номер провадження справи 9/111/20
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.10.2020 Справа № 908/2072/20

м. Запоріжжя

За позовом: Приватного акціонерного товариства "ПРОСТО-страхування", (04050, м. Київ, вул. Герцена, буд. 10)

до відповідача: Приватного акціонерного товариства "Українська акціонерна страхова компанія "АСКА", (69005, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 97-а)

про стягнення 13961 грн. 72 коп.

Суддя Боєва О.С.

Без виклику сторін

СУТЬ СПОРУ:

До господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства "ПРОСТО-страхування" про стягнення з відповідача: Приватного акціонерного товариства "Українська акціонерна страхова компанія "АСКА" затрат по виплаті страхового відшкодування в розмірі 13961 грн. 72 коп.

Ухвалою суду від 14.08.2020 позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі № 908/2072/20, присвоєний номер провадження 9/111/20, постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

13.10.2020 за наслідками розгляду справи судом прийнято рішення.

Позовні вимоги мотивовані наступним. Між ПрАТ «ПРОСТО-страхування» та ОСОБА_1 укладено договір серії РКS № 1900521 страхування майнових інтересів власника автомобіля «ВМW Х3», реєстраційний номер НОМЕР_1 . 27.11.2019 в місті Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів: автомобіль «Toyota CAMRY», реєстраційний мер НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_2 , та застрахованого автомобіля «ВМW Х3», реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким керував його власник. У результаті ДТП було пошкоджено автомобіль страхувальника. Відповідно до постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 15.01.2020 ДТП сталася внаслідок порушення Правил дорожнього руху ОСОБА_2 . Відповідно до Звіту № 141763 від 21.07.2020 вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «ВМW Х3», р/н НОМЕР_1 , становить 13961,72 грн., та відповідно до рахунку-фактури № 02231219 від 23.12.2019 вартість відновлювального ремонту - 34738,08 грн. Зазначена дорожньо-транспортна пригода була визнана страховим випадком, про що 01.10.2019 складено страховий акт №141763, відповідно до якого страхове відшкодування становить 15598,80 грн. За платіжним дорученням № 1710 від 27.01.2020 АТ «Просто-страхування» виплатило страхове відшкодування за ремонт застрахованого транспортного засобу в розмірі 15598,80 грн. Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 на момент ДТП була застрахована ПрАТ «Українська страхова компанія «АСКА» згідно Полісу АО/0781575, франшиза за яким становить 0,00 грн. На підставі викладеного, позивач просив стягнути з відповідача страхове відшкодування в сумі 13961,72 грн. - у розмірі вартості матеріального збитку, визначеного відповідно до Звіту № 141763. Позов обґрунтовано ст. ст. 1172, 1187, 1191 ЦК України, ст.38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 № 6 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди". Також в позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати, в тому числі суму 5000 грн. витрат на професійну правову допомогу.

Відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався, відзив до суду не подав. Про розгляд справи повідомлений належним чином. В матеріалах справи міститься рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, яке свідчить про отримання 19.08.2020 відповідачем ухвали суду про відкриття провадження у справі.

Будь-яких заяв (клопотань) щодо продовження або поновлення процесуальних строків до суду від сторін не надходило.

Із змісту ч. 9 ст. 165 ГПК України слідує, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

З огляду на викладене, суд дійшов до висновку про розгляд справи за наявними матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

27.11.2019 о 10 год. 00 хв. в місті Києві по вул. Дегтярівська сталася дорожньо-транспортна пригода (ДТП) за участю транспортних засобів: легкового автомобіля «ВМW Х3», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 та легкового автомобіля «Toyota CAMRY», реєстраційний мер НОМЕР_3 , водій - ОСОБА_2 .

У результаті вказаної ДТП транспортні засоби отримали пошкодження, в тому числі пошкоджено задні ліву частину автомобіля «ВМW Х3», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який був застрахований Акціонерним товариством «ПРОСТО-страхування» (Страховик, позивач у справі), згідно з договором страхування № 1900521 серії РКS від 29.03.2019, укладеним з ОСОБА_1 (Страхувальник, вигодонабувач), який звернувся до позивача із заявою від 14.01.2020 про виплату страхового відшкодування.

Відповідно до Звіту № 141763 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, складеного суб`єктом оціночної діяльності, за результатами оцінки визначено, що станом на 27.11.2019 розмір матеріального збитку заподіяного власнику автомобіля «ВМW Х3», д.н.з. НОМЕР_1 , після аварійного пошкодження дорівнює 13961,72 грн.

24.01.2020 позивачем складено страховий акт № 141763, за висновком якого вищевказану дорожньо-транспортну пригоду визнано страховим випадком та прийнято рішення про виплату страхового відшкодування в розмірі 15598,80 грн., шляхом перерахування на рахунок ФОП Бойченко В.Л. за ремонт автомобіля «ВМW Х3», реєстраційний номер НОМЕР_1 . Згідно з платіжним дорученням № 1710 від 27.01.2020 грошові кошти в сумі 15598,80 грн. перераховано позивачем за вказаним призначенням.

