ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2020 року Справа №924/59/20

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Демидюк О.О., суддя Юрчук М.І. , суддя Тимошенко О.М.

при секретарі судового засідання - Єфімчук А.І.

за участю представників:

позивача - Роєнко Є.В. (довіреність №1-2022 від 27.12.2019 р.)

відповідача - Янкевич Л.Д. (довіреність № 007.2Др-23-0120 від 11.01.2020 р.)

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Укртрансгаз" на рішення господарського суду Хмельницької області від 04.08.2020 р. у справі №924/59/20 (суддя Яроцький А.М., повний текст рішення складено 06.08.2020 р.)

за позовом Акціонерного товариства "Укртрансгаз"

до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Хмельницькгаз"

про стягнення 323 574 359,01 грн., з яких 270 871 999,91 грн. борг за послуги балансування обсягів природного газу, 38 951 204,43 грн. пеня, 3 637 768,21 грн. 3% річних, 10 113 386,46 грн. інфляційні втрати

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 04.08.2020 р. відмовлено у позові АТ "Укртрансгаз" до АТ "Оператор газорозподільної системи "Хмельницькгаз" про стягнення 323 574 359,01 грн., з яких 270 871 999,91 грн. борг за послуги балансування обсягів природного газу, 38 951 204,43 грн. пеня, 3 637 768,21 грн. 3% річних, 10 113 386,46 грн. інфляційні втрати.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, позивач звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, у якій просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задоволити. Витрати по сплаті судового збору покласти на відповідача.

Апелянт вважає, що оскаржуване рішення прийняте судом першої інстанції з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, а тому рішення господарського суду Хмельницької області від 04.08.2020 р. у справі №924/59/20 є таким, що прийняте з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

В обгрунтування апеляційної скарги апелянт посилається на те, що між ним та Акціонерним товариством "Хмельницькгаз" було укладено договір транспортування природного газу № від 17.12.2015 (далі - Договір), згідно з яким Оператор (Позивач) надає Замовнику (Відповідачу) послуги транспортування природного газу (далі - Послуга) на умовах, визначених у цьому Договорі, а Замовник (Відповідач) сплачує Оператору (Позивачу) встановлену в цьому Договорі вартість таких Послуги (п. 2.1 Договору).

Послуги надаються на умовах, визначених у Кодексі газотранспортної системи, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від ЗО вересня 2015 року №2493 (далі - Кодекс TTC, в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин), з урахуванням особливостей, передбачених цим Договором (п.2.2 Договору).

Послуги, які можуть бути надані Замовнику (Відповідачу) за цим Договором:

- послуга замовленої потужності в точках входу та виходу до/з газотранспортної системи (далі - розподіл потужності);

- послуги фізичного транспортування природного газу газотранспортною системою на підставі підтверджених номінацій (далі - транспортування);

- послуги балансування обсягів природного газу, які подаються до газотранспортної системи і відбираються з неї (далі - балансування) (п. 2.3 Договору).

Таким чином, Договором встановлено чіткий предмет договору, а саме: транспортування природного газу (в т.ч. визначено Послуги, які надаються на виконання Договору) та інші істотні умови Договору відповідно до ст. 180 ГК України.

При цьому, апелянт посилається на те, що предметом позовних вимог AT "Укртрансгаз" у даній судовій справі є стягнення з Відповідача на користь Позивача заборгованості за послуги балансування (негативний місячний небаланс) обсягів природного газу за період вересень - грудень 2018 року, січень-лютий 2019 року.

Відповідно до п.2.4. Договору, обсяг послуг, що надаються за цим Договором (крім послуг балансування), визначається підписанням додатка 1 до цього Договору (розподіл потужності) та/або додатка 2 (транспортування) до цього Договору.

Відповідно до п.2.8. Договору, додатки 1, 2, 3 є невід`ємною частиною цього Договору. При цьому, додаток 3 укладається у випадку, коли замовником послуг є оператором газорозподільної системи, прямий споживач, газодобувне підприємство або виробник біогазу.

Таким чином на підставі наведених норм законодавства, Додаток 1 (розподіл потужності) та Додаток 2 (транспортування) до Договору є виключно конкретизацією умов Договору в цій частині Послуг визначених Договором.

Апелянт зазначає, що відповідно до розділу IX Кодексу ГТС в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин, оператор газотранспортної системи надає потужність у фізичних точках входу та фізичних точках виходу на підставі договору транспортування природного газу. Доступ до потужності надається лише замовникам послуг транспортування, які уклали з оператором газотранспортної системи договір транспортування. Замовник послуг транспортування, який має намір замовити (забронювати) розподіл потужності в певній фізичній точці входу до газотранспортної системи та/або фізичній точці виходу з газотранспортної системи, подає Оператору газотранспортної системи заявку на розподіл потужності. Далі відбувається процедура розподілу потужності, за результатами якої Оператор газотранспортної системи інформує замовника послуг транспортування та надати замовнику послуг транспортування проект розподілу потужності. Протягом п`яти робочих днів з дати отримання проекту про розподіл потужності замовник послуг транспортування повинен надати Оператору газотранспортної системи підписаний з боку замовника розподіл потужності.

Враховуючи вищезазначене, укладання договору транспортування природного газу з одночасним підписанням додатку 1 (розподіл потужності) до нього не передбачено і суперечить самому порядку розподілу потужності визначеного нормами Кодексу ГТС в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин.

При цьому Відповідач жодного разу не звертався до Позивача із заявкою на розподіл потужності.

Стосовно додатку 2 до Договору, то даний додаток на думку апелянта визначає планові обсяги фізичного транспортування природного газу Замовника по місяцях протягом року.

Тобто, Відповідач має надати Позивачу (оператору газотранспортної системи) власні планові обсяги, які він бажає замовити до транспортування у Позивача, разом з погодженим зі свого боку договором транспортування природного газу.

Таким чином, обов`язок щодо направлення підписаного зі свого боку додатку №2 до Договору покладено саме на Відповідача, який в свою чергу, не направляв на адресу АТ "Укртрансгаз" додатку 2 щодо планових обсягів фізичного транспортування природного газу.

Щодо Додатку 3 до Договору, апелянт звертає увагу на те, що під час розгляду справи судом першої інстанції взагалі не досліджувалось питання підписання додатків до договору, що у свою чергу унеможливило надати суду першої інстанції додаток 3 до договору транспортування природного газу, який був підписаний між сторонами у двох примірниках по одному для кожної зі Сторін.

