РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

21.10.2020Справа №910/7129/18

За позовомКомпанії Unisil Hungary Szilikongyarto Kft.
доКомпанії Greenway Logistics Limited
пророзірвання договору та стягнення 11 612,81 доларів США
Суддя Бойко Р.В.

Представники сторін в судове засідання, призначене на 06.10.2020, не з`явилися, у зв`язку з чим розгляд справи було завершено в порядку письмового провадження, а тому згідно ч. 5 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України датою ухвалення рішення у даній справі є дата складення його повного тексту.

ВСТАНОВИВ:

У червні 2018 року компанія Unisil Hungary Szilikongyarto Kft. звернулась до Господарського суду міста Києва із позовом до компанії Greenway Logistics Limited, в якому просить суд розірвати укладений з відповідачем Генеральний договір №17-7217 від 17.07.2017 з тих підстав, що компанією Greenway Logistics Limited не виконано своїх зобов`язань з надання послуг з організації та забезпечення перевезень вантажу у визначений даним Договором строк.

Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача сплачену ним передоплату за Генеральним договором №17-7217 від 17.07.2017 у загальному розмірі 11 450,00 доларів США, а також нараховані компанії Greenway Logistics Limited за неналежне виконання своїх зобов`язань з надання послуг 3% річних у розмірі 162,81 долари США.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.06.2018 (постановленою після усунення позивачем недоліків позовної заяви, встановлених ухвалою суду від 12.06.2018) прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №910/7129/18; вирішено її розглядати за правилами загального позовного провадження; визначено відповідачу та позивачу строки для подання відзиву та відповіді на відзив відповідно; підготовче засідання у справі призначено на 19.07.2018.

У підготовче засідання 19.07.2018 представник позивача з`явився, висловив свою думку щодо необхідності повідомлення відповідача, що є нерезидентом, про розгляд справи №910/7129/18 у відповідності до вимог Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних та комерційних справах від 15.11.1965.

Представник відповідача у підготовче засідання 19.07.2018 не з`явився, в той час як згідно інформації з пошукової системи Українського державного підприємства поштового зв`язку "Укрпошта" в мережі Інтернет поштове відправлення №711, з яким було направлено на вказану у позові адресу відповідача для листування ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.06.2018 про відкриття провадження у справі №910/7129/18, не вручено під час доставки.

Протокольною ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.07.2018 у справі №910/7129/18 підготовче засідання було відкладене без визначення дати наступного судового засідання у зв`язку з необхідністю вирішення питання про повідомлення відповідача, що є нерезидентом, про розгляд справи №910/7129/18 у відповідності до вимог Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних та комерційних справах від 15.11.1965.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.07.2018 у справі №910/7129/18:

- відкладено підготовче засідання у справі №910/7129/18 на 05.02.2019;

- визначено відповідачу - Компанії Greenway Logistics Limited строк для подання відзиву на позов з доказами його направлення іншим учасникам справи до 18.01.2019;

- зобов`язано Компанію Greenway Logistics Limited у строк до 18.01.2019 надати суду оформлений відповідно до міжнародних угод документ, що є доказом правосуб`єктності юридичної особи (сертифікат реєстрації, витяг з торгового реєстру тощо);

- вирішено звернутись до Компетентного органу Особливого адміністративного району Гонконг Китайської Народної Республіки, обов`язком якого є отримання прохань про вручення документів, що виходять від інших Договірних Держав - Registrar High Court, з судовим дорученням про вручення Компанії Greenway Logistics Limited документів;

- зупинено провадження у справі №910/7129/18 до надходження відповіді від Компетентного органу Особливого адміністративного району Гонконг Китайської Народної Республіки - Registrar High Court, на прохання господарського суду міста Києва про вручення відповідачу документів.

У зв`язку з відсутністю доказів належного повідомлення відповідача про розгляд даної справи ухвалами Господарського суду міста Києва підготовчі та судові засідання неодноразово відкладались з визначенням нових строків відповідачу для надання відзиву на позов, а суд неодноразово звертався до Компетентного органу Особливого адміністративного району Гонконг Китайської Народної Республіки із судовими дорученнями про вручення Компанії Greenway Logistics Limited документів.

