ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" жовтня 2020 р. Справа№ 910/22748/16

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Корсака В.А.

суддів: Ходаківської І.П.

Євсікова О.О.

за участю секретаря судового засідання: Костяк В.Д.

за участю представника(-ів): згідно протоколу судового засідання від 12.10.2020,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Акціонерного товариства "Українська залізниця"

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.07.2020 про заміну сторони виконавчого провадження

у справі №910/22748/16 (суддя Мельник В.І.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Донбасенерго"

до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" Державного підприємства "Донецька залізниця"

про стягнення 69 179 723,28 грн,

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст ухвали місцевого господарського суду та мотиви її прийняття.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.07.2020 задоволено заяву Публічного акціонерного товариства "Донбасенерго", замінено сторону у виконавчому провадженні №61625988, відкритому на підставі наказу Господарського суду міста Києва від 10.04.2017 у справі №910/22748/16, а саме боржника - з ДП "Донецька залізниця" на його правонаступника - Акціонерне товариство "Українська залізниця".

Ухвала суду мотивована наявністю та доведеністю підстав для задоволення заяви про заміну сторони виконавчого провадження у відповідності до ст. 334 ГПК України.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, Акціонерне товариство "Українська залізниця" звернулось з апеляційною скаргою», в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.07.2020 у справі №910/22748/16 та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні заяви про заміну сторони у виконавчому провадженні №61625988.

Апеляційна скарга обґрунтована неповним з`ясуванням обставин справи та порушенням норм процесуального права.

Скаржник вважає, що суд першої інстанції неналежно дослідив докази по справі, посилаючись лише на докази заявника, дійшов передчасного, помилкового висновку щодо заміни сторони у наказі Господарського суду міста Києва.

Апелянт вважає, що АТ "Українська залізниця" не стало правонаступником підприємств залізничного транспорту, розташованих на тимчасово окупованій території та території проведення антитерористичної операції (в тому числі й ДП "Донецька залізниця"), оскільки процедура реорганізації цих підприємств та передача всіх їх прав та обов`язків до АТ "Українська залізниця" відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України "Деякі питання інвентаризації майна підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, яке розміщене на тимчасово окупованій території та території проведення антитерористичної операції" від 12.11.2014 №604 не завершена до закінчення проведення антитерористичної операції, і майно ДП "Донецька залізниця" не ввійшло до статутного капіталу АТ "Українська залізниця", що не досліджено господарським судом.

Стверджує, що до моменту внесення запису до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про припинення юридичної особи, ДП "Донецька залізниця" є абсолютним учасником цивільних правовідносин.

Апелянт зазначає, що вказівка у законі на те, що АТ "Українська залізниця" утворюється на базі, зокрема, підприємств та установ залізничного транспорту загального користування не означає автоматичного правонаступництва без проведення інвентаризації, оцінки майна ДП "Донецька залізниця", складання передавального акту, внесення змін до статуту та припинення, зокрема, юридичної особи ДП "Донецька залізниця".

Серед інших доводів апеляційного оскарження АТ «Українська залізниця» наголосило на тому, що судом першої інстанції порушено норми процесуального закону, зокрема статті 13, 42, 120, 334 ГПК України, оскільки судове рішення ухвалено за відсутності належним чином повідомленого представника відповідача, що є обов`язковою підставою для скасування рішення суду відповідно до п.3 ч.3 ст. 277 ГПК України.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.08.2020 апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: Корсак В.А. - головуючий суддя, судді Євсіков О.О., Кропивна Л.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.08.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Українська залізниця" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.07.2020 у справі №910/22748/16. Закінчено проведення підготовчих дій. Повідомлено учасників справи про призначення апеляційної скарги до розгляду на 14.09.2020 о 14:40 год. Роз`яснено учасникам справи право подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі до 09.09.2020. Встановлено учасникам справи строк для подачі всіх заяв та клопотань в письмовій формі до 09.09.2020. Доведено до відома учасників справи, що явка їх представників в судове засідання є необов`язковою. З урахуванням епідеміологічної ситуації в України, сторони можуть подати до суду заяви про розгляд справи за їхньої відсутності.