Укладаючи Договір сторони не ставили в залежність виконання умов договору від підписаних додатків оскільки вказані додатки не стосуються визначення вартості місячних небалансів та порядку розрахунку за них, що є предметом позовних вимог у даній справі.

Згідно з абз.5 п.2.6. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 №11 "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" визначення договору як иеукладеного може мати місце на стадії укладення договору, а не за наслідками виконання його сторонами. Отже, якщо дії сторін свідчать про те, що оспорюваний договір фактично було укладено, суд має розглянути по суті питання щодо відповідності його вимогам закону.

В свою чергу, про виконання умов Договору свідчать дії Відповідача по виконанню його зобов`язань за цим Договором. Так, Відповідач вчиняв дії щодо замовлення послуг з транспортування природного газу за Договором, шляхом надання номінацій на транспортування, а також надавав алокації (звіти) про поділ фактичного обсягу (об`єму) природного газу відібраного з точок виходу АТ Хмельницькгаз за вересень-грудень 2018 року та січень-лютий 2019 року, підписував акти приймання-передачі природного газу у віртуальній торговій точці за вересень-грудень 2018 року та січень-лютий 2019 року.

При цьому, відповідно до п. 5 Глави 1 Розділу І Кодексу ГТС, номінація - заявка замовника послуг транспортування, надана оператору газотранспортної системи стосовно обсягів природного газу, які будуть подані замовником послуг транспортування протягом доби до газотранспортної системи в точках входу та відібрані з газотранспортної системи в точках виходу, у тому числі у розрізі контрагентів (споживачів) замовника та їх точок комерційного обліку (за необхідності).

Тобто, Відповідач замовив у Позивача послуги транспортування на вересень-грудень 2018 року та січень-лютий 2019 року.

Крім того апелянт зазначає, що з моменту укладення Договору АТ "Укртрансгаз" не отримувало від АТ "Хмельницькгаз" листів, звернень чи претензій стосовно укладеного Договору, що також свідчить про схвалення останнім даного правочину.

Після укладення Договору вчинені АТ "Хмельницькгаз" дії: направлення номінацій у 2018-2019 роках, надання алокацій (звітів) та підписання актів приймання- передачі свідчать про схвалення й прийняття до виконання вказаного правочину, що узгоджується з ст. 638 ЦК України.

Таким чином, між Сторонами було досягнуто згоди, щодо усіх істотних умов договору, підписано уповноваженими особами та вчинено Відповідачем дії, які свідчать про схвалення й прийняття до виконання вказаного правочину, Договір на транспортування природного газу від 17.12.2015 № є чинним, тому ставити під сумнів факт узгодження сторонами всіх суттєвих умов договору відсутні.

Відтак висновки суду першої інстанції, не відповідають дійсності та суперечать нормам права, які регулюють договірні відносини та спростовуються наведеними доводами Позивача та листом НКРЕКП і є нічим іншим, як припущенням, яке між іншим судом першої інстанції покладено в мотивувальну частину Оскаржуваного рішення про відмову в позові, що в свою чергу свідчить про неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права, оскільки судове рішення не може гуртуватися на припущеннях.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 16.09.2020 р. поновлено АТ "Укртрансгаз" строк на подання апеляційної скарги. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою АТ "Укртрансгаз" на рішення господарського суду Хмельницької області від 04.08.2020 р. у справі №924/59/20. Розгляд апеляційної скарги призначено на 05.10.2020 р. об 12:30год.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 25.09.2020 р. задоволено заяву представника Акціонерного товариства "Укртрансгаз" про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції у справі №924/59/20. Розгляд справи призначено на 05.10.2020 р. о 12:30 год. в режимі відеоконференції через Дніпровський районний суд м. Києва.

02.10.2020 року від Позивача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи оригіналу платіжного доручення №6282 від 22.09.2020 року та заяви Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Хмельницькгаз" №290007.2-Сл-3183-0820 від 31.08.2020 року про припинення зобов`язань зарахуванням зустрічних однорідних вимог.

Позивач посилається на те, що заяву №290007.2-Сл-3183-0820 від 31.08.2020 року отримано Позивачем 04.09.2020 року після подання апеляційної скарги у справі 924/59/20, в зв`язку з чим не було можливості її долучити до апеляційної скарги.

02.10.2020 року від Відповідача надійшло письмове пояснення, в якому посилається на те, що наведені в апеляційній скарзі доводи, не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому не можуть бути підставою для скасування судового рішення, також до письмового пояснення відповідачем долучено ухвалу Верховного Суду від 10.06.2020 року у справі №916/3201/16.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 05.10.2020 р. розгляд апеляційної скарги відкладено на 16 жовтня 2020 р. доручено Дніпровському районному суду м. Києва забезпечити проведення судового засідання 16.10.2020 р. об 12:00 год. в режимі відеоконференції.

Зобов`язано Відповідача надати письмові пояснення щодо клопотання позивача №б/н від 02.10.2020 року та заяви Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Хмельницькгаз" №290007.2-Сл-3183-0820 від 31.08.2020 року.

16.10.2020 року від Позивача надійшли письмові пояснення до яких долучено судову практику з розгляду подібних спорів, а також докази надіслання клопотання від 02.10.2020 року Відповідачу.

16.10.2020 року від Відповідача надійшло доповнення до пояснень до яких долучено копію заперечення АТ "Укртрансгаз" на заяву про припинення зобов`язань зарахуванням зустрічних однорідних вимог.

В судове засідання 16.10.2020 року до Дніпровського районного суду м. Києва. з`явився представник Позивача, який апеляційну скаргу підтримав в повному обсязі, до Північно-західного апеляційного господарського суду з`явився представник Відповідача, який апеляційну скаргу заперечив з підстав викладених у відзиві на апеляційну скаргу та письмових поясненнях до нього.

Згідно статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів, заслухавши в судовому засіданні пояснення представників Позивача та Відповідача, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню враховуючи наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 17.12.2015 року між позивачем (оператор) та відповідачем (замовник) підписано договір транспортування природного газу №, згідно п. 2.1 якого оператор надає замовнику послуги транспортування природного газу на умовах, визначених у цьому договорі, а замовник сплачує оператору встановлену у цьому договорі вартість таких послуг.

