ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

"21" жовтня 2020 р. м. ХарківСправа № 5023/5722/11 (922/3331/20)

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Міньковського С.В.

розглянувши матеріали позовної заяви в межах справи про банкрутство

за позовом ФОП Співак Владислав Вячеславович, м. Харків
до ОСОБА_1 , м.Харків , Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Форінт"
про визнання недійсними договорів

ВСТАНОВИВ:

В провадженні господарського суду Харківської області знаходиться справа № 5023/5722/11 про банкрутство ФОП Співака В.В. в порядку ст. ст. 47-49 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції Закону України № 2343-ХІІ, до внесення змін Законом України № 4212-VІ від 22.12.2011 р.).

Постановою господарського суду Харківської області від 22.11.2011 р. ФОП Співака В.В. визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, призначено ліквідатора.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 16.04.2019 р. по справі №5023/5722/11 у складі судді Міньковського С.В. розглянуто заяву ОСОБА_1 про заміну сторони правонаступником та за наслідками розгляду судом ухвалено: заяву ОСОБА_1 про заміну сторони правонаступником (вх. № 26625 від 17.08.2017р.) задовольнити; здійснити заміну кредитора фізичної особи-підприємця Співак Владислава В`ячеславовича - ТОВ "Фінансова компанія "Форінт" (код 40658146) на його правонаступника - фізичну особу ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_1 ) на загальну суму 6034740,05 грн., з яких основний борг 5790292,51 грн. та неустойка у розмірі 244447,53 грн. та які забезпечені іпотекою нерухомого майна, а саме нежитловими приміщеннями 1-го поверху № II, ІІІ, 1-13, 15-19 у літ."А-3", загальною площею 224,7 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 за іпотечним договором №07-01-56/1-08 від 13.03.2008р., укладеним між АТ "Райффайзен Банк Аваль" та Співаком В.В.

Зазначена ухвала не оскаржувалась та набрала законної сили.

Відповідно до ст. 6 Закону України Про судоустрій і статус суддів, здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України, на засадах верховенства права.

Відповідно до ст. 9 даного Закону, суд створює такі умови, за яких кожному учаснику судового процесу гарантується рівність у реалізації наданих процесуальних прав та у виконанні процесуальних обов`язків, визначених процесуальним законом.

Пункт 1 статті 6 § 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом щодо будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати до суду позов з цивільно-правових питань.

Стаття 6 Конвенції встановлює процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі при розгляді цивільного позову в національному суді, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

Відповідно до Бангалорських принципів поведінки суддів, схвалених резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27.07.2006 р., об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді. При наявності зазначених підстав суддя повинен заявити самовідвід. Самовідвід - особиста заява судді про усунення себе від участі у розгляді даної справи.

Згідно з п.12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських суддів для Комітету міністрів Ради Європи щодо стандартів незалежності судової влади та незмінюваності суддів при винесенні судових рішень, у відношенні сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від будь-яких зв`язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що впливають на здатність судді приймати незалежне рішення. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки зі сторони сторін в конкретному розгляді, але і зі сторони суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. Інакше довіру до незалежної судової влади буде підірвано.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Олександр Волков проти України" від 09.01.2013 р. зазначено, що, як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності.

В рішенні у справі "Білуха проти України" від 09.11.2006 р. Європейський суд з прав людини зауважив, що стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного; стосовно об`єктивного критерію слід визначити, чи існували переконливі факти, які б могли свідчити про його безсторонність - це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Враховуючи те, що суддею Міньковським С.В. вже приймалось судове рішення із дослідженням підстав переходу прав від ТОВ "Фінансова компанія "Форінт" до ОСОБА_1 , які є відповідачами у даній позовній заяві і суд надавав правову оцінку договору про відступлення права вимоги від 29.06.2017, який наразі оспорюється, то суддя Міньковський С.В. вже є пов`язаним певною думкою щодо оспорюваного правочину, і в разі розгляду даної справи суддею Міньковським С.В., у сторін можуть виникнути сумніви в неупередженості судді.

За таких обставин, задля уникнення сумнівів у сторін (учасників провадження у справі про банкрутство ФОП Співака В.В. та провадження №922/3331/20 за позовом ФОП Співака В.В.) в упередженості судді, суддя Міньковський С.В., враховуючи Бангалорські принципи поведінки суддів доходить висновку про необхідність заявити самовідвід.

Відповідно до ст. 35 ГПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо, зокрема, є обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до ст. 38 ГПК України з підстав, зазначених у статтях 35, 36 і 37 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Враховуючи викладене, суддя Міньковський С.В. вважає, що не може брати участь у розгляді даної позовної заяви, на підставі чого, керуючись приписами п. 5 ч. 1 ст. 35, ст. 38 ГПК України, дійшов висновку про заявлення самовідводу.

Керуючись ст.ст. 35, 38 ГПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Самовідвід судді Міньковського С.В. задовольнити.

Відвести суддю Міньковського С.В. від розгляду позовної заяви №922/3331/20 в межах справи №5023/5722/11 про банкрутство ФОП Співака В.В.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Ухвала підписана 21.10.2020.

Суддя С.В. Міньковський