07.10.2019 через відділ діловодства суду від компанії Unisil Hungary Szilikongyarto Kft. надійшла заява про зміну підстав позову. У своїй заяві позивач надає ґрунтовні пояснення з приводу взаємовідносин сторін у 2017 році, в яких зазначає, що сторонами було погоджено виконання саме заявки від 15.08.2017 (яка є уточненнням заявки від 14.08.2017). Позивач вказує, що у заявці від 15.08.2017 сторонами було погоджено, що компанія Greenway Logistics Limited повинна поставити танк-контейнери з номерами GWLU872420-3 та GWLU872417-19, однак відповідачем не було виконано своїх зобов`язань з поставки саме цих контейнерів, в той час як інші контейнери (в тому числі із іншою тоннажністю та номерами) компанію Unisil Hungary Szilikongyarto Kft. не влаштовували з огляду на те, що предметом перевезення був небезпечний вантаж. Щодо листування між сторонами з приводу інших трьох контейнерів, то позивач вказує, що дане листування стосувались іншого перевезення, щодо якого сторонами здійснювались перемовини.

Вказана заява надійшла до закінчення підготовчого провадження у справі №910/7129/18 та до неї долучено докази її направлення на адресу компанії Greenway Logistics Limited, у зв`язку з чим ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.10.2019 прийнято заяву компанії Unisil Hungary Szilikongyarto Kft. про зміну підстав позову до розгляду.

Протокольною ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.12.2019 закрито підготовче провадження у справі №910/7129/18, встановлено порядок дослідження доказів та призначено справу до розгляду по суті на 18.02.2020; вирішено повідомити відповідача про час та місце судового розгляду справи у відповідності до положень Господарського процесуального кодексу України, та Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах.

Чергове судове засідання по справі було призначене на 06.10.2020, в яке представники сторін не з`явились, про причини неявки суд не повідомили.

Так, позивач був належним чином повідомлений про судове засідання, призначене на 06.10.2020, що підтверджується наданням ним звіреної копії перекладу на англійську мову ухвали Господарського суду міста Києва від 25.05.2020 про зупинення провадження у справі №910/7129/18 (якою, зокрема, було призначено судове засідання на 06.10.2020).

Щодо повідомлення компанії Greenway Logistics Limited про розгляд Господарським судом міста Києва справи №910/7129/18 суд зазначає наступне.

Із наявної в матеріалах справи інформації (витягу) про компанію Greenway Logistics Limited із офіційного урядового веб-сайту Китайської Народної Республіки за посиланням: http://www.cr.gov.hk/en/electronic/search.htm, вбачається, що адресою місцезнаходження відповідача є: Unit F, 11/F., CNT Tower, 338 Hennessy Road, Wan Chai, Hong Kong, China.

Як зазначалось, судом неодноразово надсилались до Компетентного органу Особливого адміністративного району Гонконг Китайської Народної Республіки судові доручення про вручення компанії Greenway Logistics Limited документів - перекладів на англійську мову з нотаріальним засвідченням їх вірності позовної заяви з доданими до неї документами та відповідних ухвал Господарського суду міста Києва.

У своєму листі вих. №AW-450-015-010-015-006-092 від 13.07.2020 представник Компетентного органу Особливого адміністративного району Гонконг Китайської Народної Республіки повідомив суд, що на виконання чергового судового доручення Господарського суду міста Києва щодо повідомлення компанії Greenway Logistics Limited про розгляд Господарським судом міста Києва справи №910/7129/18 та вручення документів, представником компетентного органу здійснювався виїзд за адресою місцезнаходження відповідача з метою вручення його представнику документів. Однак, за адресою місцезнаходження відповідача (яка зазначена на урядовому веб-сайті запитуваної країни за адресою: http://www.cr.gov.hk/en/electronic/search.htm) компанія Greenway Logistics Limited не розшукана.