На підставі службової записки головуючого судді та розпорядження Північного апеляційного господарського суду №09.1-08/3020/20 від 17.08.2020, у зв`язку з перебуванням судді Кропивної Л.В. яка входить до складу колегії суддів, у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл справи №910/22748/16.

Згідно Витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.09.2020, апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: Корсак В.А. - головуючий суддя, судді -Євсіков О.О., Ходаківська І.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.09.2020 апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.07.2020 у справі №910/22748/16 прийнято до провадження у визначеному складі колегії суддів: Корсак В.А. - головуючий суддя, судді Євсіков О.О., Ходаківська І.П. Розгляд справи ухвалено здійснити в раніше призначеному судовому засіданні 14.09.2020 о 14:40 год.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи.

Позивач у відзиві просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, оскаржену ухвалу без змін, як таку що прийнята без порушення вимог процесуального законодавства.

Явка представників сторін.

В судове засідання від 12.10.2020 з`явилися представники усіх учасників справи.

Межі розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ч.1 ст. 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Згідно з ст. 269 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Дослідивши доводи і заперечення, які наведені в апеляційній скарзі та у відзиві, заслухавши думку представників учасників справи, перевіривши матеріали справи щодо правильності застосування судом першої інстанцій норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції.

Публічне акціонерне товариство "Донбасенерго" (далі - ПАТ "Донбасенерго") звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (далі - ПАТ "Українська залізниця") 69 179 723,28 грн заборгованості по оплаті електроенергії в період з травня 2015 року по квітень 2016 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.12.2016 порушено провадження у справі та призначено судовий розгляд на 24.01.2017.

Рішенням Господарського суду міста Києва № 910/22748/16 від 21.03.2017 у задоволенні позову до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" відмовлено. Позов задоволено до Державного підприємства "Донецька залізниця". Стягнуто з Державного підприємства "Донецька залізниця" (83000, м. Донецьк, вул. Артема, 68; 84400, Донецька область, м. Красний Лиман, вул. Кірова, 22; ідентифікаційний код: 01074957) з будь-якого рахунку, виявленого під час виконання даного рішення суду, на користь публічного акціонерного товариства "Донбасенерго" (03150, м. Київ, вул. Предславинська, 34-а; ідентифікаційний код 23343582): 69 179 723 (шістдесят дев`ять мільйонів сто сімдесят дев`ять тисяч сімсот двадцять три) грн 28 коп. боргу та 206 700 (двісті шість тисяч сімсот) грн судового збору.

На виконання вказаного рішення суду 10.04.2017 видано відповідний наказ.

Постановою від 24.03.2020 старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на підставі наказу Господарського суду міста Києва від 10.04.2017 відкрито виконавче провадження ВП№61625988.

02.07.2020 відділом діловодства суду від Публічного акціонерного товариства "Донбасенерго" отримано заяву про заміну сторони у виконавчому провадженні.

Заява мотивована тим, що відповідно до Закону України від 23 лютого 2012 року №4442-VI "Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування" та постановами КМУ № 604 від 12.11.2014 року та № 200 від 25.06.2014 року "Про утворення публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" - АТ "Укрзалізниця" є правонаступником усіх прав і обов`язків Укрзалізниці та підприємств залізничного транспорту (зокрема ДП "Донецька залізниця"),

АТ "Укрзалізниця" є юридичною особою з дня державної реєстрації відповідно до пункт 12 Статуту АТ "Укрзалізниця", затверджено постановою КМУ від 02.09.2015 № 735 "Питання публічного акціонерного товариства "Українська залізниця".

Державну реєстрацію ПАТ "Українська залізниця" здійснено 21.10.2015, що також підтверджується інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

При цьому, заявник також посилався на правову позицію викладену в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.06.2020 у справі №910/5953/17, у якій викладено правову позицію про те, що АТ «Укрзалізниця» є правонаступником ДП «Донецька залізниця» з дати державної реєстрації АТ «Укрзалізниця».

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.

Відповідно до ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

За приписами ст. 129 Основного Закону України обов`язковість рішення суду визначено однією із основних засад судочинства.

