм рефінансування, припинив відповідати на телефонні дзвінки працівників банку;

- вважає дії позичальника такими, що свідчать про його намір уникнути від сплати кредитної заборгованості.

Щодо вказаної заяви про забезпечення позову слід зазначити таке.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 ГПК України однією з основних засад господарського судочинства є змагальність сторін.

Згідно з ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 73 ГПК України).

В свою чергу обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

За ч. 1 ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду (ч. 2 ст. 136 ГПК України).

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 4 ст. 137 ГПК України).

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання рішення суду в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

При цьому, умовою застосування заходів забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Однак, позивачем не надано доказів того, що ТОВ "Сервіспостач" та ОСОБА_1 здійснюють дії, спрямовані на ухилення від виконання зобов`язання, вчинення яких обумовлюється в часі після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду.

Крім того, не надано суду доказів реалізації майна, зареєстрованого за відповідачами, у тому числі автомобіль ГАЗ, модель 330202, 2006 року випуску, дата реєстрації 01.03.2017, об`єм двигуна - 2460 та автомобіль NISSAN, модель JUКЕ, 2015 року випуску, дата реєстрації 08.08.2018, об`єм двигуна - 1600.

В статті 6 ГК України визначено принцип свободи підприємницької діяльності.

Водночас, принцип змагальності, закріплений у статті 13 ГПК України, встановлює право відповідача заперечити проти наявності боргу. При цьому, відповідач має право розраховувати на те, що його господарська діяльність під час розгляду спору по суті не зазнаватиме з боку держави свавільного утиску, у тому числі, й шляхом безпідставного арешту грошових коштів у значному розмірі.

В свою чергу, лише посилання на недобросовісність дій відповідача, які дають підстави вважати, що останній може ухилятись від виконання судового рішення, не є тією обставиною, яка б могла свідчити про вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання, оскільки є припущенням, не підтвердженим доказами (аналогічна позиція викладена в постанові ВС від 02.04.2019 у справі №918/702/18).

Про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу (ч. 6 ст. 140 ГПК України).

Частиною 8 ст.140 ГПК України передбачено, що ухвалу про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено.

Враховуючи вищенаведене, слід відмовити в задоволенні заяви Акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" від 13.07.2020, вих. № 114/5-19/414 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на рухоме майно Товариства з обмеженою відповідальністю "Сервіспостач": автомобіль ГАЗ, модель 330202, 2006 року випуску, дата реєстрації 01.03.2017, об`єм двигуна - 2460 та накладення арешту на рухоме майно ОСОБА_1 : автомобіль NISSAN, модель JUКЕ, 2015 року випуску, дата реєстрації 08.08.2018, об`єм двигуна - 1600 в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 136, 137, 140, 233-235 ГПК України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити в задоволенні заяви Акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" від 13.07.2020, вих. № 114/5-19/414 про забезпечення позову шляхом:

- накладення арешту на рухоме майно Товариства з обмеженою відповідальністю "Сервіспостач": автомобіль ГАЗ, модель 330202, 2006 року випуску, дата реєстрації 01.03.2017, об`єм двигуна - 2460 в повному обсязі;

- накладення арешту на рухоме майно ОСОБА_1 : автомобіль NISSAN, модель JUКЕ, 2015 року випуску, дата реєстрації 08.08.2018, об`єм двигуна - 1600 в повному обсязі.

2. Направити копії цієї ухвали сторонам.

Ухвала набирає законної сили з дати її прийняття - 27.10.2020 та може бути оскаржена в порядку та строки, визначені ст. ст. 256, 257 ГПК України.

Ухвала підписана 27.10.2020.

Суддя Лозинська І.В.

Віддрук:

1 - в справу

2 - позивачу на електронну адресу:

3 - відповідачу 1) на електронну адресу: