ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.10.2020м. ДніпроСправа № 904/1876/20

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Бєлік В.Г. за участю секретаря судового засідання Єпік А.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу:

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЕРША УКРАЇНСЬКА ВАНТАЖНА КОМПАНІЯ", м. Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРАНД КОННЕКШН УКРАЇНА", Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг

про стягнення грошових коштів у розмірі 44 123,04 грн. за договором транспортно-експедиційного обслуговування № 2307/ЖД-3 від 23.07.2019 року.

Представники:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився.

ПРОЦЕДУРА:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ПЕРША УКРАЇНСЬКА ВАНТАЖНА КОМПАНІЯ" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРАНД КОННЕКШН УКРАЇНА" грошові кошти у розмірі 44 123,04 грн. за договором транспортно-експедиційного обслуговування № 2307/ЖД-3 від 23.07.2019 року, з яких: основний борг у сумі 42 123,04 грн., пеня - 2 433,01 грн. та 3% річних - 314,20 грн.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 13.04.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами, та запропоновано учасникам справи подати до суду: позивачу - у строк до 10.05.2020 року: відповідь на відзив на позовну заяву за правилами, встановленими частинами третьою шостою статті 165 Господарського процесуального кодексу України (копію відповіді на відзив направити на адресу відповідача, докази надсилання надати до суду); відповідачу - у строк до 30.04.2020 року: відзив на позовну заяву за правилами статті 165 Господарського процесуального кодексу України (копію відзиву направити на адресу позивача, докази надсилання надати до суду); заперечення проти розгляду справи у порядку спрощеного провадження (за наявності); заперечення щодо наведених позивачем у відповіді на відзив пояснень за правилами, встановленими частинами третьою шостою статті 165 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 15.06.2020 року сторонам продовжено строки для надання суду обґрунтованого письмового відзиву на позовну заяву з доказами направлення відзиву позивачу у порядку, передбаченому ст. ст. 165, 178 Господарського процесуального кодексу України, на 5 днів від дня, наступного за днем закінчення карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-2019); відповіді на відзив на позов - на 5 днів з дня отримання відзиву на позов, з урахуванням положень пункту 4 розділу Х "Прикінцеві положення" ГПК України; заперечень на відповідь на відзив на 5 днів з дня отримання відповіді на відзив, з урахуванням положень пункту 4 розділу Х "Прикінцеві положення" ГПК України.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 31.07.2020 року здійснено перехід від спрощеного позовного провадження до розгляду справи № 904/1876/20 за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 31.08.2020 року о 11:20 год.

25.08.2020 року від представника позивача до канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області надійшло клопотання вих. № б/н від 17.08.2020 року про долучення до матеріалів справи документів та розгляд справи без участі представника.

У підготовче судове засідання 31.08.2020 року представники сторін не з`явились.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 31.08.2020 підготовче судове засідання відкладено на 29.09.2020 року о 11:20 год.

Представник позивача у судове засідання 29.09.2020 року не з`явився, причини неявки суду не повідомив, але був належним чином повідомлений про час і місце судового засідання, що підтверджується поштовим повідомленням № 338, яке повернулось до господарського суду та знаходиться в матеріалах справи.

Представник відповідача у судове засідання 29.09.2020 року не з`явився, причини неявки суду не повідомив, але був належним чином повідомлений про час і місце судового засідання.

Судом були визначені всі необхідні обставини у справі та зібрані відповідні докази, що є підставою для закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 29.09.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 22.10.2020 року о 11:40 год.

12.10.2020 року від позивача до канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області надійшло клопотання вих. № б/н від 06.10.2020 року про розгляд справи без участі представника позивача.

У судове засідання 22.10.2020 року з розгляду справи по суті відповідач не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не надав.

Відповідно до частини 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Подання заяв по суті справи є правом учасників справи (частина 4 статті 161 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідач своїм правом на подання відзиву на позов та на участь у судовому засіданні не скористався, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином за його місцезнаходженням згідно матеріалів справи та за інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Відповідно до частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат (ст. 194 Господарського процесуального кодексу України).

В порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у судовому засіданні 22.10.2020 року прийнято вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд, -

ПОЗИЦІЇ СТОРІН:

Позиція позивача, викладена у позовній заяві.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором транспортно-експедиційного обслуговування № 2307/ЖД-3 від 23.07.2019 року, а саме в частині своєчасної оплати вартості транспортно-експедиційних послу, у зв`язку з чим просить стягнути заборгованість, пеню та 3% річних.

Позивач ґрунтує свої вимоги на статтях 509, 526, 530, 549, 550, 610, 625, 629 Цивільного кодексу України.

На підтвердження своїх вимог надає такі докази:

- копія Договору за № 2307/ЖД-З від 23.07.2019 року;

- копія Заявки на перевезення за № 1 від 23.07.2019 року;

- рахунок на оплату за № 58539 від 03.08.2019 року та Акт наданих послуг № 58539 від 31.08.2019 року;

- витяг с дислокації ГІОЦ АТ Укрзалізниця за період з 30.07.2019 року по 08.08.2019 року;

- копія листа за № 04/1 від 04.12.2019 року.