За приписом ст. 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Статтею 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні по справі Горнсбі проти Греції наголосив на гарантоване ст.6 Конвенції право на суд, яке повинно розцінюватися не лише в аспекті права особи звернутися до суду за захистом своїх прав, а і як обов`язковість боржника до виконання судового рішення. Викладене означає, що виконання судового рішення є невід`ємною частиною судового процесу з метою забезпечення положень названої статті Конвенції (права на суд).

У рішеннях Європейського суду у справах "Алпатов та інші проти України", "Робота та інші проти України", "Варава та інші проти Україні", "ПМП "Фея" та інші проти України" зазначається про те, що правосуддя не може вважатися здійсненим доти, доки не виконане судове рішення та констатується, що виконання судового рішення, як завершальна стадія судового процесу, за своєю юридичною природою є головною стадією правосуддя, що повністю узгоджується з нормою ст.124 Конституції України.

Конституційний Суд України у рішенні №5-рп/2013 від 26.06.2013 також зазначив, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист, невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Таким чином, право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень складовою права на справедливий судовий захист.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.334 Господарського процесуального кодексу України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Зазначена норма права кореспондується з положеннями ч. 5 ст.15 Закону України "Про виконавче провадження", згідно з якою у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником.

Відповідно до частин першої та п`ятої статті 104 Цивільного кодексу України(далі - ЦК України) юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників. Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Згідно з частиною третьою статті 3 Закону України від 17 вересня 2008 року №514-VI "Про акціонерні товариства" акціонерне товариство може бути створене шляхом заснування або злиття, поділу, виділу чи перетворення підприємницького (підприємницьких) товариства, державного (державних), комунального (комунальних) та інших підприємств у акціонерне товариство. Товариство вважається створеним і набуває прав юридичної особи з дати його державної реєстрації в установленому законодавством порядку.

Відповідно до частини п`ятнадцятої статті 37 Закону України від 15 травня 2003 року № 755-IV "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" (в редакції, яка діяла на дату реєстрації АТ "Укрзалізниця") злиття вважається завершеним з моменту державної реєстрації новоутвореної юридичної особи та державної реєстрації припинення юридичних осіб, що припиняються у результаті злиття.

Законом про особливості утворення Укрзалізниці визначено правові, економічні та організаційні особливості утворення акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування, 100 відсотків акцій якого належать державі, управління і розпорядження його майном та цей Закон спрямований на забезпечення економічної безпеки і захисту інтересів держави.

Відповідно до частин третьої, шостої, сьомої та дев`ятої статті 2 цього Закону:

- товариство утворюється, як публічне акціонерне товариство, 100 відсотків акцій якого закріплюються в державній власності, на базі Державної адміністрації залізничного транспорту України, а також підприємств, установ та організацій залізничного транспорту загального користування, які реорганізовуються шляхом злиття;

- товариство є правонаступником усіх прав і обов`язків Державної адміністрації залізничного транспорту України та підприємств залізничного транспорту;

- оприлюднення затвердженого КМУ переліку підприємств залізничного транспорту, на базі яких утворюється товариство, є офіційним повідомленням для кредиторів про припинення таких суб`єктів господарювання;

- одночасно з прийняттям рішення про утворення товариства КМУ формує комісію з утворення товариства, до складу якої входять представники КМУ, центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту, Державної адміністрації залізничного транспорту України, Фонду державного майна України, центрального органу виконавчої влади з питань економічної політики, профспілок, що діють у галузі;

- комісія у чотиримісячний строк з дня затвердження її складу подає центральному органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту, для затвердження у місячний строк зведений передавальний акт, зведений акт оцінки майна залізничного транспорту загального користування, а також проект статуту товариства для подання КМУ;

- зведені передавальний акт та акт оцінки складаються на основі узагальнених даних передавальних актів та актів оцінки, складених стосовно цілісного майнового комплексу кожного підприємства залізничного транспорту;

- розмір статутного капіталу товариства визначається під час його утворення згідно зі зведеним актом оцінки майна залізничного транспорту загального користування.

Пунктом 2 розділу ІІІ "Перехідні та прикінцеві положення" цього Закону встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, діють у частині, що не суперечить цьому Закону.