Згідно п. 2.3 договору, послуги, які можуть бути надані замовнику за цим договором: послуга замовленої потужності в точках входу та виходу до/з газотранспортної системи (далі - розподіл потужності); послуги фізичного транспортування природного газу газотранспортною системою на підставі підтверджених номінацій (далі - транспортування); послуги балансування обсягів природного газу, які подаються до газотранспортної системи і відбираються з неї (далі - балансування).

Пунктом 2.4 договору передбачено, що обсяг послуг, що надаються за цим договором, визначається підписанням додатка 1 (розподіл потужності) та/або додатка 2 (транспортування) до цього договору.

Відповідно до п. 2.5 договору приймання-передача газу, документальне оформлення та подання звітності оператору здійснюються відповідно до вимог Кодексу.

Замовник має виконувати вимоги, визначені в Кодексі, подавати газ в точках входу та/або приймати газ у точках виходу в обсягах, встановлених цим договором, протягом погоджених термінів, а також оплачувати послуги на умовах, зазначених у договорі (п. 2.6 договору).

Відповідно до п. 2.7 договору оператор має виконувати вимоги, визначені в Кодексі, приймати газ в точках входу та/або передавати газ у точках виходу в обсягах, встановлених цим договором, протягом погоджених термінів.

Додатки 1, 2, 3 є невід`ємною частиною цього договору. При цьому додаток 3 укладається у випадку, коли замовником послуг є оператор газорозподільної системи, прямий споживач, газодобувне підприємство або виробник біогазу (п. 2.8. договору).

Пунктом 3.1 договору передбачено обов`язок оператора, зокрема, своєчасно надавати послуги належної якості; приймати номінації та реномінації, а також заявки на розподіл потужності від замовника відповідно до умов, встановлених Кодексом; забезпечувати належну організацію та функціонування своєї диспетчерської служби; виконувати інші обов`язки, визначені Кодексом та чинним законодавством України.

Згідно з п. 3.2 договору оператор має право, зокрема, стягувати із замовника додаткову плату у разі перевищення розміру договірної потужності та/або за недотримання вимог щодо якості газу, який передається ним в газотранспортну систему, в порядку, визначеному цим договором; користуватися іншими правами, передбаченими цим договором та чинним законодавством України, для забезпечення належного надання послуг, а також для виконання обов`язків оператора газотранспортної системи.

Відповідно до п. 4.1 договору замовник зобов`язаний, зокрема, своєчасно та в повному обсязі оплачувати вартість наданих йому послуг; дотримуватися обмежень, встановлених цим договором та кодексом, негайно виконувати розпорядження диспетчерської служби оператора; здійснити додаткову оплату оператору у разі перевищення розміру договірної потужності та/або недотримання параметрів якості природного газу, який передається ним в газотранспортну систему, в порядку, визначеному цим договором; не перевищувати замовлені потужності, визначені в цьому договорі; вчасно врегульовувати небаланси.

Пунктом 4.2 договору передбачено, що замовник має право, зокрема, замовляти транспортування та одержувати з газотранспортної системи обсяги природного газу, що відповідають його підтвердженим номінаціям/реномінаціям.

За змістом п. 5.4 окремим додатком 3 до цього договору між оператором та замовником, який є оператором газорозподільної системи/прямим споживачем/газовидобувним підприємством /виробником біогазу, інших видів газу з альтернативних джерел, визначається перелік комерційних вузлів обліку газу, встановлених на всіх фізичних точках входу/виходу до відповідного замовника.

Оператор забезпечує наявність відповідних потужностей в точках входу до газотранспортної системи або в точках виходу з газотранспортної системи згідно з додатком 1 до цього договору (розподіл потужності) (п. 6.1 договору).

Відповідно до п. 7.1 договору вартість послуг розраховується: розподіл потужності - за тарифами, які встановлюються регулятором; транспортування - за тарифами, які встановлюються регулятором; балансування - за фактичною вартістю, яка визначається відповідно до порядку, встановленого Кодексом.

Згідно з п.п. 9.1, 9.2 договору у разі виникнення у замовника негативного місячного небалансу та не врегулювання ним негативного місячного небалансу відповідно до Кодексу у строк до 12 числа місяця, наступного за газовим місяцем, замовник зобов`язаний сплатити оператору за послуги балансування. Негативний місячний небаланс замовника визначається відповідно до Кодексу. Вартість послуг балансування за газовий місяць визначається на підставі даних про негативний місячний небаланс замовника за формулою:

В (балансування) = БЦГ х К х QБГ, де:

БЦГ - базова ціна газу;

QБГ - обсяг негативного місячного небалансу замовника послуг транспортування;

К - коефіцієнт компенсації, що дорівнює 1,2. При розмірі небалансу до 5% від обсягу природного газу, відібраного з газотранспортної системи, застосовується коефіцієнт, що дорівнює 1.

Згідно з п. 9.4 договору оператор до 14 числа місяця, наступного за газовим місяцем, надає замовнику на його електронну адресу розрахунок вартості послуг балансування та рахунок-фактуру. Замовник зобов`язаний здійснити оплату у строк, що не перевищує 5 банківських днів.

Розбіжності щодо вартості послуг балансування підлягають урегулюванню відповідно до умов цього договору або в суді. До прийняття рішення суду вартість послуг балансування, яку замовник зобов`язаний сплатити в строк, визначений пунктом 9.4 цього договору, визначається за даними оператора (п. 9.5 договору).

Відповідно до п. 11.1 договору послуги, які надаються за цим договором, за винятком послуг балансування, оформляються оператором і замовником актами наданих послуг.

Згідно з п. 11.4 договору послуги балансування оформлюються одностороннім актом за підписом оператора на весь обсяг негативного місячного небалансу, неврегульованого замовником відповідно до Кодексу та розділу ІХ цього договору.

Пунктом 11.5 договору передбачено, що оператор і замовник зобов`язуються здійснювати звірку розрахунків щокварталу до двадцять п`ятого числа місяця, наступного за кварталом. Звірка розрахунків оформлюється сторонами актом звірки.

Розділом 12 договору встановлено, що протягом всього строку отримання послуг замовник надає оператору та підтримує на належному рівні фінансове забезпечення відповідно до вимог Кодексу. Фінансове забезпечення щодо замовленої потужності надається у формах, визначених Кодексом, в сумі місячних зобов`язань на користь оператора. Фінансове забезпечення щодо послуг балансування надається у формах, визначених Кодексом, на користь оператора згідно з чинним законодавством України. Оператор зупиняє надання послуг в разі порушення замовником умов надання фінансового забезпечення.

