ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.10.2020м. ДніпроСправа № 904/1222/20

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Панни С.П. за участю секретаря судового засідання Броян А.Р.

за позовом Фізичної особи-підприємця Бережного Геннадія Анатолійовича, м.Сєвєродонецьк, Луганська область

до Фізичної особи-підприємця Бондарь Олександра Михайловича, м.Дніпро

про стягнення боргу за виконане перевезення

Представники:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

Фізична особа підприємець Бережний Геннадій Анатолійович звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Фізичної особи підприємця Бондарь Олександра Михайловича, про стягнення грошових коштів в розмірі 26800 грн. 00 коп., з яких 22500 грн. сума боргу, 4300 грн. витрати на правову допомогу, та сплачений судовий збір.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору на перевезення вантажів у міжнародному сполученні №17/08-16 від 17.08.16 р. в частині розрахунку за оплату наданих послуг.

Ухвалою суду від 10.03.2020 відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою господарського суду від 09.06.2020р. вирішено справу №904/1222/20 розглядати в порядку загального позовного провадження.Призначено підготовче засідання на 14.07.2020р.

25.06.2020р. до господарського суду від позивача надійшло клопотання про розгляд справи за наявними документами без участі позивача.

Ухвалою суду від 14.07.2020р. через неявку сторін судове засідання по справі відкладено на 10.09.2020р.

31.07.2020р. позивачем подана до суду зява про розгляд справи за наявними документами без участі позивача.

У судове засідання від 10.09.2020р. представники сторін не з`явились. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, витребуваних ухвалою суду від 09.06.2020р. документів не надав, ухвала господарського суду від 14.07.2020р., яка була відправлена на адресу відповідача повернулась "за закінченням терміну зберігання" ( арк. справи 40-43 том 1).

Ухвалою суду від 10.09.2020 р. закрито підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті на 12.10.2020р. о 11:30 год..

В призначене судове засідання представники сторін не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Про розгляд справи Відповідач повідомлений належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи поштовими конвертами №474, № 795 направлених судом на адресу його офіційного місцезнаходження, які повернулись на адресу суду із відміткою оператора поштового зв`язку «із закінченням терміну зберігання».

При цьому суд зазначає, що учасники судового провадження, мають в розумні інтервали часу вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження, про що наголошував Європейський суд з прав людини у рішенні від 03.04.2008 по справі "Пономарьов проти України".

Окрім цього, згідно з частиною 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання. Для цих цілей існує Єдиний державний реєстр судових рішень. Відповідно до частин 1, 3 статті 4 Закону України "Про доступ до судових рішень" судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України. Для реалізації права доступу до судових рішень, внесених до Реєстру, користувачу надаються можливості пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування судових рішень або їхніх частин.

Таким чином суд зазначає, що відповідач не був позбавлений можливості ознайомитись із прийнятими по даній справі судовими рішеннями на сайті Єдиного державного реєстру судових рішень.

Оскільки відповідач відзив на позовну заяву не надав, суд вирішує справу відповідно до ч.9 ст. 165 ГПК України за наявними матеріалами.

Відповідно до ч.3 ст.222 ГПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється.

Згідно з ч.4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши наявні матеріали справи, дослідивши надані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

17 серпня 2016 р. між експедитором, що виступив замовником перевезень - ФОП Бондарем О.М. та перевізником - ФОП Бережним Г.А. був укладений Договір №17/08-16 на перевезення вантажів у міжнародному сполученні (а.с.5-7).

Відповідно до пункту 1.1. Договору, перевізник від свого імені і за дорученням експедитора зобов`язується виконати наступні роботи: перевезення вантажів експедитора автомобільним транспортом у міжнародному сполученні, надалі - роботи.

10 травня 2017 р. сторонами, шляхом обміну електронними листами, укладений Договір-заявка №64 транспортного експедирування вантажів автомобільним транспортом. На умовах вказаного Договору-заявки ФОП Бережний Г.А. приступив до виконання міжнародного перевезення за маршрутом: с. Ґураждже (Опольське воєводство, Польща) - м. Дніпропетровськ На підтвердження укладення договору перевезення складена міжнародна товаротранспортна накладна типу CMR А№0027707 (а.с.8-9).

Послуга перевезення, за обумовленим в Договорі-заявці маршрутом, була виконана позивачем належним чином, без зауважень та застережень з боку вантажоодержувача та замовника перевезення. Вказану обставину підтверджує наявність підпису та відтиску печатки вантажоодержувача у графі 24 накладної CMR.

Обумовлена в пункті «Затверджена ставка» Договору-заявки ціна перевезення - 32000,00 грн. за кожен автомобіль. За змістом пункту «Умови оплати фрахту», - кошти сплачуються протягом 14-20 банківських днів після отримання оригіналів документів. У той же час, перелік оригіналів документів, які підлягають направленню замовнику, відображений у п.5.2. Договору. А це: рахунок-фактура, акт про виконання робіт, міжнародна товаротранспортна накладна (CMR).

Як встановлено матеріалами справи відповідно до пункту 2.1. Договору, перевізник виконує перевезення вантажів на підставі письмових заявок, що подаються за взаємоузгодженою формою. Заявки можуть бути передані по факсу.

Пунктом 5.2 Договору визначено, що розрахунок за виконані роботи проводиться ЄКСПЕДИТОРОМ на підставі рахунку-фактури ПЕРЕВІЗНИКА, Акта про виконання робіт та міжнародної товарно-транспортної накладної (CMR).