Державну реєстрацію АТ "Укрзалізниця" здійснено 21 жовтня 2015 року. Згідно абз. 2 п. 2 Статуту, затвердженим постановою КМУ № 735, АТ "Укрзалізниця" є правонаступником усіх прав і обов`язків Державної адміністрації залізничного транспорту України та підприємств залізничного транспорту, серед яких ДП "Донецька залізниця". Товариство набуває статусу юридичної особи з дня його державної реєстрації в установленому законом порядку (п. 13 Статуту).

При реорганізації юридичної особи відбувається універсальне правонаступництво. При універсальному правонаступництві все майно особи як сукупність прав та обов`язків, які їй належать, переходить до правонаступника чи правонаступників, при цьому в цій сукупності переходять усі окремі права та обов`язки, які належали на момент правонаступництва правопопереднику незалежно від їх виявлення на той момент.

Ухвалюючи рішення про реорганізацію, уповноважений орган юридичної особи спрямовує свою волю на передачу не окремого майна, прав або обов`язків, а усієї їх сукупності.

У процедурі реорганізації підприємств залізничного транспорту у формі злиття все майно, права та обов`язки державних підприємств, які припиняються, переходять до правонаступника - АТ "Укрзалізниця". Держава не має права вилучити якусь частину майна, зокрема ту, що знаходиться на неконтрольованій території, і не передати її (частину) правонаступнику.

При реорганізації в формі злиття немає значення, чи вказано в передавальному акті про правонаступництво щодо певного майна, прав чи обов`язків. Адже правонаступник лише один, що унеможливлює виникнення будь-яких спорів щодо переходу майна, прав чи обов`язків.

За змістом ч.ч.2, 3 ст.107 Цивільного кодексу України до внесення до них змін згідно із Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" та деяких інших законодавчих актів України щодо децентралізації повноважень з державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", який набрав чинності 13.12.2015, мали таку редакцію: "Після закінчення строку для пред`явлення вимог кредиторами та задоволення чи відхилення цих вимог комісія з припинення юридичної особи складає передавальний акт (у разі злиття, приєднання або перетворення) або розподільчий баланс (у разі поділу), які мають містити положення про правонаступництво щодо всіх зобов`язань юридичної особи, що припиняється, стосовно всіх її кредиторів та боржників, включаючи зобов`язання, які оспорюються сторонами. Передавальний акт та розподільчий баланс затверджуються учасниками юридичної особи або органом, який прийняв рішення про її припинення, крім випадків, встановлених законом". Тобто і для передавального акта, і для розподільчого балансу встановлювалися однакові вимоги.

Натомість у редакції, чинній з 13.12.2015, цими нормами установлено, що після закінчення строку для пред`явлення вимог кредиторами та задоволення чи відхилення цих вимог комісія з припинення юридичної особи складає передавальний акт (у разі злиття, приєднання або перетворення) або розподільчий баланс (у разі поділу), який має містити положення про правонаступництво щодо майна, прав та обов`язків юридичної особи, що припиняється шляхом поділу, стосовно всіх її кредиторів та боржників, включаючи зобов`язання, які оспорюються сторонами.

Отже, лише при припиненні суб`єкта господарювання шляхом поділу в розподільчому балансі визначається правонаступництво. Внаслідок же злиття, приєднання або перетворення правонаступником є лише одна особа і будь-який розподіл прав та обов`язків при таких видах реорганізації неможливий.

Законом про особливості утворення Укрзалізниці, постановами Кабінету Міністрів України №200 та №604, а також статутом передбачено, що товариство володіє майном на двох режимах:

- на праві власності (майно передане до статутного капіталу);

- на праві повного господарського відання (майно, що знаходиться на тимчасово окупованих територіях та в зоні проведення антитерористичної операції, тобто майно, яке вибуло із фактичного володіння держави; майно, що залишається у державній власності і щодо якого встановлені певні обмеження щодо розпорядження для Акціонерного товариства "Українська залізниця").

Передача майна не у власність Акціонерному товариству "Укрзалізниця", а у повне господарське відання, не означає, що це майно залишилося в повному господарському віданні державних підприємств залізничної галузі, які припиняються, або те, що реорганізація не відбулась чи призупинена.