Статтею 5 Конвенції передбачено, що Центральний Орган запитуваної Держави або будь-який орган, який вона може призначити для цього, складає підтвердження відповідно до формуляра, доданого до цієї Конвенції. У підтвердженні підтверджується факт вручення документу і зазначається спосіб, місце та дату вручення, а також особа, якій документ було вручено. Якщо документ не був вручений, в підтвердженні зазначаються причини, які перешкодили врученню. Запитуючий орган може вимагати, щоб підтвердження, яке було складене не Центральним Органом або судовим органом, було скріплено підписом представника одного з цих органів. Підтвердження направляється безпосередньо запитуючому органу.

До листа вих. №AW-450-015-010-015-006-092 від 13.07.2020 компетентним органом було долучено підтвердження помічника судового пристава Верховного Суду Гонконгу (Registrar High Court), в якому останній повідомляв, що з метою виконання судового доручення Господарського суду міста Києва він 15.06.2020 прибув о 14 год. 21 хв. за адресою місцезнаходження компанії Greenway Logistics Limited - Unit F, 11/F., CNT Tower, 338 Hennessy Road, Wan Chai, Hong Kong, China, однак не знайшов вказану компанію та виявив, що приміщення за вказаною адресою повністю зайняте іншою компанією - MB CONSULTANT (HK) LIMITED, представник якої повідомила, що їй нічого не відомо про компанію Greenway Logistics Limited.

Згідно п. 4 інформаційного листа Вищого господарського суду України від 02.06.2006 р. N 01-8/1228 "Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2005 році" до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв`язку з позначками "адресат вибув", "адресат відсутній" і т. п., з урахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання господарським судом обов`язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій.

З наведеного випливає, що відповідач належним чином був повідомлена про час та місце розгляду справи.

Стаття 15 Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах унормовує, що якщо відповідач не з`явився, то судове рішення не може бути винесено, поки не буде встановлено, що: a) документ був вручений у спосіб, передбачений внутрішнім правом запитуваної Держави для вручення документів, складених у цій країні, особам, які перебувають на її території, b) документ був дійсно доставлений особисто відповідачеві або за його місцем проживання в інший спосіб, передбачений цією Конвенцією, і що, в кожному з цих випадків, вручення або безпосередня доставка були здійснені в належний строк, достатній для здійснення відповідачем захисту.

Кожна Договірна Держава може заявити, що суддя, незалежно від положень частини першої цієї статті, може постановити рішення, навіть якщо не надійшло жодного підтвердження про вручення або безпосередню доставку, у разі, якщо виконані всі наступні умови: a) документ було передано одним із способів, передбачених цією Конвенцією, b) з дати направлення документа сплинув термін, який суддя визначив як достатній для даної справи і який становить щонайменше шість місяців, c) не було отримано будь-якого підтвердження, незважаючи на всі розумні зусилля для отримання його через компетентні органи запитуваної Держави.

Крім того, у підписаному представниками та скріпленому печатками сторін Генеральному договорі №17-7217 від 17.07.2017, зазначену наступну адресу відповідача - Unit B, 9F Lockhart Center, 301-307 Lockhart Road, Wan Chai, Hong Kong, China.

Судом також направлялись судові доручення про вручення відповідачу документів за адресою компанії Greenway Logistics Limited, вказаною у Генеральному договорі №17-7217 від 17.07.2017.

Також суд ухвалою від 25.05.2020 викликав в судове засідання ОСОБА_1 , як підписанта Генерального договору №17-7217 від 17.07.2017 від імені компанії Greenway Logistics Limited, для з`ясування обставин перебування у правовідносинах з відповідачем та щодо обізнаності про наявність уповноваженого представника компанії Greenway Logistics Limited в Україні для його повідомлення про розгляд даної справи. Проте, ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився та судову кореспонденцію за адресою місця проживання (вказаною як адреса засновника Товариства з обмеженою відповідальністю "Зелений Шлях Агро" в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ) не одержав.

