ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2020 року м. Черкаси справа № 925/186/19

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Грачова В.М., при секретарі судового засідання Нестеренко А.М., без участі представників сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду в м. Черкаси, справу за позовом приватного акціонерного товариства АЗОТ до акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи Черкасигаз про визнання недійсним договору,

ВСТАНОВИВ:

Позивач - публічне акціонерне товариство Азот звернувся в господарський суд Черкаської області з позовом до публічного акціонерного товариства По газопостачанню та газифікації Черкасигаз (далі відповідач, ПАТ «Черкасигаз») про визнання недійсним Типового договору розподілу природного газу від 01.04.2017 року, укладеного між сторонами, з моменту його укладення, та відшкодування судових витрат.

Позов мотивований тим, що оспорений договір укладений зі сторони відповідача Головою Правління всупереч нормам ч. 5 ст. 65 Господарського кодексу України, ч. 3 ст. 92, ч. 2 ст. 207 Цивільного кодексу України, п.п. 2.6.1., 11.5.3.6. Статуту публічного акціонерного товариства По газопостачанню та газифікації Черкасигаз, з перевищенням повноважень, що відповідно до норм статей 20, 207, 208 Господарського кодексу України, статей 203, 215 Цивільного кодексу України, є підставою визнання цього правочину недійсним.

Так, за змістом пунктів 2.6.1., 11.5.3.6. Статуту відповідача, до компетенції голови правління належить прийняття рішення щодо укладення правочинів (договорів) на суму, яка не перевищує 2% вартості активів акціонерного товариства за даними останньої річної фінансової звітності. Відповідно до «Річної інформації емітента цінних паперів за 2016 рік», що розміщена на власній сторінці відповідача в мережі Інтернет: http://cherqas.ck.ua, вартість чистих активів відповідача за звітний період складає 244 391 000,00 грн., а отже 2% вартості активів товариства дорівнюють 4 887 820,00 грн., що значно більше суми укладеного Типового договору.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 20.02.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду і відкрито провадження у справі № 925/186/19 за правилами загального позовного провадження.

Відповідач в особі свого представника подав суду 11.03.2019 року відзив на позовну заяву (вх. № 7636/19, т.с. 1 а.с. 41-47), в якому позов не визнав і просив суд відмовити у його задоволенні повністю з мотивів безпідставності його вимог і доводів, а саме:

у відповідності до Законів України «Про ринок природного газу», «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності», Указу Президента України від 10.09.2014 № 715 «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг», постановами НКРЕКП від 30.09.2015 року № 2494 і № 2498 затверджені, відповідно, Кодекс газорозподільних систем (далі Кодекс ГРМ), який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за № 1378/27824, та Типовий договір розподілу природного газу, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за № 1384/27829. Типовий договір є публічним, його умови є однаковими для всіх споживачів України, він є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641, 642 ЦК України на невизначений строк і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору;

позивач приєднався до умов публічного Типового договору розподілу природного газу шляхом підписання 01.04.2017 року та повернення відповідачу заяви приєднання до умов Типового договору розподілу природного газу. За заявою позивача відповідачем 21.06.2017 року направлена на його (позивача) адресу підписана уповноваженою особою відповідача письмова форма Типового договору розподілу природного газу;

повноваження голови правління ПАТ «Черкасигаз» на дату виникнення спірних правовідносин визначались редакцією Статуту товариства, затвердженого протоколом Загальних зборів акціонерів № 10 від17.09.2013 року зі змінами та доповненнями, затвердженими протоколом Загальних зборів акціонерів № 11 від 03.07.2014 року. У відповідності до норм абз. 3 ч. 5 ст. 59, ч. 2 ст. 70 Закону України «Про акціонерні товариства», пункту 2.6., підпунктів 11.5.2., 11.5.3.4., пункту 9.1., підпункту 9.8.1.23. Статуту товариства, зі сторони відповідача - ПАТ «Черкасигаз» оспорений Типовий договір укладений від імені і в інтересах товариства головою правління. Значні правочини, які вчинялись товариством у ході поточної діяльності протягом 2017 фінансового року та першого кварталу 2018 року, у тому числі і оспорений правочин, схвалені Загальними зборами акціонерів ПАТ «Черкасигаз», рішення зборів оформлене протоколом № 14 від 26.04.2017 року, а в подальшому затверджені Загальними зборами акціонерів ПАТ «Черкасигаз» протокол № 15 від 18.04.2018 року. Відтак, письмова форма оспореного Типового договору зі сторони відповідача підписана уповноваженою особою з дотриманням усіх вимог законодавства;