Так, ст.10 Закону України "Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування" має назву "Обмеження щодо розпорядження майном Товариства" і визначає, що магістральні залізничні лінії загального користування та розміщені на них технологічні споруди, передавальні пристрої, що безпосередньо використовуються для забезпечення процесу перевезень, а саме: залізничні станції та колії загального користування, тягові підстанції, контактна мережа та інші пристрої технологічного електропостачання, системи сигналізації, централізації, блокування та управління рухом поїздів, об`єкти і майно, призначені безпосередньо для виконання аварійно-відновлювальних робіт, є державною власністю та закріплюються за Товариством на праві господарського відання. Товариство не може відчужувати, передавати в користування, оренду, лізинг, концесію, управління, заставу, безоплатне користування, вносити до статутного (складеного) капіталу суб`єктів господарювання майно, зазначене в частині першій цієї статті, та вчиняти щодо нього інші правочини, наслідком яких може бути відчуження такого майна.

За змістом п.п.4, 5 постанови №200 від 25.06.2014 Кабінету Міністрів України "Про утворення публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" комісія з утворення Акціонерного товариства "Укрзалізниця" мала у чотиримісячний строк з дати затвердження її персонального складу подати Міністерству інфраструктури: зведений акт оцінки майна, що вноситься до статутного капіталу товариства; зведені передавальні акти майна, земельних ділянок; проект статуту товариства. Міністерство інфраструктури мало, серед іншого забезпечити проведення інвентаризації, затвердити переліки та зведені акти інвентаризації майна (зокрема Державної адміністрації залізничного транспорту та підприємств, зазначених у додатку 1); затвердити зведений акт оцінки, зведені перелік і передавальний акт майна; подати в установленому порядку Кабінетом Міністрів України на затвердження проект статуту товариства; вжити до 31.12.2015 заходів для припинення Державної адміністрації залізничного транспорту та підприємств, зазначених у додатку.

Пунктами 1, 2 постанови №604 від 12.11.2014 Кабінету Міністрів України "Деякі питання інвентаризації майна підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, яке розміщене на тимчасово окупованій території та території проведення антитерористичної операції" установлено, що майно (активи, власний капітал та зобов`язання) підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, їх структурних підрозділів, яке розміщене на тимчасово окупованій території та території проведення антитерористичної операції, не включається до переліків і зведених актів інвентаризації майна, а відображається в балансі (крім зобов`язань підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, їх структурних підрозділів, які розташовані на тимчасово окупованій території) і закріплюється в частині активів за Акціонерним товариством «Українська залізниця» на праві господарського відання до проведення його інвентаризації та оцінки відповідно до п.2 цієї постанови. Під час проведення інвентаризації та оцінки майна мають бути сформовані окремі акти обліку активів, власного капіталу і зобов`язань державних підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, їх структурних підрозділів, які розташовані на тимчасово окупованій території та території проведення антитерористичної операції, за даними фінансової звітності за видами активів, власного капіталу та зобов`язань у розрізі статей балансу на останню дату, на яку надавалася фінансова звітність; сформовані окремі акти обліку активів, які розміщені на тимчасово окупованій території і обліковуються на балансах підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, їх структурних підрозділів, які розташовані на іншій території України; після завершення тимчасової окупації та завершення проведення антитерористичної операції має бути проведена інвентаризація та оцінка майна і за результатами подані пропозиції щодо зміни статутного капіталу Акціонерного товариства "Українська залізниця" згідно із законодавством.

Вказані положення наведених вище постанов Уряду України взагалі не регулюють питання правонаступництва, не призупиняють реорганізацію і не визначають те, що певне майно чи зобов`язання не переходить до Акціонерного товариства "Українська залізниця"; вони лише описують порядок обліку такого майна - за якою вартістю воно обліковується, відображається в балансі чи обліковується на позабалансових рахунках.

Водночас, відповідно до ч. 15 ст. 37 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" (в редакції, що діяла станом на 21.10.2015 - дату реєстрації Акціонерного товариства "Укрзалізниця") злиття вважається завершеним з моменту державної реєстрації новоутвореної юридичної особи та державної реєстрації припинення юридичних осіб, що припиняються у результаті злиття.