Таким чином, суд приходить до висновку, що ним було вжито всіх можливих заходів для повідомлення відповідача про розгляд справи №910/7129/18 та матеріали справи містять належні докази на підтвердження, що відповідач - нерезидент завчасно повідомлений про існування даної справи та її розгляд.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 даної Конвенції (пункти 66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України" Суд зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

При цьому на осіб, які беруть участь у справі, покладається обов`язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду і не допускати свідомих маніпуляцій та ухилень від отримання інформації про рух справи.

Водночас, норми процесуального законодавства України та приписи міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, не містять вимоги щодо необхідності повідомлення іноземного суб`єкта господарювання про кожне наступне судове засідання у справі шляхом направлення до компетентного органу іноземної держави судового доручення про вручення документів нерезиденту України та зупинення щоразу провадження у справі, що, у свою чергу, призводить до порушення розумного строку розгляду справи.

Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 10.09.2018 у справі №910/6880/17 та від 09.06.2020 у справі №910/3980/16.

Отже, зважаючи на виконання судом передбачених Конвенцією умов для прийняття рішення по даній справі навіть за відсутності представника відповідача, наявність у матеріалах справи підтвердження компетентного органу про неможливість доставки відповідачу документів у зв`язку з його відсутністю за адресою місцезнаходження у запитуваній державі, відсутність у суду обов`язку повідомляти компанію Greenway Logistics Limited про кожне наступне засідання по справі, достатність у відповідача часу для реалізації своїх прав щодо участі у даній справі та сплив розумного строку для розгляду даної справи, суд, керуючись приписами ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, приходить до висновку про можливість розглянути справу за відсутності представників сторін.

Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, надані у підготовчих засіданнях, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, встановив наступне.

17.07.2017 між компанією Unisil Hungary Szilikongyarto Kft. (клієнт) та компанією Greenway Logistics Limited (експедитор) укладено Генеральний договір №17-7217 (надалі - Договір), у відповідності до п. 1.1 якого експедитор зобов`язався за плату за погодженням та дорученням клієнта надавати послуги по організації та забезпеченню перевезення експортного, імпортного, транзитного або іншого вантажу клієнта згідно умов цього Договору.

Вимоги до виду перевезення та характеристики застосованих транспортних засобів визначаються у п. 4 Додатку 1 до цього Договору (п. 1.1.3 Договору).

Вантаж, зобов`язання з надання послуг за яким бере на себе експедитор, передбачені п. 1.1 даного Договору, визначається в п. 2 і п. 3 Додатку до даного Договору, який підписується сторонами та являється його невід`ємною частиною (п. 2.1 Договору).

Згідно пункту 3.1 Договору пункт відправлення та призначення, маршрут руху вантажу визначається сторонами в п. 5 Додатку №1 до даного Договору.

У пункті 3.2 Договору сторонами погоджено, що у випадку, коли необхідно узгодити зміни до маршруту, виду транспорту, вказівок, детальне узгодження здійснюється сторонами в письмовому вигляді. Сторона, яка ініціює погодження внесення змін, направляє іншій стороні повідомлення в будь-якому вигляді (письмовому, електронному тощо) і будь-яким способом. Інша сторона повинна відповісти на пропозицію протягом 3 днів.

Відповідно до п. 4.1 Договору сторони визначають графік готовності вантажу і графік його відвантаження на підставі п. 6 Додатку №1 до даного Договору.

Сторони узгоджують і підтверджують можливі зміни в графіку готовності та відправки вантажу шляхом взаємних підтверджень (п. 4.2 Договору).

Пунктом 6.5 Договору передбачено, що на кожне перевезення в межах даного Договору клієнт подає заявку на транспортно-експедиторське обслуговування у формі, встановленій експедитором, підписану уповноваженою особою клієнта. Заявка вважається прийнятою з моменту повідомлення клієнту реєстраційного номеру заявки.

У пункті 7.1.1 Договору визначено право експедитора, якщо сторони прямо не погодили іншого, самостійно на власний розсуд обирати та змінювати вид транспорту і маршрут перевезення, обирати і змінювати порядок перевезення вантажу, а також порядок виконання транспортно-експедиційних послуг. При цьому, експедитор зобов`язується завчасно повідомити клієнта про своє рішення і розміри прогнозованих витрат, а також діяти в інтересах клієнта у відповідності з обставинами та гарантіями, передбаченими цим Договором.