позивачем невірно розраховано 2% балансової вартості активів товариства за даними останньої річної звітності 2016 року, оскільки замість вартості балансових активів товариства за звітній період 2016 року в розмірі 1 561 444 000,00 грн. позивачем помилково застосовано дані щодо вартості чистих активів товариства за звітний період 2016 року в розмірі 244 391 000,00 грн. За таких обставин 2% балансової вартості активів товариства за даними останньої річної звітності 2016 року становили 31 228 880,00 грн., а не 4 887 820,00 грн.;

на виконання умов оспореного Типового договору відповідач надав, а позивач прийняв і оплатив послуги з розподілу природного газу в кількості 1 295 898, 259 тис. м3 на загальну суму 491 482 158,79 грн., отже сторони прийняли до виконання оспорений правочин. До відзиву відповідачем додані письмові докази на підтвердження доводів, викладених у ньому (т. 1 а.с. 48-210).

Ухвалами суду від 14.03.2019 року, 09.04.2019 року за клопотаннями сторін, продовжено строк вирішення спору у підготовчому засіданні, підготовче засідання відкладено на 21.05.2019 року.

21.05.2019 року позивач подав заяву про відвід судді (вх. № 15369/19, т.с. 2 а.с. 2-3) з підстави, передбаченої п. 5 ч. 1 ст. 35 ГПК України.

Ухвалою суду від 21.05.2019 року провадження у справі № 925/186/19 зупинено до вирішення питання про відвід судді Грачова В.М., матеріали заяви публічного акціонерного товариства АЗОТ вх. № 15369 від 21.05.2019 року про відвід судді Грачова В.М. передано уповноваженій особі для вирішення питання щодо визначення складу суду для розгляду вказаної заяви у порядку, встановленому ч. 1 ст. 32 ГПК України.

Ухвалою судді господарського суду Черкаської області Боровика С.С. від 24.05.2019 року у задоволенні заяви № 501-06/294 від 20.05.2019 року голови правління ПАТ АЗОТ про відвід судді Грачова В.М. у справі № 925/186/19 відмовлено.

Ухвалою суду від 31.05.2019 року поновлено провадження у справі № 925/186/19, підготовче засідання призначено на 20.06.2019 року.

Позивач в особі свого представника подав суду 20.06.2019 заяву про збільшення розміру позовних вимог (вх. 18651/20 т.с. 2 а.с. 33-36), у якій просив суд:

визнати недійсним Типовий договір розподілу природного газу від 01.04.2017 року, укладений між сторонами, з моменту його укладення;

стягнути з відповідача на користь позивача 420197563 грн. 94 коп. сплачених коштів за період з 01.04.2017 року по 20.05.2019 року на підставі Типового договору розподілу природного газу від 01.04.2017 року;

відшкодувати судові витрати.

Ухвалою суду від 20.06.2019 року заяву позивача про збільшення розміру позовних вимог (вх. 18651 від 20.06.2019 року) з доданими до неї документами повернуто публічному акціонерному товариству АЗОТ без розгляду, підготовче провадження у справі № 925/186/19 закрито та призначено справу до судового розгляду по суті на 09.07.2019 року.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 04.07.2019 року провадження у справі № 925/186/19 зупинено, справу № 925/186/19 направлено до Північного апеляційного господарського суду разом з апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства АЗОТ на ухвалу суду від 20.06.2019 року.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 10.10.2019 року ухвалу господарського суду Черкаської області від 20.06.2019 року залишено без змін.

Ухвалою суду від 01.11.2019 року провадження у справі поновлено, призначено справу до судового розгляду по суті на 03.12.2019 року.

Ухвалою суду від 03.12.2019 року, за клопотанням представника позивача, розгляд справи по суті відкладено на 08.01.2020 року.

13.12.2019 року до суду надійшла ухвала Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 05.12.2019 року у справі № 925/186/19 про витребування матеріалів справи у зв`язку розглядом касаційної скарги публічного акціонерного товариства АЗОТ на ухвалу господарського суду Черкаської області від 20.06.2019 року та постанову Північного апеляційного господарського суду від 10.10.2019 року.

Ухвалою суду від 13.12.2019 року зупинено провадження у справі № 925/186/19 до перегляду ухвали господарського суду Черкаської області від 20.06.2019 року та постанови Північного апеляційного господарського суду від 10.10.2019 року в порядку касаційного провадження.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 23.01.2020 року змінено мотивувальні частини ухвали господарського суду Черкаської області від 20.06.2019 року та постанови Північного апеляційного господарського суду від 10.10.2019 року, виклавши їх в редакції постанови, в іншій частині судові рішення залишено без змін.