Законом України "Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування", постановою №200 від 25.06.2014 Кабінету Міністрів України утворено Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця", передбачено наступні етапи проведення реорганізації: 1) інвентаризація майна юридичних осіб, які підлягають злиттю, та складення передавального акта, 2) затвердження статуту нової юридичної особи (Акціонерного товариства "Укрзалізниця"), 3) державна реєстрація Акціонерного товариства "Укрзалізниця"; 4) припинення державних підприємств залізничного транспорту.

Як вказувалось, державну реєстрацію Акціонерного товариства "Укрзалізниця" здійснено 21.10.2015, однак припинення Державного підприємства "Донецька залізниця" не зареєстровано.

Враховуючи, що відповідно до ч.6 ст.2 Закону України "Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування" товариство є правонаступником усіх прав і обов`язків Державної адміністрації залізничного транспорту України та підприємств залізничного транспорту, правонаступництво не пов`язується з державною реєстрацією припинення підприємства залізничного транспорту, а кредиторам не надавалося право вимагати дострокового виконання вимог у порядку, передбаченому ст. 107 Цивільного кодексу України, тобто всі їхні вимоги перейшли в повному обсязі до Акціонерного товариства «Укрзалізниця», датою виникнення універсального правонаступництва Акціонерного товариства "Укрзалізниця" щодо підприємств залізничної галузі, які припиняються шляхом злиття, слід вважати дату його державної реєстрації 21.10.2015, з якої воно є правонаступником Державного підприємства "Донецька залізниця".

Такий висновок підтверджується і змістом ст. 3 3акону України "Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування", яким установлено обмеження в діяльності Державної адміністрації залізничного транспорту України, підприємств залізничного транспорту, що реорганізовуються. Закон передбачає, що з дня прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про утворення Акціонерного товариства "Укрзалізниця" і до його державної реєстрації Державна адміністрація залізничного транспорту України, підприємства залізничного транспорту, господарські товариства, 100 відсотків акцій (часток, паїв) яких належать державі та вносяться до статутного капіталу Товариства, не мають права без згоди центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту: вчиняти правочини, які можуть призвести до відчуження майна, вартість якого становить більше 5 відсотків балансової вартості активів Державної адміністрації залізничного транспорту України та підприємств залізничного транспорту на день затвердження останнього балансового звіту; скорочувати чисельність працівників; здійснювати випуск цінних паперів, надавати позики; передавати нерухоме майно в оренду; передавати майно в заставу або безоплатне користування; придбавати акції (частки, паї) у статутному (складеному) капіталі господарських товариств. Ураховуючи, що такі обмеження встановлені саме до дати державної реєстрації Акціонерного товариства "Укрзалізниця", можна дійти висновку, що з дати державної реєстрації саме Акціонерного товариства "Укрзалізниця" має право на здійснення господарської діяльності та укладення відповідних правочинів, а не державні підприємства, які припиняються.

Стаття 5 Закону України "Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування" передбачає, що Акціонерне товариство "Укрзалізниця" провадить діяльність, у тому числі пов`язану з державною таємницею, до отримання необхідних ліцензій та інших документів дозвільного характеру на основі відповідних документів, отриманих підприємствами залізничного транспорту, у межах строку їх дії. Отже, з дня державної реєстрації Акціонерне товариство "Укрзалізниця" мало право здійснювати будь-які види господарської діяльності, які потребували ліцензій чи дозволів, на підставі ліцензій та інших дозвільних документів, отриманих підприємствами залізничної галузі, які знаходилися в процедурі припинення, включаючи Державним підприємством "Донецька залізниця".