Строк дії договору починається з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін і скріплення печатками сторін та припиняється 31.12.2017. Якщо жодна із сторін за 30 днів до закінчення строку дії Договору не повідомить другу сторону у письмовому вигляді про розірвання договору, строк дії Договору автоматично продовжується на наступний календарний рік (п.п. 10.1, 10.2 Договору).

Згідно п. 10.6 Договору останній може бути розірваний достроково тільки за взаємною згодою сторін або у випадках, передбачених законодавством.

У пункті 10.10 Договору сторонами погоджено, що у всіх випадках, не передбачених цим Договором, сторони керуються міжнародними конвенціями, визнаними Україною, законодавством України, а також: Законом України "Про транспортно-експедиторську діяльність", правилами INCOTERMS 2010 Міжнародної Торгової Палати (ІСС).

14.08.2017 між компанією Unisil Hungary Szilikongyarto Kft. (клієнт) та компанією Greenway Logistics Limited (експедитор) укладено Додаток №1 до Договору, за умовами якого експедитор взяв на себе зобов`язання за плату та рахунок клієнта надати клієнту послуги по організації та забезпеченню перевезення вантажу клієнта за наступними умовами.

Пунктами 2, 3 Додатку №1 визначено, що вантажем є трихлорсилан (хімічна формула SiHCI3) у рідкому стані з щільністю 1,34 g/ml кількістю 600 метричних тон.

У пунктах 4.1 та 4.2 Додатку №1 сторони погодили, що належним для перевезення вантажу є танк-контейнер типу Т14, Т20, Т21, або Т22, які пройшли необхідну сертифікацію ISO, ADR, ASME, марковані відповідно до вимог ISO, та відповідно експедитор повинен використовувати під час перевезення обладнання (танк-контейнери) вказаного типу.

Місце навантаження - Kaihua County, Quzhou city, Zhejiang Province (КНР) (п. 5.1 Додатку №1).

Місце кінцевої доставки вантажу - м. Запоріжжя (Україна) (п. 5.2 Договору).

У пункті 6.1 Додатку №1 визначено, що датою готовності вантажу у кількості 50 метричних тон +/- 20% є 34 тиждень 2017 року та датою відвантаження є 36 тиждень 2017 року. Також даним пунктом визначено, що вантаж - трихлорсилан кількістю 600 метричних тон, буде перевезений експедитором 12 партіями вантажу.

Вартість перевезення одного контейнера згідно п. 5.3 і п. 5.4, становить 5 725,00 доларів США (п. 7.1 Додатку №1).

Відповідно до пунктів 7.3, 7.4, 7.5 Додатку №1 клієнт сплачує 30% вартості перевезення кожної партії вантажу за 21 робочий день до дати готовності кожної партії вантажу; 40% вартості перевезення кожної партії вантажу на 14 робочий день після відправлення вантажу із порту Shanghai; 30% вартості перевезення кожної партії вантажу в день доставки вантажу у м. Запоріжжя.

На виконання умов Договору сторонами було складено заявку клієнта від 15.08.2017, в якій сторонами, зокрема, було погоджена упаковка вантажу: наливом, щільністю 1,341 g/ml, №GWLU872420-3/GWLU872417-19, тип тари: 20 футовий танк-контейнер ТС ємністю мінімумом 17 500 л, дата навантаження: 35-36 тиждень 2017 року.

Компанією Greenway Logistics Limited було виставлено компанії Unisil Hungary Szilikongyarto Kft. інвойс №52/0817 від 18.08.2017 на суму 5 725 доларів США та інвойс №61/0817 від 29.08.2017 на суму 5 725 доларів США.

Позивач стверджує, що ним на виконання своїх зобов`язань за Договором було сплачено в якості передоплати за послуги з перевезення вантажу згідно Додатку №1 та Заявки від 15.08.2017 кошти у загальному розмірі 11 450,00 доларів США, в той час як відповідачем своїх зобов`язань з перевезення вантажу не виконано, зокрема, не надано погоджених сторонами танк-контейнерів №GWLU872420-3 та №GWLU872417-19 для навантаження вантажу.