11.02.2020 року публічним акціонерним товариством АЗОТ подано до господарського суду Черкаської області заяву про роз`яснення судового рішення (вх. № 2187/20), якою заявник просив роз`яснити мотивувальну частину ухвали господарського суду Черкаської області від 20.06.2019 року, а саме підставу та правові норми, якими керувався суд при винесенні ухвали про повернення без розгляду заяви про збільшення розміру позовних вимог (вх. № 18651/19 від 20.06.2019 року).

Ухвалою суду від 13.03.2020 року поновлено провадження у справі № 925/186/19, призначено справу до судового розгляду по суті та заяву позивача про роз`яснення судового рішення на 31.03.2020 року.

Ухвалами суду від 31.03.2020 року відкладено розгляд справи по суті на 08.05.2020 року, відмовлено у задоволенні заяви публічного акціонерного товариства АЗОТ (вх. № 2187/20 від 11.02.2020 року т. 2 а .с. 173) про роз`яснення судового рішення у справі за позовом публічного акціонерного товариства АЗОТ до публічного акціонерного товариства По газопостачанню та газифікації Черкасигаз про визнання недійсним договору.

Ухвалою суду від 08.05.2020 року, за клопотанням позивача, розгляд справи по суті відкладено на 04.06.2020 року

Ухвалою суду від 04.06.2020 року змінено найменування позивача з публічного акціонерного товариства АЗОТ на приватне акціонерне товариство АЗОТ та змінено найменування відповідача з публічного акціонерного товариства По газопостачанню та газифікації Черкасигаз на акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Черкасигаз" за їх заявами.

Ухвалами суду від 04.05.2020 року, 25.06.2020 року, 04.08.2020 року, за клопотаннями позивача розгляд справи по суті відкладено на 17.08.2020 року.

Сторони явку своїх представників у судове засідання 17.08.2020 року не забезпечили. Від представника позивача надійшло 24.06.2020 року повторне клопотання (вх. № 12427/20, т.с. 2 а.с. 237), в якому останній просив відкласти розгляд справи на іншу дату у зв`язку з продовженням на території України карантину до 31.08.2020 року. Відповідач в особі свого представника подав суду 17.08.2020 року заяву (вх. № 12525/20, т.с. 2 а.с. 238), в якій просив відмовити в задоволенні позову повністю та провести розгляд справи без участі їх представника.

Згідно з п. 2 ч. 3 статті 202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Враховуючи, що наявні матеріали справи є достатніми для всебічного, повного і об`єктивного розгляду справи, суд відхилив клопотання відповідача про відкладення розгляду справи (в протоколі судового засіданні) з підстав продовження карантинних заходів та визнав за можливе розглянути справу у відсутності представників сторін за наявними в ній матеріалами.

Згідно з ч.ч. 4, 5 ст. 240 ГПК України, судом підписано рішення без його проголошення, датою ухвалення рішення є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши наявні у справі заяви представників сторін по суті справи і з процесуальних питань, письмові докази та оцінивши їх у сукупності, суд відмовляє у задоволенні позову повністю з таких підстав.

31.03.2017 року відповідачем на адресу голови правління публічного акціонерного товариства АЗОТ Склярова В.Л. направлено лист № 691/29 (т.с. 1 а.с. 48) з додатками, зокрема:

- інформаційний лист № 692/22-29 від 31.03.2017 року;

- сформована заява приєднання до умов Типового Договору розподілу природного газу (для споживача, що не є побутовим);

- розрахунок витрат і втрат природного газу в мережі, складений на підставі підписаного між ПАТ «ЧЕРКАСИГАЗ» та ПАТ «АЗОТ» Акту розрахунку визначення обсягу нормованих втрат природного газу, які утворюються під час його транспортування розподільчими мережами;

- рахунки на оплату № 8312, № 8313.

Позивач супровідним листом № 221-126/45 від 08.06.2017 року направив відповідачу підписану з його - публічного акціонерного товариства АЗОТ сторони заяву приєднання до умов договору розподілу природного газу (для споживача, що не є побутовим), перелік газоспоживаючого обладнання та параметри його роботи, рахунки втрат і витрат природного газу в межах публічного акціонерного товариства АЗОТ та цеху ОПСВ. Також просив направити позивачу завірену копію Типового договору розподілу природного газу та виправити помилку в адресі цеху ОПСВ (т.с. 1 а.с. 50, 51-52, 53, 54, 55-59).