Пунктами 51, 52 розділу ІІІ "Перехідні та прикінцеві положення" Закону України "Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування" зі змінами, внесеними згідно із Законами №1787-VIII від 20.12.2016 "Про внесення змін до деяких законів України щодо підприємств залізничного транспорту, майно яких розташоване на території проведення антитерористичної операції" та №2604-VIII від 18.10.2018 "Про внесення змін до деяких законів України щодо підприємств залізничного транспорту, майно яких розміщене в районі відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, проведення антитерористичної операції", встановлено, що до проведення відповідно до законодавства інвентаризації і оцінки майна підприємств залізничного транспорту, що розміщене на території проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, на якій органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та затвердження передавального акта щодо цього майна Товариству як правонаступнику прав і обов`язків зазначених підприємств встановити мораторій на звернення стягнення на активи Товариства за зобов`язаннями таких підприємств. Мораторій на звернення стягнення на активи Товариства, встановлений згідно з пунктом 5-1 цього розділу, втрачає чинність після проведення відповідно до законодавства інвентаризації і оцінки майна підприємств залізничного транспорту, що розміщене на території проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, на якій органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та затвердження передавального акта щодо цього майна Товариству, але не пізніше ніж через шість місяців з дня припинення здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях та відновлення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях Донецької та Луганської областей.

Ці норми також свідчать про перехід майна (прав та обов`язків) підприємств залізничного транспорту, розміщених на території проведення антитерористичної операції, до Акціонерного товариства "Укрзалізниця". Якщо вважати, що обов`язки таких підприємств не перейшли до акціонерного товариства, то введення мораторію позбавлене юридичного змісту.

Крім того, колегія суддів оцінюючи вищезазначене, також приймає до уваги аналогічні правові висновки щодо переходу всіх прав та обов`язків від ДП "Донецька залізниця" до АТ "Українська залізниця", що зазначені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.06.2020 по справі №910/5953/17 та враховані Господарським судом міста Києва під час розгляду заяви про заміну боржника Державного підприємства "Донецька залізниця" на його правонаступника Акціонерне товариство "Українська залізниця" у виконавчому провадженні ВП№61625988 з примусового виконання наказу у даній справі, виданого 10.04.2017 Господарським судом міста Києва .

Відповідно до ч. 4 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції що Акціонерне товариство "Українська залізниця" є правонаступником Державного підприємства "Донецька залізниця" з 21.10.2015 - дати державної реєстрації Акціонерного товариства "Укрзалізниця".

Що стосується доводів АТ "Укралізниця", що останнє не може бути боржником у виконавчому провадженні щодо стягнення активів Товариства за зобов`язаннями підприємств, що розміщене на території, на якій органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, колегія суддів зазначає, наступне. Введення мораторію на звернення стягнення на активи Товариства за зобов`язаннями підприємств, що розміщені на території, на якій органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження не передбачає заборони для АТ "Українська залізниця" бути боржником у виконавчому провадженні. Зазначені обставини відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 34 Закону України "Про виконавче провадження" можуть бути підставою для зупинення вчинення виконавчих дій на час дії такого мораторію.

Аргументи апеляційної скарги про те, що ДП «Донецька залізниця» перебуває у стані припинення, проте відповідний запис про припинення у реєстрі відсутній; складання передавального акту та внесення майна до статутного капіталу правонаступника станом на сьогодні не здійснено; тощо колегія суддів відхиляє. Ці доводи вищезазначених висновків не спростовують та фактично зводяться до заперечення встановлених вище обставин та правових висновків суду, які до того ж неодноразово були предметом дослідження у судах касаційної інстанції та узгоджуються з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 334 Господарського процесуального кодексу України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Зазначена норма права кореспондується з положеннями частини 5 статті 15 Закону України "Про виконавче провадження", згідно з якою у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником.

За таких обставин, висновок суду першої інстанції про необхідність задоволення заяви про заміну боржника з Державного підприємства "Донецька залізниця" його правонаступником - Акціонерним товариством "Українська залізниця" у виконавчому провадженні №61625988 з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 10.04.2017 у справі №910/22748/16 є правомірним.

Серед інших доводів апеляційного оскарження АТ «Українська залізниця» наголосило на тому, що судом першої інстанції порушено норми процесуального закону, зокрема статті 13, 42, 120, 334 ГПК України, оскільки судове рішення ухвалено за відсутності належним чином повідомленого представника відповідача; скаржник стверджує, що не був належним чином повідомлений про розгляд справи, призначений на 10.07.2020 та ухвали суду від 03.07.2020, якою суд викликав сторін до судового засідання відповідач не отримував; ці обставини є обов`язковою підставою для скасування рішення суду відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 277 ГПК України.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.07.2020 Розгляд заяви Публічного акціонерного товариства "Донбасенерго" призначено на 10.07.2020 о 16:10 год. Викликано для участі у засіданні представників заявника, позивача, відповідача. Запропонувано позивачу та відповідачу: надати суду письмові пояснення по суті обставин наведених в заяві.