Спір у справі виник у зв`язку з твердженнями позивача, що відповідачем не виконано своїх зобов`язань за Договором та Додатком №1 до нього, у зв`язку з чим наявні правові підстави для розірвання Договору та стягнення сплаченої компанією Unisil Hungary Szilikongyarto Kft. суми передоплати у загальному розмірі 11 450,00 доларів США. Крім того, у зв`язку з простроченням компанією Greenway Logistics Limited своїх зобов`язань, позивач просить суд стягнути з відповідача 3% річних у розмірі 162,81 доларів США, нараховані за період з 09.10.2017 по 31.03.2018.

Оскільки сторонами було погоджено у пункті 10.10 Договору, що останні керуються, зокрема, законодавством України, то суд вбачає за необхідне застосовувати при розгляді даної справи матеріальне право України.

Укладений сторонами Договір є договором транспортного експедирування, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 32 Господарського кодексу України, Глави 65 Цивільного кодексу України та Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність".

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань згідно ст.ст. 173, 174, 175, 316 Господарського кодексу України, ст.ст. 11, 202, 509, 929 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно частини 1 статті 316 Господарського кодексу України за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу. Договором транспортного експедирування може бути встановлений обов`язок експедитора організувати перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним експедитором або клієнтом, укладати від свого імені або від імені клієнта договір перевезення вантажу, забезпечувати відправку і одержання вантажу, а також виконання інших зобов`язань, пов`язаних із перевезенням. Договором транспортного експедирування може бути передбачено надання додаткових послуг, необхідних для доставки вантажу (перевірка кількості та стану вантажу, його завантаження та вивантаження, сплата мита, зборів і витрат, покладених на клієнта, зберігання вантажу до його одержання у пункті призначення, одержання необхідних для експорту та імпорту документів, виконання митних формальностей тощо).

Тотожні приписи містяться у ч. 1 ст. 929 Цивільного кодексу України та ч. 1 ст. 9 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність".

Транспортне експедирування як вид господарської діяльності не може розглядатися окремо від перевезення, це комплекс заходів, які супроводжують процес перевезення вантажів на всіх його стадіях (сортування вантажів під час їх прийняття до перевезення, перевалка вантажів у процесі їх перевезення, облік надходження вантажів під час видачі вантажу тощо), і саме це дає підстави розглядати її допоміжним щодо перевезення видом діяльності. Тому кожна послуга, що надається експедитором клієнту, по суті є транспортною послугою.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 18.12.2019 у справі №906/190/19.

Умови договору транспортного експедирування визначаються за домовленістю сторін, якщо інше на встановлено законом, іншими нормативно-правовими актами (ч. 3 ст. 929 Цивільного кодексу України).

Транспортно-експедиторська діяльність - підприємницька діяльність із надання транспортно-експедиторських послуг з організації та забезпечення перевезень експортних, імпортних, транзитних або інших вантажів (ст. 1 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність").

Як вбачається із Договору та Додатку №1 до нього, відповідач взяв на себе зобов`язання на замовлення та для позивача надати послуги по організації та забезпечення перевезення трихлорсилану кількістю 600 метричних тон в рідкому стані 12 партіями вантажу із повіту Кайхуа міського округу Цюйчжоу провінції Чжецзян (Китайська Народна Республіка) в м. Запоріжжя (Україна).

Пунктом 7.1 Договору передбачено, що Договір набирає чинності з дати його укладення (підписання) сторонами та діє до 31.12.2017 з моменту його підписання сторонами, а в частині невиконаних зобов`язань за дійсним договором дія його продовжується до повного та належного виконання сторонами усіх своїх зобов`язань за цим Договором.

Згідно з п. 7.2 Договору у випадку якщо протягом 30 календарних днів до моменту закінчення цього строку жодна із сторін не повідомить протилежну сторону про свою відмову від продовження цього строку, цей строк щоразу автоматично пролонгується (продовжується) ще на 1 календарний рік. Договір може бути розірваний за згодою сторін.