21.06.2017 року супровідним листом № 1256/22 відповідач направив позивачу підписані форму Типового договору розподілу природного газу та копію заяви приєднання до умов договору розподілу природного газу (для споживача, що не є побутовим) (т.с. 1 а.с. 49).

Із Заяви приєднання до умов договору розподілу природного газу (для споживача, що не є побутовим) від 01.04.2017 року (т.с. 1 а.с. 17-18) вбачається, що позивач публічне акціонерне товариство АЗОТ в особі голови правління Склярова В.Л., як споживач, ознайомившись з умовами Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року № 2498 (далі- Договір, т.с. 1 а.с. 11-16) зі змінами та доповненнями, на офіційному сайті НКРЕКП, сайті Оператора ГРМ в мережі Інтернет за адресою: http:www.chergas.ck.ua та в друкованому виданні, що опублікований в межах території ліцензованої діяльності публічного акціонерного товариства Черкасигаз, в газеті Нова Доба № 52 від 29.12.2016 року, підписанням цієї заяви, приєднався до умов договору з персоніфікованими даними, які є додатками до заяви-приєднання.

У Договорі сторони домовилися, зокрема, про наступне:

Оператором ГРМ є оператор газорозподільної системи в особі публічного акціонерного товариства По газопостачанню та газифікації Черкасигаз, що здійснює розподіл природного газу на підставі ліцензії № 809 від 19.03.2015 (переоформлена рішенням від 24.11.2015 року № 2841), виданої НКРЕКП, серія АЕ, № 295541.

п. 2.1 оператор ГРМ зобов`язується надати споживачу послугу з розподілу природного газу, а споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим договором;

п. 2.2. обов`язковою умовою надання споживачу послуги з розподілу природного газу є наявність у споживача об`єкта, підключеного в установленому порядку до газорозподільної системи оператора ГРМ;

п. 2.3. при вирішення всіх питань, що не обумовлені цим договором, сторони зобов`язуються керуватися Законом України «Про ринок природного газу» та Кодексом газорозподільних систем. Оператор ГРМ зобов`язується вносити зміни та оновлювати інформацію , що розміщена на його сайті, зокрема чинну редакцію цього договору та Кодексу газорозподільних систем.

п. 6.4. оплата вартості послуги з розподілу природного газу здійснюється споживачем, який не є побутовим, на умовах попередньої оплати до початку розрахункового періоду на підставі рахунку оператора ГРМ;

п. 12.1. договір укладається на невизначений строк.

Письмова форма Типового договору розподілу природного газу зі сторони відповідача - публічного акціонерного товариства По газопостачанню та газифікації Черкасигаз підписана головою правління Буяном С.І.

Статут публічного акціонерного товариства По газопостачанню та газифікації Черкасигаз затверджений протоколом Загальних зборів акціонерів № 10 від 17.09.2013 року зі змінами та доповненнями, затвердженими протоколом Загальних зборів акціонерів № 11 від 03.07.2014 року, чинний на дату виникнення спірних правовідносин містить наступні положення:

п. 2.6 - акціонерне товариство має право укладати правочини (угоди, договори, контракти) в т.ч. договори купівлі-продажу, підряду, міни, перевезення, зберігання, страхування майна, транспортних засобів та інших видів страхування, доручення, комісії, оренди, лізингу, застави, договори зовнішньоекономічної та комерційної та комерційної діяльності тощо, якщо це не суперечить чинному законодавству України та Статуту Товариства;

п. 9.1. - вищим органом акціонерного товариства є загальні збори;

п.п. 9.8.1.23 - до компетенції загальних зборів акціонерного товариства належить, прийняття рішення про вчинення значного правочину, якщо ринкова вартість майна або послуг перевищує 25% вартості активів за даними останньої річної фінансової звітності Товариства. Якщо на дату проведення загальних зборів неможливо визначити, які значні правочини вчинятимуться акціонерним товариством у ході поточної господарської діяльності (укладання договорів (угод) на транспортування та постання природного газу) загальні збори можуть прийняти рішення про попереднє схвалення значних правочинів, які можуть ним вчинятися впродовж не більш як одного року з дати прийняття такого рішення, із зазначенням характеру правочинів та їх граничної сукупної вартості;

п.п. 11.5.2 - Голова правління керує роботою правління та здійснює оперативне керівництво діяльністю акціонерного товариства; Голова правління діє від імені акціонерного товариства без довіреності, на підставі цього Статуту;

п.п. 11.5.3.4 - до компетенції Голови правління акціонерного товариства належить ведення переговорів та укладення угод, договорів, контрактів, трудових договорів та інших юридичних актів від імені акціонерного товариства, у тому числі зовнішньоекономічних та тих, рішення про укладання яких прийнято загальними зборами чи наглядовою радою, в межах його компетенції;

п.п. 11.5.3.6 до компетенції Голови правління акціонерного товариства прийняття рішення щодо укладання правочинів (договорів) на суму, яка не перевищує 2 % вартості активів акціонерного товариства за даними останньої річної фінансової звітності.