Частиною 2 статті 13 ГПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

За умовами частини 5 статті 13 ГПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, зокрема, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

За змістом частини 1 статті 42 ГПК України, учасники справи мають право брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; брати участь у дослідженні доказів; надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Статтею 120 ГПК України визначено, що суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою. Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Ухвала господарського суду про дату, час та місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії повинна бути вручена завчасно, з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу, але не менше ніж п`ять днів, для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи чи вчинення відповідної процесуальної дії.

Відповідно до ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Досліджуючи наведені аргументи скаржника, судом апеляційної інстанції з`ясовано, що матеріали справи містять рекомендоване поштове повідомлення про вручення поштового відправлення №740, відповідності до якого відповідач отримав ухвалу суду - 10.07.2020, тобто у день призначеного судового засідання. Позаяк, за приписами ст. 120 ГПК України ухвала господарського суду про дату, час та місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії повинна бути вручена завчасно, з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу, але не менше ніж п`ять днів, для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи чи вчинення відповідної процесуальної дії.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованими аргументи АТ "Українська залізниця" про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, зокрема приписів статті 120 ГПК, оскільки суд розглянув справу за відсутності учасника справи, а саме відповідача, без належного повідомлення останнього про дату, час і місце судового засідання.

Наведене свідчать про порушення судом принципу рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом, а також змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, як основних засад судочинства, встановлених пунктами 1, 3 частини 2 статті 129 Конституції України.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 277 ГПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто господарським судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Враховуючи наведене, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що суд першої інстанції не дотримався вимог господарського процесуального законодавства щодо належного повідомлення учасника справи - АТ "Українська залізниця", визнавши ухвалою від 03.07.2020 явку учасників справи до судового засідання - 10.07.2020 обов`язковою, не забезпечив останньому можливості реалізувати надані йому законом права завчасно, оскільки розглянув справу за його відсутності, не з`ясувавши причини нез`явлення та, не повідомивши належним чином про дату, час і місце судового засідання.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 ст. 277 ГПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, зокрема порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин, Північний апеляційний господарський суд приходить до висновку, що суд першої інстанції невірно застосував норми процесуального права, та враховуючи встановлені судом апеляційної інстанції обставини справи, апеляційна скарга "Українська залізниця" підлягає частковому задоволенню, рішення суду - скасуванню з прийняттям нового рішення про задоволення заяви ПАТ "Донбасенерго" про заміну сторони у виконавчому провадженні №61625988, відкритому на підставі наказу Господарського суду міста Києва від 10.04.2017 у справі №910/22748/16, а саме боржника - з ДП "Донецька залізниця" на його правонаступника - Акціонерне товариство "Українська залізниця".

Судові витрати.

Розподіл судових витрат здійснюється у відповідності до ст. 129 ГПК України та, у зв`язку із відмовою у задоволенні апеляційної скарги по суті позовних вимог, покладаються на скаржника.

Керуючись Главою 1 Розділу IV Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" задовольнити частково.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.07.2020 скасувати та прийняти нове судове рішення, виклавши резолютивну частину у наступній редакції:

«Задовольнити заяву Публічного акціонерного товариства "Донбасенерго".

Замінити сторону у виконавчому провадженні №61625988, відкритому на підставі наказу Господарського суду міста Києва від 10.04.2017 у справі №910/22748/16, а саме боржника - з ДП "Донецька залізниця" на його правонаступника - Акціонерне товариство "Українська залізниця" (03150, м. Київ, вул. Єжи Ґедройця, буд. 5, )».

3. Матеріали справи повернути до господарського суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст.287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано - 19.10.2020.

Головуючий суддя В.А. Корсак

Судді І.П. Ходаківська

О.О. Євсіков