Відповідно до постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 15.01.2020 встановлено, що ОСОБА_2 27.11.2019 керуючи автомобілем «Toyota CAMRY», державний номерний знак НОМЕР_3 , та рухаючись в м. Києві по вул. Дегтярівська на перехресті з вул. Довнар-Запольського, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з транспортним засобом «ВМW Х3», державний номерний знак НОМЕР_1 , який зупинився попереду. ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Згідно з полісом серії № АР 000781575 (діючим станом на 27.11.2010) автомобіль «Toyota CAMRY», державний номер НОМЕР_3 застрахований страховою компанією ПрАТ "Українська акціонерна страхова компанія "АСКА" (Страховик, відповідач у справі); франшиза згідно з цим полісом - 0,00 грн.; ліміт за шкоду майну - 100 000,00 грн.

Позивачем надано в матеріали справи копію заяви від 12.03.2020 вих. № 04-756 про страхове відшкодування на суму 15598,80 грн. на адресу в ПрАТ "Українська акціонерна страхова компанія "АСКА", з вимогою перерахувати суму виплаченого страхового відшкодування внаслідок ДТП згідно з вимогами ст. 27 Закону України «Про страхування», ст.ст. 993, 1187, 1191 ЦК України.

Як вказано в позовній заяві та не спростовано відповідачем відшкодування витрат здійснено не було.

Статтею 1166 Цивільного кодексу України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

За приписами ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Статтею 990 Цивільного кодексу України встановлено, що страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Страховий акт (аварійний сертифікат) складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що встановлюється страховиком.

Відповідно до ст. 988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Згідно зі ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Аналогічні положення викладені у статті 27 Закону України "Про страхування".

Тобто, у разі виплати страховою компанією страхового відшкодування до неї у межах фактичних витрат від потерпілої особи переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки (стаття 993 ЦК України). У таких правовідносинах відбувається (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобов`язання з відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора, а саме: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за заподіяння шкоди.

Згідно із статтею 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Частиною 2 статті 1192 Цивільного кодексу України встановлено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до ст.ст. 3, 5 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

У статті 9 Закону України "Про страхування" визначено, що страховою виплатою є грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. При цьому, розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Вказаною статтею також визначено, що страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник.

Згідно з пунктом 22.1 статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Оскільки цивільно-правова відповідальність за заподіяну шкоду майну третіх осіб внаслідок експлуатації автомобіля «Toyota CAMRY», державний номерний знак НОМЕР_3 , застрахована в ПрАТ "Українська акціонерна страхова компанія "АСКА", до позивача, який виплатив страхове відшкодування, перейшло право вимоги до відповідача у розмірі оціненого матеріального збитку, завданого власнику пошкодженого автомобіля.

Відповідач відзиву на позов не надав, позовні вимоги не спростував.

За таких обставин, позовні вимоги про стягнення суми 13961,72 грн. страхового відшкодування є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до положень статті 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору в розмірі 2102 грн. покладаються на відповідача.

Крім того, позивачем заявлено до стягнення з відповідача суми 5000 грн. витрат на правову допомогу.

За змістом ст. 123 ГПК України до складу судових витрат, крім судового збору, входять витрати на професійну правничу допомогу; витрати, пов`язані з розглядом справи.

Відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Частиною 8 ст.129 ГПК України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

За змістом ч.ч. 2, 3 ст. 126 ГПК України для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу, з метою розподілу судових витрат, учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Позивачем до позову надано копію договору про надання правової допомоги № 1 від 02.01.2020, укладеного АТ «ПРОСТО-страхування» та Адвокатським бюро «Синюк та Партнери», ордер серії КС № 791434 від 01.07.2020, виданого адвокатським бюро на підставі вказаного договору адвокату Синюк С.Л., копію Свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю від 15.02.2018.

На підтвердження надання послуг та їх оплати, позивачем надано завірені копії підписаного сторонами за договором № 1 від 02.01.2020 акту виконаних робіт з визначеною у ньому сумою гонорару за правову допомогу згідно переліку справ, копію детального опису робіт (наданих послуг) від 15.07.2020 по страховій справі № 141763 (страхувальник ОСОБА_1 , учасник ДТП - ОСОБА_2 ) на загальну суму 5000,00 грн. та копію платіжного доручення №10839 від 02.07.2020 про перерахування позивачем на рахунок адвокатського бюро оплати юридичних послуг.

Суд дійшов до висновку, що розмір витрат на професійну правничу допомогу є обґрунтованим, співмірним, враховуючи обсяг наданих послуг, складність справи та ціну позову.

Пунктом 1 частини 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України визначено, що у разі задоволення позову інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн. покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Українська акціонерна страхова компанія "АСКА", (69005, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 97-а) на користь Приватного акціонерного товариства "ПРОСТО-страхування", (04050, м. Київ, вул. Герцена, буд. 10) суму 13961 (тринадцять тисяч дев`ятсот шістдесят одна) грн. 72 коп. страхового відшкодування, суму 2102 (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп. витрат зі сплати судового збору та суму 5000 (п`ять тисяч) грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення складено та підписано 22.10.2020.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено впродовж двадцяти днів з дня складення повного судового рішення у порядку, встановленому ст. 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.С. Боєва