Позиція відповідача

Відповідач відзив на позов не надав, у призначеному судовому засіданні визнає позовні вимоги у повному обсязі.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУТЬ

Предметом доказування первісного позову є встановлення обставин укладання договору на перевезення вантажів, факту надання послуг по перевезенню вантажів, їх вартість та строки розрахунку за ці послуги та порушення відповідачем строків оплати за виконі послуги.

23.07.2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "ПЕРША УКРАЇНСЬКА ВАНТАЖНА КОМПАНІЯ" (далі експедитор, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ГРАНД КОННЕКШН УКРАЇНА" (далі - замовник, відповідач) було укладено договір транспортно-експедиційного обслуговування № 2307/ЖД-3, з правом щорічної пролонгації договору без попереднього погодження між Сторонами (далі - договір).

Відповідно до п. 1.1. договору, даний договір визначає порядок взаємовідносин, що виникають між сторонами при організації, здійсненні та розрахунках за транспортно-експедиційні послуги, що надаються експедитором замовнику, пов`язані з перевезенням експортно-імпортних та транзитних вантажів, що перевозяться залізничним транспортом.

Згідно з п. 3.2.1. договору клієнт зобов`язаний своєчасно перераховувати експедитору грошові кошти, необхідні для проведення розрахунків з відповідними залізницями та іншими підприємствами, послуги яких необхідні для транспортування вантажів клієнта, а також виплачувати плату експедитору, в порядку, погодженому в цьому Договорі.

23 липня 2019 року відповідачем, згідно п. 2.1. Договору було подано Заявку №1 від 23.07.2019 року з плановим перевезенням вантажу рухомим складом на 24.07.2019 року, з проханням організувати перевезення щебню відповідно до коду вантажу за ЄТСНВ № 232395, в кількості 345 тон, від станції відправлення Ушиця (348500) відправник ПрАТ Ушицький комбінат будівельних матеріалів, залізничний код 7052; станція призначення Гадяч (427007), отримувач ПБФ ФЕРРІТ залізничний код 4009, кількість вагонів 5 (п`ять) одиниць рухомого складу (напіввагон).

Відповідно до п. 4.1. договору транспортно-експедиційного обслуговування за № 2307/ЖД-З від 23.07.2019 року, відповідач мав здійснити 100% передплату грошових коштів, необхідних для виконання доручення по перевезенню відповідних партій вантажів до їх відвантаження, згідно виставленого рахунку, якщо інше не зазначено у додатку до діючою договору.

Відповідно до умов Заявки №1 від 23.07.2019 року, яка є невід`ємною частиною договору, сторонами було погоджено термін оплати за транспортно-експедиційні послуги - не пізніше як, два робочих дні з моменту відправлення вагонів зі станції завантаження, по тарифу філії Центр транспортної логістики АТ Укрзалізниця, яка діяла на момент відправлення вагонів.

Для перевезення вантажу Відповідача по залізничному коду 7052 (щебінь) був задіяний рухомий склад, в кількості 4 (чотирьох) напіввагонів: № 53188470, № 60832045, № 61634267, № 67524165.

Згідно до даних дислокації ГГІОЦ АТ Укрзалізниця за період з 30.07.2019 року по 08.08.2019 року напіввагонами за № 53188470, № 60832045, № 61634267, № 67524165, з урахуванням переадресації рухомого складу на станцію Рясна II (37050) було виконано операції по доставці вантажу Відповідача, з 03 серпня 2019 року - відправлення всього рухомого складу від станції відправлення Ушиця (348500), відправник ПрАТ Ушицький комбінат будівельних матеріалів, залізничний код 7052 та прибуттю всього рухомого складу 05.08.2019 року на станцію Рясна II (37050).

Враховуючи узгоджені терміни оплати, Відповідачу був виставлений рахунок на оплату по замовленню за № 58539 від 03.08.2019 року, зі строком оплати, що не перевищує 2 (два) робочі дні з моменту виставлення рахунку-фактури на оплату.

Згідно п. 4.1. Договору, підставою для оплати транспортно-експедиційних послуг Замовником є рахунок на оплату по замовленню за № 58539 від 03.08.2019 року.

По закінченню надання транспортно-експедиційних послуг було складено Акт надання послуг за № 58539 від 31.08.2019 року, який був направлений відповідачу засобами електронного зв`язку на електронну пошту відповідача.

04 грудня 2019 року за листом за № 04/1 відповідачем було визнано наявність боргу в сумі 42 123,04 грн., в тому числі ПДВ 7 020,51 грн., та гарантія сплати виниклої заборгованості за наданні транспортно-експедиційні послуги в повному обсязі у строк, що не перевищує 31 грудня 2019 року.

Отримані відповідачем послуги були оплачені лише частково та із порушенням встановленого договором строку, сплативши до моменту звернення позивача до суду з даним позовом 100 000 грн.