Відповдіно до п.5.2 Договору документи були доставлені відповідачу 22 травня 2017 р..

Згідно з пунктом 5.3 Договору рахунок-фактура повинен бути оплачений ЄКСПЕДИТОРОМ протягом 14-20 банківських днів з моменту його одержання.

Як встановлено матеріалами справи, документи, котрі є підставною для здійснення оплати, 20 травня 2017 року, були направлені на адресу замовника перевезення поштовим перевізником ТОВ «НОВА ПОШТА» за експрес-накладною №4229. За даними сервісу відстеження ТОВ «НОВА ПОШТА», що обліковуються в мережі Інтернет за адресою https://novaposhta.ua/tracking, вказане відправлення було доставлене адресату 22 травня 2017 р.. З наступного дня - 23 травня 2017 р. двадцятий банківський день, визначений кінцевим днем для здійснення оплати завершився 19 червня 2017 р. Втім, в обумовлені сторонами строки, оплата перевезення здійснена не була. З 20 червня 2017 р. ФОП Бондарь О.М. виступив боржником, який прострочив виконання грошового зобов`язання на суму 32000,00 грн..

21 грудня 2017 р. боржником, згідно платіжного доручення №1662 на користь ФОП Бережного Г.А. було сплачено 2000,00 грн., 25 січня 2018 р., згідно платіжного доручення №1712, - ще 2500,00 грн., 28 січня 2017 р., згідно платіжного доручення №1766, - ще 5000,00 грн. Загальна сума сплачених коштів склала 9500,00 грн. = (2000+2500+5000) (а.с.14-16).

Звертаючись із даною позовною заявою позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за укладеним договором перевезення в розмірі 22500,00 грн..

З урахуванням вказаних платежів, борг склав 32000 - 9500 = 22500,00 грн. який підлягає стягнення з відповідача та підтверджується матеріалами справи.

Відповідачем доказів на спростування заявлених позовних вимог не надано.

Розглянувши заявлену позовну вимог, суд зазначає наступне.

За загальним положенням цивільного законодавства, зобов`язання виникають з підстав, зазначених у ст. 11 Цивільного кодексу України. За приписами частини 2 цієї статті підставами виникнення цивільних прав та обов`язку, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти.

Згідно з положеннями ст.181 Господарського кодексу України, відповідно до якої, допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо.

Відповідно до ч.1. ст. 205 ЦК України, - правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч.1 ст.207 ЦК України, - правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Статтею 50 Закону України «Про автомобільний транспорт» встановлено, що договір про переведення вантажу автомобільним транспортом укладається відповідно до цивільного законодавства між замовником та виконавцем у письмовій формі. Істотними умовами договору є: найменування та місцезнаходження сторін; найменування та кількість вантажу, його пакування; умови та термін перевезення: місце та час навантаження і розвантаження; вартість перевезення; інші умови, узгоджені сторонами.

Відповідно до ч.3 ст.909 ЦК України, - за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Згідно з ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв діловою обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 193 ГК України визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно зі статтею 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Враховуючи вищезазначені положення законодавства та умов укладеного договору, строк здійснення відповідачем оплати з наданих послуг перевезення є таким, що настав.

Відповідно до положень ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Як вже було встановлено судом, відповідач виконав зобов`язання частково на загальну суму 9500,00 грн., чим допустив порушення зобов`язання.

Європейський суд з прав людини у справі «Мантованеллі» проти Франції`з вернув увагу суду на те, що одним із складників справедливого судового розгляду у розумінні ст.6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» є право на змагальне провадження.

Стаття 13 ГПК України зазначає, що судочинство у господарських судах України здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод: кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Суд відповідно до статті 237 ГПК України під час розгляду справи з`ясував чи мали місце обставини (факти) якими обґрунтовувались позовні вимоги та якими доказами вони підтверджуються.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Позивач також у позовній заяві просить суд стягнути з відповідача 4300 грн. витрат понесених ним на професійну правничу допомогу.

Так, згідно ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно зі ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Суд зазначає, що матеріали справи містять: копію свідоцтва про заняття адвокатською діяльністю серії №507 від 16 травня 2008 року, копію ордеру серії ТР№ 079767 від 03.02.2020 року виданого адвокатом Лозою В.М. на ім`я ФОП Бережний Г.А., копію договору про надання правової допомоги № б/н від 27.01.2020, а також Акт приймання передачі наданих послуг від 03.02.2020 р., квитанцію до прибуткового касового ордеру №01-02 від 0302.2020 р. на суму 4300 грн..

Проаналізувавши надані позивачем докази понесення ним витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 4300 грн., суд вважає, що відображена у них інформація щодо характеру та обсягу виконаної адвокатом роботи (наданих послуг) відповідає документам та інформації, що містяться у матеріалах судової справи, а тому підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись статями 74, 76-80, 129, 236-242, Господарського процесуального кодексу України,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Бондарь Олександра Михайловича ( АДРЕСА_1 , код РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Фізичної особи-підприємця Бережного Геннадія Анатолійовича ( АДРЕСА_2 , код РНОКПП НОМЕР_2 ) заборгованість в розмірі 22500,00 грн., 4300 грн. витрат на професійну правничу допомогу, а також 2102 грн. сплаченого судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у відповідності до ст.241 Господарського процесуального кодексу України. Рішення суду може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення

Повне рішення складено 22.10.2020

Суддя С.П. Панна