Відповідно до п. п. 13.1, 13.2, 13.5 договору у випадку невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством та цим договором. Сторона, що не виконує умови цього договору та (або) умови Кодексу, зобов`язана в повному обсязі відшкодувати збитки, завдані іншій стороні. У разі порушення замовником строків оплати, передбачених цим договором, замовник сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Пунктами 15.5, 15.6 договору передбачено, що оператор до десятого числа місяця, наступного за газовим місяцем, надає замовнику на його електронну адресу розрахунок вартості природного газу та рахунок-фактуру. Замовник зобов`язаний здійснити оплату у строк до п`ятнадцятого числа місяця, наступного за газовим місяцем. Розбіжності щодо вартості природного газу підлягають урегулюванню відповідно до умов договору або в судовому порядку. До прийняття рішення судом вартість природного газу, яку замовник зобов`язаний сплатити в строк, визначений пунктом 15.5 цього розділу, визначається за даними оператора.

Згідно з п. 17.1 договору, цей договір набирає чинності з дня його укладення на строк до 31 грудня 2016 року, умови договору застосовуються до відносин сторін, які виникли до його укладення, а саме з 01 грудня 2015 року. Цей договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо не менше ніж за місяць до закінчення строку дії цього договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов.

Договір транспортування природного газу № від 17.12.2015р. підписано та скріплено відтисками печаток сторін.

Окремо сторонами підписано Додаткову угоду №1 від 30.12.2016р. до вищевказаного договору, згідно з якою внесено зміни та доповнення у п.п. 8.2, 8.4, 10.4, 17.1 (продовжено дію договору до 31.1.2017р.). Пункт 9.4 викладено у наступній редакції: "9.4 Оператор до 14 числа місяця, наступного за газовим місяцем, надає замовнику на його електронну адресу розрахунок вартості послуг балансування та рахунок-фактуру. Замовник, крім вартості послуг, вказаних у абзаці другому цього пункту, зобов`язаний здійснити оплату у строк, що не перевищує 5 банківських днів.

Оплата вартості послуг балансування оператором газорозподільної системи за рахунок виділених субвенцій з державного бюджету на покриття пільг, субсидій та компенсацій побутовим споживачам проводиться у строки та за процедурою, передбаченою Порядком перерахування деяких субвенцій а державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11 січня 2005 року №20, у сумі, що не перевищує вартості послуг розподілу фактично спожитого природного газу зазначеними споживачами за розрахунковий період".

Листами від 28.11.2017р., від 14.06.2018р. та від 25.06.2018р. позивач повідомив відповідачу про зміну реквізитів та найменування оператора з 07.06.2018р. на "Оператор Акціонерне товариство "Укртрансгаз" в особі філії "Оператор газотранспортної системи України" Акціонерного товариства "Укртрансгаз".

Листами від 14.12.2017р. та від 02.08.2018р. відповідач повідомляв позивача про зміну повноважених представників ПАТ "Хмельницькгаз".

Позивач здійснив алокацію обсягів природного газу, відібраних відповідачем з точки виходу з газотранспортної системи до точки входу до суміжної системи - газорозподільної системи, оператором якої є відповідач, за результатами чого у останнього були виявлені обсяги негативних місячних небалансів у липні в обсязі 760,369 тис. куб. м., в серпні в обсязі 646,845 тис. куб. м., у вересні в обсязі 1 068,170 тис. куб. м., в жовтні в обсязі 1 699,375 тис. куб. м., у листопаді в обсязі 2 793,278 тис. куб. м., в грудні в обсязі 3726,715 тис. куб. м. (з урахуванням коригування - 3 715,715 тис. куб. м.), у січні в обсязі 6 357,163 тис. куб. м. та у лютому 3 827,450 тис. куб. м., що відображено в актах надання послуг балансування обсягів природного газу, розрахунках вартості послуг балансування та звітах по точках входу/виходу замовника послуг транспортування (оператора газорозподільних систем).

У зв`язку з нездійсненням відповідачем заходів щодо самостійного врегулювання негативного місячного небалансу за вказані періоди в порядку, встановленому Кодексом ГТС, позивач, як оператор газотранспортної системи, надав відповідачу послуги балансування для врегулювання небалансів за вказані періоди на загальну суму 270 871 999,91 грн.

Позивач для оформлення наданих послуг надіслав, а відповідач отримав з супровідними листами від 14.08.2018р., від 13.09.2018р., від 13.10.2018р., від 14.11.2018р., від 14.12.2018р., від 14.11.2019р., від 06.03.2019р., від 14.02.2019р., від 14.03.2019р. документи:

- односторонні акти про надання послуг балансування обсягів природного газу №07-18--БАЛАНС від 31.07.2018р., №08-18--БАЛАНС від 31.08.2018р., №09-18--БАЛАНС від 30.09.2018р., №10-18--БАЛАНС від 31.10.2018р., №11-18--БАЛАНС від 30.11.2018р., №12-18--БАЛАНС від 31.12.2018р., №12-18--БАЛАНС/КОР (коригуючий акт) від 26.02.2019р., №01-19--БАЛАНС від 31.01.2019р., №02-19--БАЛАНС від 28.02.2019р.;

- розрахунки вартості послуг балансування;

- рахунки на оплату послуг від 31.07.2018р. на суму 9 685 160,59 грн., від 31.08.2018р. на суму 9 293 256,28 грн., від 30.09.2018р. на суму 17 104 669,44 грн., від 31.10.2018р. на суму 25 184 305,18 грн., від 30.11.2018р. на суму 38 659 284,84 грн., від 31.12.2018р. на суму 50 099 696,58 грн., від 26.02.2019р. на суму 49 944 116,18 грн. (коригуючий), від 31.01.2019р. на суму 80 229 238,10 грн., від 28.02.2019р. на суму 40 771 969,30 грн.;

- звіти по точках входу/виходу відповідача транспортування за липень-грудень 2018 року та січень-лютий 2019 року.

Згідно зі змістом коригуючого акту №12-18--БАЛАНС/КОР надання послуг балансування обсягів природного газу до Акту №12-18--БАЛАНС від 31.12.2018р. обсяг коригування негативного місячного небалансу підприємства Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Хмельницькгаз" за грудень 2018 року становить -11,573 тис. куб. м. (мінус одинадцять тисяч п`ятсот сімдесят три куб. м.). Обсяг негативного місячного небалансу з урахуванням коригування за грудень становить 3715,142 тис. куб. м.