Згідно з пунктами 16, 17 порядку денного чергових Загальних зборів акціонерів Публічного акціонерного товариства «По газопостачанню та газифікації «Черкасигаз», Загальними зборами акціонерів товариства вирішено затвердити значні правочини, які вчинялись товариством протягом 2016 фінансового року, попередньо схвалити значні правочини, які будуть вчинятися товариством у ході поточної діяльності протягом 2017 фінансового року та першого кварталу 2018 року, в частині укладення договорів на купівлю-продаж природного газу на суму понад 25% вартості активів товариства за 2016 рік, надано повноваження голові правління Буяну С.І. на підписання від імені товариства зазначених правочинів за погодженням з наглядовою радою. Рішення Загальних зборів акціонерів оформлене протоколом № 14 від 26.04.2017 року (т. 1 а.с. 68-70).

Згідно з пунктом 16 порядку денного чергових Загальних зборів акціонерів Публічного акціонерного товариства «По газопостачанню та газифікації «Черкасигаз», Загальними зборами акціонерів товариства вирішено затвердити значні правочини, які вчинялись товариством протягом 2017 фінансового року та у першому кварталі 2018 року, рішення Загальних зборів акціонерів оформлене протоколом № 15 від 18.04.2018 року (т. 1 а.с. 71-74).

Рішенням Правління ПАТ «Черкасигаз», оформленим протоколом від 04.01.2017 року, доручено голові правління Буяну С.І. звернутись до Наглядової ради товариства з проханням схвалити підписання договорів розподілу природного газу та інших значних правочинів, а рішенням Наглядової ради ПАТ «Черкасигаз», оформленим протоколом від 10.01.2017 року, схвалено підписання таких договорів , їх підписання доручено здійснити голові правління товариства або представнику товариства за довіреністю голови правління (т. 1 а.с. 75, 76).

Із консолідованого балансу (звіту про фінансовий стан ПАТ «Черкасигаз» на 31.12.2016 року вбачається, що вартість чистих активів товариства за звітний період складає 244 391 000,00 грн. (розділ І), а загальний баланс 1 561 444 000,00 грн. (т. 1 а.с. 77-78).

Відповідно до актів наданих послуг з розподілу природного газу, підписаних представниками сторін (т. 1 а.с. 184-206), платіжних доручень позивача (т. 1 а.с. 79-183), в період з квітня 2017 по лютий 2019 року на підставі оспореного Типового договору відповідач надавав послуги розподілу природного газу, а позивач їх приймав і оплачував.

Отже, предметом позову у справі, що розглядається, є вимога позивача до відповідача про визнання недійсним укладеного ними договору з підстав його укладення зі сторони відповідача не уповноваженою особою, з перевищенням повноважень.

Спірні правовідносини сторін виникли із Типового договору розподілу природного газу від 01.04.2017 року, договір є укладеним і виконувався сторонами.

За правовою природою спірні правовідносини сторін віднесені до договірних зобов`язань послуг, загальні положення про послуги визначені главою 63 ЦК України, загальні положення про правочини - розділом IV книги 1 ЦК України, про зобов`язання і договір розділами І і ІІ книги 5 ЦК України, главами 19, 20 ГК України, правові наслідки порушення зобов`язання, відповідальність за порушення зобов`язання - главою 51 ЦК України, розділом V ГК України. З урахуванням предмета спору, спірні правовідносини сторін також перебувають у сфері регулювання Законів України «Про акціонерні товариства», Про ринок природного газу» та підзаконних нормативних актів, прийнятих на їх виконання.

Статтею 3 ЦК України визначено загальні засади цивільного законодавства, якими, зокрема, є: свобода договору; свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність.

Згідно з ст. 11 ч.ч. 1, 2 п. 1, ст. 16 ч. 2 п. 2 Цивільного кодексу (далі ЦК) України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини; способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання правочину недійсним.