В свою чергу, компанія Unisil Hungary Szilikongyarto Kft. хоч і зверталась до компанії Greenway Logistics Limited з вимогою про повернення суми передоплати, однак у своїй претензії-вимозі не вказувало про свою відмову від продовження дії Договору.

З огляду на відсутність в матеріалах справи доказів, які б свідчили про припинення дії Договору (в порядку п. 7.2 Договору), суд дійшов висновку, що Договір є чинним станом на дату розгляду даного спору.

Відповідно до п. 6.1 Додатку №1 до Договору та Заявки від 15.08.2017 перша партія вантажу у кількості 50 метричних тон +/- 20% повинна була бути навантажена у танк-контейнери №GWLU872420-3 та №GWLU872417-19 на 35-36 тиждень 2017 року, тобто у період з 28 серпня 2017 року по 10 вересня 2017 року.

Позивач стверджує, а відповідач не скористався своїм правом на спростування таких тверджень, що компанією Greenway Logistics Limited не було виконано своїх зобов`язань з доставки контейнерів №GWLU872420-3 та №GWLU872417-19 для навантаження у них трихлорсилану.

На підтвердження таких своїх доводів позивачем було долучено до позовної заяви листи вих. №21-09/17 від 21.09.2017, вих. №03-10/17 від 03.10.2017 та вих. №19-10/17 від 19.10.2017, в яких компанія Unisil Hungary Szilikongyarto Kft. просила компанію Greenway Logistics Limited повідомити причини неподання для навантаження трихлорсилану погоджених сторонами танк-контейнерів, вказати точну дату доставки для навантаження вантажу зазначених танк-контейнері, а у разі невиконання своїх зобов`язань з подачі танк-контейнерів у вказану дату - повернути суму передоплати за Договором.

Листом вих. №36/10ОСТ17/TR від 10.10.2017 компанія Greenway Logistics Limited підтвердила наявність у неї сертифікованих танк-контейнерів ємністю 17 500 л (два контейнери) та 21 000 л (три контейнери), які наразі завершують проходження тестів та оформлення реєстраційних документів. При цьому, відповідач запевнив позивача, що два контейнери ємністю 17 500 л будуть подані для завантаження трихлорсилану на 42 тижні, тобто до 22.10.2017, а два контейнери ємністю 21 000 л - на 44 тижні, тобто до 05.11.2017.

Листом вих. №16/24ОСТ17/TR від 24.10.2017 компанія Greenway Logistics Limited повідомила компанію Unisil Hungary Szilikongyarto Kft., що затримка доставки танк-контейнерів зумовлена проведенням тестів контейнерів та оформленням сертифікатів придатності для перевезення вантажів, у зв`язку з чим графік подання контейнерів зміщується на три тижні. При цьому, відповідач запевнив позивача, що три контейнери ємністю 21 000 л для навантаження трихлорсилану будуть подані не пізніше 47 тижня, тобто до 26.11.2017.

В подальшому компанія Unisil Hungary Szilikongyarto Kft. звернулась до компанії Greenway Logistics Limited із претензією-вимогою (вих. №1 від 31.01.2018), в якій посилаючись на невиконання компанією Greenway Logistics Limited своїх зобов`язань з перевезення танк-контейнерів на місце навантаження трихлорсилану та не здійснення його перевезення в місце доставки, що мало наслідком порушення строків доставки вантажу, просила відповідача повернути сплачені позивачем в якості передоплати кошти у розмірі 11 450,00 доларів США.

У відповідь на вказану претензію (запереченнях вих. №23/01FEB18/TR від 01.02.2018) компанія Greenway Logistics Limited повідомила компанію Unisil Hungary Szilikongyarto Kft., що контейнери №GWLU8730715, №GWLU8730715 та №GWLU8730778 подані та знаходяться в порту Шанхаю з 29.12.2017, у зв`язку з чим пропонувала повернутись до співробітництва.

Позивач вказує, що відповідачем істотно порушено умови укладеного сторонами Договору, у зв`язку з чим наявні правові підстави для розірвання спірного Договору та стягнення з компанії Greenway Logistics Limited сплаченої суми передоплати за експедиторські послуги.