До матеріалів справи Позивачем додано звіти про поділ фактичного обсягу (об`єму) природного газу, відібраного з точки виходу ПАТ "Хмельницькгаз", між замовникам послуги транспортування (постачальниками) в розрізі їх контрагентів (споживачів), згідно з якими загальний обсяг відібраного природного газу із ГТС у липні 2018р. склав 15 627,388 тис. куб. м., у серпні 2018р. 13 200,926 тис. куб. м., у вересні 2018р. 21 443,393 тис. куб. м., у жовтні 2018р. 53 724,072 тис. куб. м., у листопаді 2018р. 87 722,697 тис. куб. м., у грудні 2018р. 99 874,829 тис. куб. м., у січні 2019р. 104 662,583 тис. куб. м., у лютому 2019р. 76 702,398 тис. куб. м.

Як стверджує позивач, з моменту отримання відповідачем актів про надання послуг балансування, рахунків на їх оплату та звітів по точках входу/виходу у відповідача згідно з п. 9.4 договору та п. 4 глави 4 Розділу XIV Кодексу ГТС, у відповідача виникли зобов`язання з оплати таких послуг у строк, що не перевищує п`яти банківських днів з дня отримання зазначених документів.

Однак, відповідачем не сплачено за послуги балансування 270 871 999,91 грн., при розрахунку яких позивачем застосовано коефіцієнт компенсації - 1,2.

Враховуючи наявність у відповідача несплаченого боргу за надані позивачем послуги балансування природного газу, АТ "Укртрансгаз" нарахував пеню, 3% річних та інфляційні втрати.

27.01.2020р. до Господарського суду Хмельницької області надійшла позовна заява акціонерного товариства "Укртрансгаз" до акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Хмельницькгаз" про стягнення 323 574 359,01 грн., з яких 270 871 999,91 грн. борг за послуги балансування обсягів природного газу, 38 951 204,43 грн. пеня, 3 637 768,21 грн. 3% річних, 10 113 386,46 грн. інфляційні втрати, заявлених на підставі договору транспортування природного газу № від 17.12.2015р.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що в ході виконання укладеного між сторонами договору транспортування природного газу № від 17.12.2015р. позивач здійснив процедуру алокації обсягів природного газу, відібраних відповідачем з точки виходу з газотранспортної системи до точки входу до суміжної системи газорозподільної системи, в результаті чого у відповідача виявлені обсяги негативних місячних небалансів у 2018 році, зокрема у липні в обсязі 760,369 тис. куб. м., в серпні в обсязі 646,845 тис. куб. м., у вересні в обсязі 1 068,170 тис. куб. м., в жовтні в обсязі 1 699,375 тис. куб. м., у листопаді в обсязі 2 793,278 тис. куб. м., в грудні в обсязі 3 715,715 тис. куб. м, у січні в обсязі 6 357,163 тис. куб. м. та у лютому 3 827,450 тис. куб. м., що підтверджується алокаціями (звітами) ПАТ "Оператор газорозподільної системи "Хмельницькгаз" про поділ фактичного обсягу природного газу за липень-листопад та звітами по точках входу/виходу за липень-грудень 2018 року та січень-лютий 2019 року. Такі обсяги негативних небалансів природного газу виникли у відповідача внаслідок безпідставного відбору ним з газотранспортної системи природного газу для покриття його власних виробничо-технічних витрат та споживачами без подання таких обсягів, у яких в спірні періоди не було жодного постачальника природного газу. У зв`язку з нездійсненням відповідачем заходів щодо самостійного врегулювання негативних місячних небалансів за вказані періоди в порядку, встановленому кодексом ГТС, позивач, як оператор газотранспортної системи, надав відповідачу послуги балансування для врегулювання небалансів за вказані періоди на загальну суму 270 871 999,91 грн., про що складено односторонні акти про надання таких послуг та надіслано відповідачу з рахунками на оплату та звітами по точках входу/виходу супровідними листами. Однак, в порушення вимог п. 4 глави 4 Розділу ХІV Кодексу ГТС та умов п. 9.4 договору, відповідач не сплатив та продовжує не сплачувати заборгованість за надані позивачем послуги, чим порушує права та інтереси останнього. Враховуючи прострочення сплати основного боргу, позивач нарахував до стягнення пеню, 3% річних та інфляційні втрати.

Ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 31.01.2020р. позовну заяву акціонерного товариства "Укртрансгаз" залишено без руху, надано Позивачу строк у 7 днів з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків виявлених у позовній заяві з доданими документами.

Після усунення недоліків, ухвалою суду від 24.02.2020р. позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі для її розгляду за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 21.01.2020р.

Ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 24.03.2020р. строк підготовчого провадження продовжено на тридцять днів, підготовче засідання у справі №924/59/20 відкладено на 16.04.2020 р.

Ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 16.04.2020р. підготовче засідання відкладено на 12.05.2020 р.

Ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 12.05.2020р. підготовче засідання у справі №924/59/20 відкладено на 25.05.2020р.

Ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 25.05.2020р. закрито підготовче провадження, справу №924/59/20 призначено до судового розгляду по суті у загальному позовному провадженні на 02.07.2020р. в режимі відеоконференції.

Розглянувши позовні вимоги суд першої інстанції дійшов висновку про відмову в задоволенні позову у зв`язку з тим, що Позивачем не доведено надання Відповідачу послуг балансування природного газу у заявлених обсягах за спірний період у відповідності до договору транспортування природного газу № від 17.12.2015р.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції враховуючи наступне.

Статтею 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 2 ст. 175 Господарського кодексу України майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Згідно зі ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно з частиною першою статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

У відповідності до положень ст. ст. 6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Матеріали справи свідчать, що 17.12.2015 року між сторонами підписано договір транспортування природного газу №151200071, відповідно до умов п. 2.1 якого ПАТ "Укртрансгаз" надає ПАТ по газопостачанню та газифікації "Хмельницькгаз" послуги транспортування природного газу на умовах, визначених у цьому договорі, а замовник сплачує оператору встановлену у цьому договорі вартість таких послуг (т. 1 а.с. 17-19).

