СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" жовтня 2020 р. Справа № 917/608/20

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Здоровко Л.М., суддя Бородіна Л.І., суддя Хачатрян В.С.,

без повідомлення учасників справи,

розглянувши у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Полтавській області (вх.№2107П/2) на рішення Господарського суду Полтавської області від 06.07.2020, ухвалене у приміщенні Господарського суду Полтавської області суддею Білоусовим С.М., час проголошення рішення - не зазначено, дата складання повного тексту рішення - 06.07.2020, у справі №917/608/20

за позовом Полтавського обласного центру зайнятості, м. Полтава, в особі Лубенської міськрайонної філії Полтавського обласного центру зайнятості, м. Лубни, Полтавська обл.,

до Головного управління Національної поліції в Полтавській області, м. Полтава,

про стягнення грошових коштів

ВСТАНОВИЛА:

Полтавський обласний центр зайнятості в особі Лубенської міськрайонної філії Полтавського обласного центру зайнятості звернувся до місцевого господарського суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Полтавській області про стягнення 26 257, 38грн сплачених на допомогу по безробіттю.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що громадянина ОСОБА_1 було звільнено з Лубенського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області; з 22.04.2019 було призначено і здійснено виплату допомоги по безробіттю з урахуванням страхового стажу в розмірі 26 257, 38грн. Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 06.11.2019 у справі №440/1372/19 ОСОБА_1 поновлено на роботі, у зв`язку з чим Лубенська міськрайонна філія Полтавського обласного центру зайнятості звернулася до відповідача про відшкодування виплачених ОСОБА_2 коштів як допомогу по безробіттю. Відповідач на звернення не відреагував, грошові кошти в розмірі 26 257, 38грн не сплатив.

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 06.07.2020 позов задоволено повністю; стягнуто з Головного управління Національної поліції в Полтавській області на користь Полтавського обласного центру зайнятості 26 257, 38грн відшкодування витрат на допомогу по безробіттю та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 102, 00грн.

Рішення місцевого господарського суду мотивовано тим, що обов`язок з відшкодування виплаченої допомоги по безробіттю в разі поновлення безробітного на посаді на підставі рішення суду покладається саме на роботодавця.

Не погодившись з рішенням місцевого господарського суду, відповідач звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить оскаржуване рішення скасувати і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що Головне управління Національної поліції в Полтавській області вже понесло матеріальну відповідальність у зв`язку з поновленням ОСОБА_1 на роботі, відтак, вважає, що задоволення позову у даній справі призведе до притягнення ГУНП в Полтавській області до подвійної відповідальності.

Колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає, що відповідно до частини 10 статті 270 Господарського процесуального кодексу України, апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

У даному випадку апелянтом було подано апеляційну скаргу на рішення господарського суду у справі з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Крім того, дана справа не відноситься до категорії справ, зазначених у частині 4 статті 247 Господарського процесуального кодексу України, що не можуть бути розглянуті у порядку спрощеного провадження.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 02.09.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Головного управління Національної поліції в Полтавській області на рішення Господарського суду Полтавської області від 06.07.2020 у справі №917/608/20 та постановлено здійснити її розгляд у порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи; встановлено позивачу строк до 21.09.2020 для подання відзиву на апеляційну скаргу з доказами його надсилання апелянту; встановлено учасникам справи строк до 21.09.2020 для подання заяв і клопотань.

18.09.2020 від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.№8874), зазначає, що положеннями чинного законодавства передбачено обов`язок роботодавця відшкодувати суму виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботу за рішенням суду. З огляду на викладене, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення Господарського суду Полтавської області від 06.07.2020 - без змін.

Згідно витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.10.2020, у зв`язку з лікарняним судді Пуль О.А., для розгляду даної справи визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя ОСОБА_3 , суддя Бородіна Л.І., суддя Хачатрян В.С.

У встановлений судом строк від учасників справи не надійшло заяв і клопотань щодо суді спору; учасники справи були належним чином повідомлені про розгляд скарги без повідомлення учасників справи, про що у матеріалах справи містяться рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.136-138).

Відповідно до частини 2 статті 270 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справ у суді апеляційної інстанції починається з відкриття першого судового засідання або через п`ятнадцять днів з дня відкриття апеляційного провадження, якщо справа розглядається без повідомлення учасників справи.

В силу статті 273 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції розглядається протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі.

Дослідивши матеріали справи, які суд визнає достатніми для розгляду апеляційної скарги у спрощеному провадженні, викладені в апеляційній скарзі доводи апелянта, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів і вимог апеляційної скарги, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Як встановлено місцевим господарським судом, наказом Лубенської міськрайонної філії Полтавського обласного центру зайнятості №НТ190418 від 18.04.2019 громадянину ОСОБА_2 надано статус безробітного, та з 22.04.2019 призначено виплату допомоги по безробіттю з урахуванням страхового стажу відповідно до наказу №НТ190507 від 07.05.2019.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 06.11.2019 у справі №440/1372/19 скасовано рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 05.08.2019 у справі №440/1372/19. Поновлено ОСОБА_1 на службі в поліції на посаді старшого дільничного офіцера поліції сектору превенції Лубенського відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Полтавській області з 14.03.2019. Стягнуто з Головного управління Національної поліції в Полтавській області на користь ОСОБА_1 забезпечення за час вимушеного прогулу в розмірі 43 714, 65грн.

