ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

20.10.2020 Справа № 914/1047/20

Господарський суд Львівської області у складі судді М.М.Петрашка, розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Дом-Пласт

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Українська меблева марка

про стягнення 569859,77 грн.

за участю представників:

від позивача не з`явився

від відповідача Назарко А.Р.

ВСТАНОВИВ

В провадженні Господарського суду Львівської області перебуває справа №914/1047/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Дом-Пласт» до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська меблева марка» про стягнення 569859,77 грн.

Хід розгляду справи викладено в ухвалах суду та відображено у протоколах судового засідання.

Ухвалою суду від 04.08.2020р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 03.09.2020р.

31.08.2020р. на електронну адресу суду надійшло клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи для надання можливості сторонам врегулювати спір мирним шляхом (вх.№ 25470/20).

03.09.2020р. представником відповідача через канцелярію суду подано клопотання про відкладення розгляду справи для надання можливості сторонам укласти мирову угоду (вх.№ 25842/20).

Ухвалою суду від 03.09.2020р. відкладено розгляд справи по суті на 20.10.2020р.

02.10.2020р. на електронну адресу суду надійшла заява представника позивача про відмову від позову (вх.№ 2529/20).

В судове засідання 20.10.2020р. позивач участі представника не забезпечив.

Представник відповідача в судове засідання 20.10.2020р. з`явився.

Суд, розглянувши подану представником позивача заяву про відмову від позову, зазначає таке.

13.01.2015р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Дом-Пласт» (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Українська меблева марка» (покупець) укладено договір поставки № 1, відповідно до умов пунктів 1.1 та 1.2 якого визначено, що постачальник зобов`язується поставити і передати у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти та своєчасно оплатити панелі із ПВХ, на умовах, визначених цим договором. Найменування, асортимент, кількість і ціна товару визначаються сторонами при формуванні замовлення на кожну партію товару і вказуються у рахунках-фактурах постачальника або специфікаціях до цього договору, які складаються на підставі замовлень покупця. Рахунки-фактури, а також підписані представниками сторін накладні прирівнюються до специфікацій, які є невід`ємною частиною цього договору.

Відповідно до пункту 3.1. договору, покупець здійснює оплату товару на підставі виставлених йому постачальником документів (рахунок-фактура, видаткова накладна).

Пунктом 3.2. сторони погодили умови оплати: покупець здійснює розрахунок 50% за фактом поставки товару, а інші 50% протягом 21 (двадцяти одного) календарного дня з моменту поставки товару, на підставі виставлених йому постачальником документів (рахунок, рахунок-фактура, видаткова накладна).

Як стверджує позивач, відповідач взяті на себе договірні зобов`язання виконав не в повному обсязі.

У зв`язку з цим, позивач звернувся до Господарського суду Львівської області та просить суд стягнути з відповідача на його користь суму основного боргу в розмірі 398819,96 грн.

Пунктом 8.1. договору поставки встановлено, що у разі несвоєчасної оплати товару згідно п.3.2. цього договору, покупець, на вимогу постачальника, сплачує пеню в розмірі 0,2% від несплаченої суми за кожен день прострочення платежу.

У зв`язку з несвоєчасним виконанням відповідачем умов договору щодо оплати товару, позивачем, відповідно до пункту 8.1. договору, нараховано 104111,89 грн. пені., яку просить суд стягнути на свою користь.

Пунктом 8.3. договору поставки встановлено, що у разі прострочки оплати товару більше 3 календарних днів, покупець зобов`язується сплатити продавцю 36 % річних від вартості несвоєчасно сплаченого товару (партії товару), з дня настання строків оплати товару (партії Товару) до дня фактичної оплати Товару.

Відповідно до поданого позивачем розрахунку, загальна сума 36% річних від простроченої суми за договором поставки становить 66927,92 грн., яку позивач просить суд стягнути на свою користь.

Крім того, позивачем заявлено до стягнення судові витрати у розмірі 47847,90 грн., які складаються із суми судового збору у розмірі 8547,90 грн. та витрат на професійну правничу допомогу у сумі 39300,00 грн.

Однак, 02.10.2020р. представник позивача подав заяву про відмову від позову (вх.№ 2529/20) та просив закрити провадження у справі.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 46 Господарського процесуального кодексу України, позивач вправі відмовитись від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) - на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідно до частини 1 статті 191 Господарського процесуального кодексу України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом.

Розглянувши заяву про відмову від позову, суд дійшов висновку прийняти відмову позивача від позову та закрити провадження у справі.

Відповідно до частини 3 статті 231 Господарського процесуального кодексу України, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Керуючись статтями 46, 231, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ

1. Прийняти відмову Товариства з обмеженою відповідальністю Дом-Пласт від позову у справі № 914/1047/20.

2. Закрити провадження у справі № 914/1047/20.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 235 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалу може бути оскаржено відповідно до розділу IV Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 23.10.2020р.

Суддя М.М. Петрашко