В ході виконання умов вищевказаного договору у сторін відбулись зміни найменувань юридичних осіб, що враховано судом при розгляді справи, а тому, на час розгляду справи, належними сторонами за договором № від 17.12.2015р. належить вважати АТ "Укртрансгаз" та АТ "Оператор газорозподільної системи "Хмельницькгаз" (т. 1 а.с. 21, 22, 23).

Правовідносини з транспортування природного газу та діяльність позивача як оператора газотранспортної системи врегульовані, зокрема, нормами Закону України "Про ринок природного газу" та Кодексом газотранспортної системи (в редакції чинній на дату виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України "Про ринок природного газу" транспортування природного газу здійснюється на підставі та умовах договору транспортування природного газу в порядку, передбаченому Кодексом газотранспортної системи та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з пунктом 1 глави 1 розділу VIII Кодексу газотранспортної системи (далі - Кодекс ГТС, тут і надалі - в редакції, чинній на момент надання позивачем відповідачу послуг балансування), одержання доступу до потужності, надання послуг із транспортування, у тому числі послуг балансування системи, є складовими послуги транспортування природного газу та здійснюються виключно на підставі договору транспортування. Оператор газотранспортної системи не має права відмовити в укладенні договору транспортування за умови дотримання заявником вимог щодо його укладення, передбачених цим розділом. Договір транспортування є документом, який регулює правовідносини між оператором газотранспортної системи і окремим замовником послуг транспортування. З моменту укладення договору транспортування замовник послуг транспортування також одержує право доступу до віртуальної точки, на якій відбувається передача природного газу.

Відповідач у спірних правовідносинах, окрім статусу замовника послуг транспортування природного газу, має також статус оператора газорозподільної системи (оператор ГРС), яким відповідно до ст. 1 Закону України "Про ринок природного газу" є суб`єкт господарювання, що на підставі ліцензії здійснює діяльність із розподілу природного газу газорозподільною системою на користь третіх осіб (замовників).

Отже, нормами чинного законодавства визначено, що транспортування природного газу може здійснюватись лише в межах газотранспортної системи, на підставі договору, укладеного з оператором газотранспортної системи.

Згідно з пунктом 1 глави 1 розділу VIII Кодекс газотранспортної системи, одержання доступу до потужності, надання послуг із транспортування, у тому числі послуг балансування системи, є складовими послуги транспортування природного газу та здійснюються виключно на підставі договору транспортування. Оператор газотранспортної системи не має права відмовити в укладенні договору транспортування за умови дотримання заявником вимог щодо його укладення, передбачених цим розділом. Договір транспортування є документом, який регулює правовідносини між оператором газотранспортної системи і окремим замовником послуг транспортування. З моменту укладення договору транспортування замовник послуг транспортування також одержує право доступу до віртуальної точки, на якій відбувається передача природного газу.

Відповідно до п. 5 глави 1 розділу 1 Кодексу ГТС небаланс - різниця між обсягами природного газу, поданими замовником послуг транспортування для транспортування на точці входу, та відібраними замовником послуг транспортування з газотранспортної системи на точці виходу, що визначається за процедурою алокації.

Балансування системи - діяльність, яка здійснюється оператором газотранспортної системи в рамках надання послуг транспортування, що полягає у врівноваженні попиту та пропозиції природного газу у газотранспортній системі, що охоплює фізичне балансування та комерційне балансування.

В свою чергу, фізичне балансування - заходи, що вживаються оператором газотранспортної системи для забезпечення цілісності газотранспортної системи, а саме, необхідного співвідношення обсягів природного газу, що фізично надійшли через точки входу, і обсягів природного газу, фізично відібраного з точок виходу, а комерційне балансування - діяльність оператора газотранспортної системи, що полягає у визначенні та врегулюванні небалансу, який виникає з різниці між обсягами природного газу, що надійшли через точки входу, і обсягів природного газу, відібраного через точку виходу, у розрізі замовників послуг транспортування, що здійснюється на основі даних, отриманих у процедурі алокації.

Алокація, згідно з пунктом 5 глави 1 розділу 1 Кодексу, це віднесення оператором газотранспортної системи обсягу природного газу в точках входу/виходу до/з газотранспортної системи по замовниках послуг транспортування (у тому числі в розрізі їх контрагентів (споживачів)) з метою визначення за певний період обсягів небалансу таких замовників.

Алокація обсягів природного газу по точці входу до газотранспортної системи здійснюється оператором газотранспортної системи з урахуванням підтверджених номінацій по цій точці (п. 1 гл. 2 розділу ХІІ Кодексу ГТС в редакції чинній з 28.04.2017р.).

Замовник послуг транспортування - юридична особа або фізична особа - підприємець, яка на підставі договору транспортування, укладеного з оператором газотранспортної системи, замовляє одну чи декілька складових послуг транспортування природного газу (замовлення розподілу потужності, замовлення транспортування природного газу, послуга балансування).

Пунктом 8 глави 3 Розділу ХІІ Кодексу ГТС передбачено, що у разі несанкціонованого відбору газу споживачем весь відповідний обсяг вноситься в алокацію на відповідного оператора газорозподільної системи, а по прямому споживачу - на оператора газотранспортної системи.

Відповідно до пунктів 1, 2 глави 3 розділу ХІV Кодексу газотранспортної системи, оператор газотранспортної системи визначає місячний небаланс для кожного місяця як різницю між обсягом природного газу, який замовник послуг транспортування передав у точках входу і отримав з газотранспортної системи у точках виходу (у тому числі щодо власних споживачів) за цей газовий місяць. Місячний небаланс розраховується оператором газотранспортної системи до 10-го числа наступного місяця на підставі фактичних даних, одержаних у процесі алокації, яку здійснює оператор газотранспортної системи, а також алокацій, одержаних від операторів суміжних газотранспортних систем, операторів газорозподільних систем, операторів газосховищ, газовидобувних підприємств або прямих споживачів.

Отже, як вбачається із вище зазначених приписів чинного законодавства та укладеного між сторонами договору, Позивач має права та обов`язки щодо визначення за Відповідачем наявності негативного місячного небалансу та надання йому, у зв`язку з цим, послуг балансування у разі не врегулювання негативного місячного небалансу у наступному місяці після місяця, у якому здійснювалось балансування.

Крім того з 28.04.2017р. обов`язок здійснення алокації по точках виходу з газотранспортної системи покладено на АТ "Укртрансгаз".

Згідно з частиною 1 статті 626, частиною 1 статті 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків; зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства

Статтею 6 ЦК України передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 ЦК України).