Наказом Головного управління Національної поліції в Полтавській області від 03.12.2019 №600 о/с капітана поліції ОСОБА_1 поновлено на посаді старшого дільничого офіцера поліції сектору превенції Лубенського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Полтавській області з 14.03.2019 та виплачено грошове забезпечення за час вимушеного прогулу в розмірі 43 714, 65грн.

Лубенська міськрайонна філія Полтавського ОЦЗ наказом № НТ191210 від 10.12.2019 припинила реєстрацію безробітного ОСОБА_1 .

Перебуваючи на обліку в Лубенській міськрайонній філії Полтавського ОЦЗ, як безробітний, ОСОБА_4 в період з 22.04.2019 по 20.11.2019 отримав допомогу по безробіттю в розмірі 26 257, 38грн, відповідно до відомостей виплат за видами забезпечення (а.с. 20-48).

11.12.2019 Лубенською міськрайонною філією Полтавського ОЦЗ видано наказ №24 про відшкодування Головним управління Національної поліції в Полтавській області коштів у сумі 26 257, 38грн, виплачених ОСОБА_2 як допомога по безробіттю у зв`язку з поновленням на роботі за рішенням суду.

13.12.2019 Лубенська філія направила Головному управлінню Національної поліції в Полтавській області листа за №16/47/479-19 про необхідність відшкодування сплачених безробітному ОСОБА_2 як допомогу по безробіттю за період з 22.04.2019 по 20.11.2019 в сумі 26 257, 38грн. Одночасно, відповідачу було встановлено термін сплати - протягом п`ятнадцяти робочих днів з моменту отримання повідомлення.

Відповіді на даний лист позивач не отримав, у зв`язку з чим, 30.01.2020 позивач повторно надіслав відповідачу лист за №16/47/37-20 про необхідність відшкодування виплаченої ОСОБА_2 допомоги по безробіттю протягом п`ятнадцяти робочих днів з моменту отримання повідомлення.

Однак, допомога, виплачена по безробіттю ОСОБА_2 , Головним управлінням Національної поліції в Полтавській області не відшкодована.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд апеляційної інстанції виходить з такого.

Правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття визначаються Законом України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття".

Згідно з частиною 1 статті 1, частиною 1 статті 7 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття - система прав, обов`язків і гарантій, яка передбачає матеріальне забезпечення на випадок безробіття з незалежних від застрахованих осіб обставин та надання соціальних послуг за рахунок коштів Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття; одним із видів такого забезпечення за Законом є, зокрема допомога по безробіттю.

Страховиком є Фонд загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття.

Відповідно до пункту 3 Перехідних положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", функції виконавчої дирекції Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття, які здійснювалися органами державної служби зайнятості відповідно до цього Закону, починаючи з 2013 року покладаються на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, та його територіальні органи.

Положенням про Державну службу зайнятості, затвердженим Наказом Міністерства соціальної політики України від 14.06.2019 №945, визначено, що Державна служба зайнятості є централізованою системою державних установ, діяльність якої спрямовується та координується Міністерством соціальної політики України.

Служба складається з Державного центру зайнятості, Центру зайнятості Автономної Республіки Крим, обласних, Київського та Севастопольського міських центрів зайнятості міських, районних і міськрайонних центрів зайнятості, Інституту підготовки кадрів державної служби зайнятості України, професійно-технічних навчальних закладів державної служби зайнятості, інших навчальних закладів державної служби зайнятості, а також підприємств, установ, організацій, утворених Службою.

Як вбачається із матеріалів справи, до Лубенської міськрайонної філії Полтавського обласного центру зайнятості 15.04.2019 звернувся ОСОБА_4 із заявами про надання статусу безробітного та про призначення виплати допомоги по безробіттю.

Згідно із Положенням про Лубенську міськрайонну філію Полтавського обласного центру зайнятості, затвердженого наказом Полтавського обласного центру зайнятості від 13.11.2017 №349, Лубенська міськрайонна філія Полтавського обласного центру зайнятості створюється в м. Лубни та її діяльність поширється на територію м. Лубни та Лубенського району Полтавської області. Філія виконує функції, покладені на неї Полтавським обласним центром зайнятості.

Частиною 1 статті 43 Закону України "Про зайнятість населення", пунктом 14 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.09.2018 №792 (надалі - Порядок) визначено, що статус безробітного надається особі працездатного віку до призначення пенсії, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи, з першого дня реєстрації у центрі зайнятості на підставі заяви.

Наказом Лубенської міської філії Полтавського обласного центру зайнятості №НТ190418 від 18.04.2019 року громадянину ОСОБА_2 надано статус безробітного та з 22.04.2019 призначено виплату допомоги по безробіттю з урахуванням страхового стажу відповідно до наказу №НТ190507 від 07.05.2019.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 31 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", пункту 30 Порядку, Центр зайнятості припиняє реєстрацію особи як безробітної та виплату їй допомоги по безробіттю, зокрема, з дня поновлення зареєстрованого безробітного на роботі за рішенням суду, що набрало законної сили.