Статтею 20 Господарського кодексу України передбачено право кожного суб`єкта господарювання на захист своїх прав і законних інтересів шляхом, зокрема, визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом, іншими способами, передбаченими законом. Порядок захисту прав суб`єктів господарювання та споживачів визначається цим Кодексом, іншими законами.

Нормами Цивільного кодексу України встановлено, що:

юридична особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Порядок створення органів юридичної особи встановлюється установчими документами та законом. Орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов`язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень. У відносинах із третіми особами обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи не має юридичної сили, крім випадків, коли юридична особа доведе, що третя особа знала чи за всіма обставинами не могла не знати про такі обмеження (ч.ч. 1, 3 ст. 92);

зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним (ч.ч. 1-5 ст. 203);

правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (ст. 204);

правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства (ч. 2 ст. 207);

підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин) (ч.ч. 1, 3 ст. 215);

публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Актами цивільного законодавства можуть бути встановлені правила, обов`язкові для сторін при укладенні і виконанні публічного договору. Умови публічного договору, які суперечать частині другій цієї статті та правилам, обов`язковим для сторін при укладенні і виконанні публічного договору, є нікчемними (ч.ч. 1, 2, 5, 6 ст. 633);

договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (ч. 1 ст. 634);

пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору (ч. 1 ст. 641);

відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною (ч. 1 ст. 642).

Відповідно до частин 1, 2 ст. 49 Закону України «Про ринок природного газу», розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами. Типовий договір розподілу природного газу затверджується Регулятором. Договір розподілу природного газу є публічним.

У відповідності до Законів України «Про ринок природного газу», «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності», Указу Президента України від 10.09.2014 № 715 «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг», постановами НКРЕКП від 30.09.2015 року № 2494 і № 2498 затверджені, відповідно, Кодекс газорозподільних систем (далі Кодекс ГРМ), який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за № 1378/27824, та Типовий договір розподілу природного газу, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за № 1384/27829.

Частинами 2-4 ст. 70 Закону України «Про акціонерні товариства» встановлено, що якщо ринкова вартість майна або послуг, що є предметом значного правочину, перевищує 25 відсотків вартості активів за даними останньої річної фінансової звітності акціонерного товариства, рішення про надання згоди на вчинення такого правочину приймається загальними зборами за поданням наглядової ради. Якщо на дату проведення загальних зборів приватного акціонерного товариства неможливо визначити, які значні правочини вчинятимуться цим товариством у ході фінансово-господарської діяльності, загальні збори приватного акціонерного товариства (крім банку) можуть прийняти рішення про попереднє надання згоди на вчинення значних правочинів, які можуть вчинятися приватним акціонерним товариством протягом не більш як одного року з дати прийняття такого рішення, із зазначенням характеру правочинів та їх граничної сукупної вартості. Вимоги до порядку вчинення значного правочину, передбачені цією статтею, застосовуються як додаткові до інших вимог щодо порядку вчинення певних правочинів, передбачених законом або статутом акціонерного товариства.

Статут відповідача узгоджується з наведеними нормами Закону України «Про акціонерні товариства», а дії відповідача щодо укладення оспореного Типового договору розподілу природного газу суд вважає такими, що вчинені з дотриманням вищенаведених норм законодавства.

Нормами Господарського процесуального кодексу України, зокрема, встановлено, що:

учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (ч. 1 ст. 43);

кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч.ч. 1, 3 ст. 74);

належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч. 1 ст. 76);

обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 77);

достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ч. 1 ст. 78);

наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч.ч. 1, 2 ст. 79);

учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду (ч. 1 ст. 80);

суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили (ч.ч. 1, 2 ст. 86).

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 13, ч. 1 ст. 14 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З огляду на викладені обставини справи і наведені норми законодавства, що врегульовують спірні правовідносини сторін, суд надає перевагу доводам відповідача, наведеним у відзиві на позов, а позов визнає необґрунтованим і з підстав, заявлених у ньому, у його задоволенні позивачу відмовляє.

На підставі статті 129 ГПК України понесені судові витрати на сплату судового збору за подання позову покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 129, 233, 236-240, 256 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову приватного акціонерного товариства «АЗОТ» до акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Черкасигаз» про визнання недійсним Типового договору розподілу природного газу від 01.04.2017 року відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене до Північного апеляційного господарського суду через господарський суд Черкаської області протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 26.10.2020 року.

Суддя В.М. Грачов