За змістом статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони у належній формі досягли згоди з усіх істотних умов, до яких, серед іншого, віднесено умови про предмет договору.

Крім того, частинами 2, 3 статті 180 Господарського кодексу України визначено, що господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

Отже, предмет договору визначається у момент його укладення, без нього не може існувати договору, а тому не може виникати зобов`язання; предмет договору має відображати головну сутність договору даного виду.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - Постанова НКРЕКП) від 30.09.2015р. № 2497 було затверджено типову форму договору транспортування природного газу, за яким оператор надає замовнику послугу транспортування природного газу на умовах, визначених у цьому договорі, а замовник сплачує оператору встановлені в цьому договорі вартість такої послуги та плат (за їх наявності), які виникають при його виконанні.

Додатком до постанови НКРЕКП №2497 від 30.09.2015р. є типовий договір транспортування природного газу та додатки до нього, а саме: додаток 1 - розподіл потужності, додаток 2 - розподіл потужності з обмеженнями, додаток 3 - перелік комерційних вузлів обліку газу, фактично встановлених у пунктах приймання-передачі газу.

Умовами договору (п.п. 2.4., 5.4, 6.1) сторони визначили, що обсяг послуг, що надаються за цим договором (крім послуг балансування), визначається підписанням додатка 1 до цього договору (розподіл потужності) та/або додатка 2 (транспортування). Окремим додатком 3 до цього договору між Оператором та Замовником, який є оператором газорозподільної системи /прямим споживачем/ газовидобувним підприємством/ виробником біогазу, інших видів газу з альтернативних джерел, визначається перелік комерційних вузлів обліку газу, встановлених на всіх фізичних дочках входу/виходу до відповідного Замовника.

Матеріали справи свідчать що предметом спору у даній справі є стягнення заборгованості за послуги балансування обсягів природного газу за період з липня 2018 по лютий 2019 в сумі 270 871 999,91 грн., пені в сумі 38 951 204,43 грн., трьох процентів річних в сумі 3 637 768,21 грн. та інфляційних втрат в сумі 10 113 386,46 грн. за договором транспортування природного газу № від 17.12.2015.

Також з матеріалів справи вбачається, що Позивачем як оператором газотранспортної системи, здійснено алокацію обсягів природного газу, відібраних відповідачем, за результатами чого у останнього виявлені обсяги негативних місячних небалансів, що зафіксовано у односторонніх звітах по точках входу/виходу замовника послуг транспортування за спірні періоди, зокрема у липні в обсязі 760,369 тис. куб. м., в серпні в обсязі 646,845 тис. куб. м., у вересні в обсязі 1 068,170 тис. куб. м., в жовтні в обсязі 1 699,375 тис. куб. м., у листопаді в обсязі 2 793,278 тис. куб. м., в грудні в обсязі 3726,715 тис. куб. м. (з урахуванням коригування - 3 715,715 тис. куб. м.), у січні в обсязі 6 357,163 тис. куб. м. та у лютому 3 827,450 тис. куб. м.

Для оформлення наданих Відповідачу послуг балансування Позивачем, в межах повноважень визначених в Кодексі ГТС з урахуванням змін внесених 28.04.2017р., складено односторонні акти про надання послуг балансування обсягів природного газ на загальну суму 270 871 999,91 грн. та надіслано відповідачу супровідними листами від 14.08.2018р., від 13.09.2018р., від 13.10.2018р., від 14.11.2018р., від 14.12.2018р., від 14.11.2019р., від 06.03.2019р., від 14.02.2019р., від 14.03.2019р. з додатками (розрахунками вартості послуг балансування, рахунками на оплату послуг та звітами по точках входу/виходу відповідача за липень-грудень 2018 року та січень-лютий 2019 року (т. 1 а.с. 43-69).

Місцевим судом встановлено, що вище зазначені акти є односторонніми документами та складені без участі Відповідача, а тому такі акти не можуть бути належними доказами на підтвердження визначення обсягу та відповідно вартості послуг балансування газу.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що з долучених до матеріалів справи доказів неможливо встановити та перевірити, який саме обсяг газу Позивач облікував в газотранспортній системі, який на його думку Відповідач використав за період з липня 2018 по лютий 2019 року без подання таких обсягів природного газу до газотранспортної системи та несанкціонованих відборів з газорозподільної системи Відповідача природного газу споживачам та відповідно який Відповідач має компенсувати позивачу в якості послуг балансування.

Окрім того, в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували наявність небалансів у газотранспортній системі у заявлені Позивачем періоди, а також докази, які б підтверджували вчинення Позивачем заходів спрямованих на усунення загрози цілісності газотранспортної системи у зв`язку з наявністю в ній небалансів газу.

Долучений до матеріалів справи коригуючий акт №12-18--БАЛАНС/КОР надання послуг балансування обсягів природного газу до Акту №12-18--БАЛАНС від 31.12.2018р., листи НКРЕКП від 25.03.2016р., від 27.06.2017р., від 09.02.2018р., від 27.08.2018р., від 24.09.2018р., від 26.10.2018р., від 22.11.2018р., від 21.12.2018р., від 12.01.2019р., від 17.01.2019р., постанови НКРЕКП від 29.12.2017 №1620 та від 15.02.2018 №190 та розпорядження державного уповноваженого Антимонопольного комітету України від 25.04.2019р. №01/147-р. в сукупності свідчать про неналежне надання Позивачем послуг балансування обсягів природного газу замовникам послуг транспортування.

Також, судом першої інстанції було встановлено, що сторони за договором транспортування природного газу №151200071 від 17.12.2015 року не підписували додатку №3 до договору, яким визначається перелік комерційних вузлів обліку газу, актів розмежування балансової належності газопроводів та експлуатаційної відповідальності сторін, які повинні містити схеми потоків газу через вузли обліку природного газу, їх місце розташування на схемі, межі балансової належності або схематичні позначення іншого обладнання чи засобів вимірювальної техніки, а позивач не передавав об`єми (обсяги) природного газу в точках комерційного обліку.

Колегія суддів вважає, що відсутність Додатку 3 до Договору транспортування природного газу №151200071 від 17.12.2015 року вказує на неузгодженість сторонами при підписанні договору переліку комерційних вузлів обліку газу, фактично встановлених у пунктах приймання-передачі газу та їх характеристик: назв ПППГ (ГРС, ПВВГ), місця встановлення та типу ВОГ (до/після вузла редукування), Pmax абсолютного (МПа), максимальної витрати (об`єму) газу комерційним вузлом обліку за добу за стандартних умов, реквізитів Акту розмежування балансової належності газопроводів та експлуатаційної відповідальності сторін (№, дата), як це передбачено додатками до типового договору.