У спірних правовідносинах постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 06.11.2019 у справі №440/1372/19 поновлено ОСОБА_1 на службі в поліції на посаді старшого дільничного офіцера поліції сектору превенції Лубенського відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Полтавській області з 14.03.2019.

Як вказує позивач, 27.11.2019 ОСОБА_4 надав позивачу копію вказаної постанови, а 10.12.2019 - надав копію наказу Головного управління Національної поліції в Полтавській області від 03.12.2019 №600 о/с про поновлення капітана поліції ОСОБА_1 на посаді старшого дільничого офіцера поліції сектору превенції Лубенського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Полтавській області з 14.03.2019.

Наказом №НТ191210 від 10.12.2019 Лубенська міськрайонна філія Полтавського ОЦЗ припинила реєстрацію безробітного ОСОБА_1 .

Як вбачається із матеріалів справи, в період з 22.04.2019 по 20.11.2019 ОСОБА_4 отримав допомогу по безробіттю в розмірі 26 257, 38грн, відповідно до відомостей виплат за видами забезпечення.

Повернення виплачених безробітному коштів здійснюється відповідно до частини 1 статті 34 та частини 4 статті 35 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", якими передбачено право Фонду стягувати з роботодавця суму страхових коштів та вартість соціальних послуг, наданих безробітному в разі поновлення його на роботі за рішенням суду та обов`язок роботодавця відшкодувати суму виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду.

Отже, в силу частини 4 статті 35 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" роботодавець несе матеріальну відповідальність по відшкодуванню суми виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду.

З урахуванням викладеного, колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується з висновком суду першої інстанції, що роботодавцем звільненого та поновленого на підставі постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 06.11.2019 у справі № 440/1372/19 громадянина ОСОБА_1 є відповідач, а тому, останній зобов`язаний відшкодувати виплачену позивачем вказаній особі суму допомоги у зв`язку з безробіттям в сумі 26 257, 38грн.

Щодо доводів апелянта, що він вже поніс матеріальну відповідальність у зв`язку з поновленням ОСОБА_1 на роботі у вигляді сплати йому заробітної плати за час вимушеного прогулу, судова колегія зазначає, що відповідно до статті 235 Кодексу законів про працю України, при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 06.11.2019 у справі №440/1372/19 одночасно із поновленням ОСОБА_1 на службі в поліції було стягнуто з Головного управління Національної поліції в Полтавській області на користь ОСОБА_1 забезпечення за час вимушеного прогулу в розмірі 43 714, 65грн.

Однак, у даному випадку предметом спору є не грошове забезпечення за час вимушеного прогулу особи, яку було поновлено на роботі за рішенням суду, а стягнення з відповідача як роботодавця суми страхових коштів, які були сплачені позивачем безробітному після його ( ОСОБА_1 ) поновлення на роботі за рішенням суду.

Відтак, виплата відповідачем грошових коштів ОСОБА_2 за час вимушеного прогулу, які підлягають виплаті в силу статті 235 Кодексу законів про працю України, не звільняє відповідача від обов`язку відшкодувати суму виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду відповідно до частини 4 статті 35 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття".

Як вірно зазначено місцевим господарським судом, у даному випадку це не є подвійною відповідальністю, як помилково вважає апелянт, оскільки заявлена до стягнення сума була сплачена позивачем як допомога по безробіттю у зв`язку з наданням громадянину ОСОБА_2 статусу безробітного, а не як забезпечення за час вимушеного прогулу.

А доводи апелянта, що грошові кошти, сплачені як допомога по безробіттю, мають бути стягнуті з ОСОБА_1 , який не повідомив окружний адміністративний суд про отримання ним допомоги про безробіття, не грунтуються на положеннях чинного законодавства і є вільним баченням апелянтом обставин справи на свою користь.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 06.11.2019 у справі №440/1372/19 відповідно до вимог статті 235 Кодексу законів про працю України було стягнуто з Головного управління Національної поліції в Полтавській області на користь ОСОБА_1 забезпечення за час вимушеного прогулу в розмірі 43 714, 65грн. І наявність очевидної обставини отримання безробітним відповідної допомоги по безробіттю не має взаємозв`язку із положеннями закону про необхідність здійснення виплати забезпечення за час вимушеного прогулу одночасно із поновленням особи за рішенням суду.

З огляду на викладене, враховуючи, що місцевий господарський суд забезпечив дотримання вимог чинного законодавства щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження усіх фактичних обставин справи та дав належну правову оцінку наявним у матеріалах справи доказам, а доводи апелянта не є підставою для скасування рішення суду, ухваленого з дотриманням норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду від 06.07.2020 у справі №917/608/20 слід залишити без змін.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 256, 269, 270, 273, п. 1 ч. 1 ст. 275, 276, 282-284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Полтавській області залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Полтавської області від 06.07.2020 у справі №917/608/20 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття і не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя Л.М. Здоровко

Суддя Л.І. Бородіна

Суддя В.С. Хачатрян