Станом на 31 березня 2020 року відповідач свої зобов`язання за договором по оплаті вартості наданих позивачем у серпні 2019 року послуг не виконав, внаслідок чого у останнього виникла заборгованість перед позивачем в розмірі 42 123,04 грн., що і стало причиною звернення з позовом до суду.

На час прийняття рішення, доказів оплати за надані послуги у повному обсязі сторонами до матеріалів справи не надано.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ.

Щодо правовідносин сторін

Положеннями частини 1 статті 316 Господарського кодексу України та частини 1 статті 929 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу.

Умови договору транспортного експедирування визначаються за домовленістю сторін, якщо інше на встановлено законом, іншими нормативно-правовими актами (ч. 3 ст. 929 Цивільного кодексу України).

З огляду на наявний в матеріалах справи договір та обставини справи, між позивачем та відповідачем виникли правовідносини за договором транспортного експедирування.

Щодо суми основного боргу

Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

В силу приписів ст. 193 Господарського кодексу України, які кореспондуються з вимогами ст. 526 ЦК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 ЦК України). Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України).

Згідно з частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Виходячи зі змісту умов договору пункти 4.1. відповідач (клієнт) повинен був оплатити вартість заявленого обсягу для виконання перевезення вантажів шляхом здійснення 100% попередньої оплати на користь позивача, згідно виставленого рахунку.

Як свідчать матеріали справи, сторони не дотримувались умов договору в частині розрахунків за послуги шляхом здійснення попередньої плати.

Отже, відповідач повинен був здійснити оплату наданих позивачем у серпні 2019 року послуг в 3-денний термін з моменту підписання акту.

Акт наданих послуг за серпень 2019 року № 58539 від 31.08.2019 року позивачем було надіслано відповідачу засобами електронного зв`язку в порядку, визначеному умовами пункту 4.1. договору.

Оскільки кінцева дата не була підтверджена датою фактично пред`явлення відповідачу рахунку-фактури, а відправлення первинних документів засобами електронної пошти не може бути прийнято до уваги як доказ, відлік виникнення заборгованості рахується з дати письмового звернення відповідача про визнання наявного боргу, та гарантії його сплати до 31.12.2019 року.

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Матеріалами справи підтверджується факт неналежного виконання відповідачем умов договору в частині повної та своєчасної оплати за надані послуги згідно з актом наданих послуг № 58539 від 31.08.2019 року та листа відповідача про визнання дебіторської заборгованості (а.с. 32).

На час прийняття рішення, доказів оплати відповідачем заборгованості не надано.

В порушення вказаних вимог закону та договору, відповідач надані позивачем послуги за вказаним договором в розмірі 42 123,04 грн. не оплатив. Відтак, позовні вимоги у цій частині підлягають задоволенню у повному обсязі.

Щодо суми пені

Одним із видів господарських санкцій згідно з частиною 2 статті 217 Господарського кодексу України є штрафні санкції, до яких віднесено штраф та пеню (частина 1 статті 230 Господарського кодексу України).

Так, відповідно до статей 230, 231 Господарського кодексу України, штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. Законом щодо окремих видів зобов`язань може бути визначений розмір штрафних санкцій, зміна якого за погодженням сторін не допускається.

Відповідно до частини 1 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частиною 3 статті 549 Цивільного кодексу України).

За умовами пункту 5.2. договору встановлено, що за прострочення перерахування грошових коштів за фактично виконані перевезення у встановлені Сторонами терміни, Експедитор має право вимагати від Клієнта оплати пені в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від несплаченої або несвоєчасно сплаченої суми, яка діяла в період, за який нараховується пеня, за кожен день прострочення.

Дії відповідача щодо несвоєчасної оплати є порушенням умов договору, що є підставою для застосування відповідальності відповідно до умов пункту 5.2. договору.

Позивач заявив до стягнення пеню за загальний період з 01.01.2020 року по 31.03.2020 року у розмірі 2 433,01 грн.

Перевіривши розрахунок позивача, судом встановлено, що пеня відповідає вимогам чинного законодавства, та підлягає до стягнення.

Щодо суми 3% річних

Відповідно до положень статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач заявив вимогу про стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 314,20 грн. за період з 01.01.2020 року по 31.03.2020 року.

Перевіривши здійснене позивачем нарахування, суд встановив, що розрахунки 3% річних є вірними.

Згідно зі ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України).

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України).

За приписами ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі ст. ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

СУДОВІ ВИТРАТИ.

Щодо судового збору.

Судовий збір покладається на відповідача відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України у сумі 2 102,00 грн.

Керуючись ст. ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРАНД КОННЕКШН УКРАЇНА" (50027, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, пр-т Гагаріна, буд. 20, офіс 1, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЕРША УКРАЇНСЬКА ВАНТАЖНА КОМПАНІЯ" (49000, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Мечникова, буд.11, каб. №212, ) основний борг у розмірі 42 123,04 грн., пеня у розмірі 2 433,01 грн., 3% річних у розмірі 314,20 грн. та витрат по сплаті судового збору у розмірі 2 102,00 грн., про що видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у відповідності до статті 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано - 27.10.2020 року.

Суддя В.Г. Бєлік