Надання послуг балансування перебуває у безпосередньому зв`язку з послугами транспортування природного газу, відсутність узгоджених умов щодо обсягів та порядку надання послуг унеможливлює належне виконання умов договору, у тому числі, в частині порядку визначення вартості послуг балансування.

Враховуючи, що позивачем не доведено належними та допустити доказами негативного місячного небалансу у АТ "Хмельницькгаз" за спірний період у заявленому розмірі, визначеного з дотриманням вставленого законодавством порядку, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у стягненні 270 871 999,91 грн. боргу за послуги балансування обсягів природного газу

Оскільки Позивачу відмовлено у задоволенні позовних вимог про стягнення 270 871 999,91 грн. за послуги балансування обсягів природного газу, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для нарахування та стягнення з АТ "Хмельницькгаз" 38 951 204,43 грн. пені, 3 637 768,21 грн. 3% річних та 10 113 386,46 грн. інфляційних втрат, у зв`язку з тим, що вище зазначені вимоги є похідними.

Щодо долученого апелянтом до апеляційної скарги копії додатку №3 до Договору транспортування природного газу від 17.12.2015 року №, колегія суддів вважає, що вище зазначений доказ був поданий Позивачем до суду з порушенням вимог ст. 269 ГПК України, відповідно до якої докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Відповідно до ст. 162 ГПК України Позовна заява повинна містити: 5)... зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; 8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви) Позивачем при поданні позовної заяви долучено лише копію зазначеного Договору, копію Додаткової угоди № 1 до Договору від 30.12.2016 р., жодних копій Додатків до Договору позивачем при поданні позовної заяви та/або під час судового розгляду справи судом першої інстанції не подано та не зазначено про те, що ці Додатки не можуть бути подані.

Згідно ст. 164 ГПК України Позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів)

Оскільки Позивачем до позовної заяви не було надано доказів укладення між сторонами додатку 3 до Договору транспортування природного газу від 17.12.2015 року №, а також не обґрунтовано обставин неможливості його подання до суду першої інстанції, колегія суддів вище зазначений доказ не приймає до уваги.

Також, колегія суддів вважає безпідставними посилання апелянта на те, що судом першої інстанції не досліджувалось питання підписання додатків 1, 2, 3 до Договору транспортування природного газу від 17.12.2015 року №151200071, оскільки судом першої інстанції було встановлено, що вище зазначені додатки до Договору транспортування природного газу від 17.12.2015 року № сторони за договором не підписували.

Окрім того, в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували факт підписання сторонами додатків 1, 2, 3 до Договору транспортування природного газу від 17.12.2015 року №151200071.

Щодо долученої Позивачем заяви Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Хмельницькгаз" №290007.2-Сл-3183-0820 від 31.08.2020 року про припинення зобов`язань зарахуванням зустрічних однорідних вимог та довідки про стан заборгованості підприємств колегія суддів зазначає наступне.

Із змісту заяви Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Хмельницькгаз" №290007.2-Сл-3183-0820 від 31.08.2020 року вбачається, що її було надіслано до Філії Оператор газотранспортної систем України АТ Укртрансгаз з метою врегулюванням заборгованості, що існує між Філією Оператор газотранспортної систем України АТ Укртрансгаз та АТ Хмельницькгаз за договором транспортування природного газу № від 17.12.2015 року за недотримання параметрів якості газу у червні 2019 року.

Тобто, вище зазначена заява адресована до Філії Оператор газотранспортної систем України АТ Укртрансгаз, яка не учасником справи №924/59/20, також метою надіслання такої заяви було врегулюванням заборгованості за недотримання параметрів якості газу у червні 2019 року за договором транспортування природного газу № від 17.12.2015 року, тоді як предметом спору у даній справі є стягнення заборгованості за послуги балансування обсягів природного газу за договором транспортування природного газу № від 17.12.2015 року.

А тому, посилання апелянта на те, що у вище зазначеній заяві Відповідач визнає факт надання йому послуг балансування АТ Укртрансгаз за липень-грудень 2018 року, січень-лютий 2019 року, колегія суддів вважає безпідставними.

Також колегія суддів відхиляє посилання апелянта на постанови Рівненського апеляційного господарського суду від 22.08.2017 у справі №924/726/16 та від 23.05.2017 у справі №924/14/17, Східного апеляційного господарського суду від 11.06.2020 року у справі №918/1641/19, у зв`язку з тим, що предмет та підстави позову у зазначених справах і у справі, яка переглядається, а також встановлені судами фактичні обставини, що формують зміст правовідносин, є різними, також у кожній із зазначених справ суди виходили з обставин та умов конкретних правовідносин, з урахуванням наданих сторонами доказів, що виключає подібність спірних правовідносин у вказаних справах.

Інші Доводи апелянта викладені ним в апеляційній скарзі висновку суду першої інстанції не спростовують та не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного рішення суду

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію ("Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод") та практику Суду (Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини) як джерело права.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2010р. у справі "Серявін та інші проти України" Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994р., серія A, №303-A, п.29).

Статтею 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно положень ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Апелянтом не надано належних та допустимих доказів на підтвердження своєї правової позиції, а також не наведено переконливих аргументів у відповідності з нормами чинного законодавства, щодо спростування висновків суду першої інстанції в зв`язку з чим, колегія суддів не вбачає правових підстав для задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи все вище викладене в сукупності, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що рішення Господарського суду Хмельницької області від 04.08.2020 р. у справі №924/59/20 прийняте з дотриманням норм матеріального та процесуального права та з врахуванням обставин справи, а тому відсутні правові підстави для його скасування, у зв`язку з чим апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Укртрансгаз" на рішення Господарського суду Хмельницької області від 04.08.2020 р. у справі №924/59/20 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Хмельницької області від 04.08.2020 р. у справі №924/59/20 залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у строк та в порядку, встановленому статтями 287-289 ГПК України.

4. Справу №924/59/20 повернути до Господарського суду Хмельницької області.

Повний текст постанови складений "20" жовтня 2020 р.

Головуючий суддя Демидюк О.О.

Суддя Юрчук М.І.

Суддя Тимошенко О.М.