За приписами частини 1 статті 188 Господарського кодексу України передбачено, що зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або договором.

Частиною 4 статті 188 Господарського кодексу України передбачено, що у разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Згідно з частиною другою статті 651 Цивільного кодексу України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Тобто, йдеться про таке порушення договору однією зі сторін, яке тягне для другої сторони неможливість досягнення нею цілей договору.

Оцінка порушення договору як істотного здійснюється судом відповідно до критеріїв, що встановлені вказаною нормою. Оціночне поняття істотності порушення договору законодавець розкриває за допомогою іншого оціночного поняття - "значної міри" позбавлення сторони того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Істотність порушення визначається виключно за об`єктивними обставинами, що склалися у сторони, яка вимагає розірвання договору. В такому випадку вина (як суб`єктивний чинник) сторони, що припустилася порушення договору, не має будь-якого значення і для оцінки порушення як істотного, і для виникнення права вимагати розірвання договору на підставі частини 2 статті 651 Цивільного кодексу України.

Іншим критерієм істотного порушення договору закон визнає розмір завданої порушенням шкоди, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору. При цьому йдеться не лише про грошовий вираз завданої шкоди, прямі збитки, а й випадки, коли потерпіла сторона не зможе використати результати договору.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 03.07.2018 у справі №908/109/17.

Надаючи оцінку істотності наведених позивачем порушень відповідачем умов Договору, суд виходив з наступного.

По-перше, частина 3 статті 9 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність" визначає однією із істотних умов договору транспортного експедирування строк (термін) виконання договору.

Тобто, погоджений сторонами у Додатку №1 до Договору графік готовності та відправки вантажу (за своєю суттю є строком виконання договору) є істотною умовою Договору.

Водночас, як вбачається із наявного в матеріалах справи листування між сторонами відповідачем систематично відкладалась дата подання танк-контейнерів для навантаження першої партії вантажу із дванадцяти партій.

При цьому, відповідно до графіку готовності та відправки вантажу загальний обсяг трихлосилану - 600 метричних тон дванадцятьма партіями повинен був бути перевезений до м. Запоріжжя (Україна) та відвантажений позивачу до 01.07.2018.

Матеріали справи не містять доказів виконання відповідачем своїх зобов`язань, в тому числі навіть частково.

Тобто, станом на дату направлення позивачем претензії-вимоги компанією Greenway Logistics Limited було прострочено виконання своїх зобов`язань не лише з перевезення першої партії вантажу, а за п`ятьма партіями вантажу, в той час як станом на дату звернення до суду із даним позовом відповідачем було прострочено перевезення 11 партій вантажу, остання партія вантажу повинна була бути завантажена та направлена до України до 17.06.2018.

Наведене свідчить про істотність порушення відповідачем своїх зобов`язань за договором в частині строку (терміну) виконання договору, що позбавило позивача того, на що він розраховував при укладенні Договору - прибуття до м. Запоріжжя (Україна) 600 метричних тон трихлосилану до 01.07.2018.

По-друге, у відповіді на претензію (запереченнях) вих. №23/01FEB18/TR від 01.02.2018 компанія Greenway Logistics Limited стверджує, що контейнери №GWLU8730715, №GWLU8730715 та №GWLU8730778 подані та знаходяться в порту Шанхаю з 29.12.2017, що на його думку свідчить про виконання (часткове) своїх зобов`язань за Договором.

Тобто, відповідач у своїй відповіді визнав прострочення строку виконання перевезення першої партії вантажу більш як на три місяці.

Водночас, сторонами у Додатку №1 було чітко погоджено тару, в якій мав перевозитись вантаж (трихлорсилан у рідкому стані) - танк-контейнери №GWLU872420-3 та №GWLU872417-19.

Позивач вказує, що сторонами прямо було передбачено в заявці від 15.08.2017 в якій саме тарі повинен перевозитись вантаж, оскільки останній є небезпечним.

Судом враховано, що трихлосилан є кремніємісткою неорганічною токсичною речовиною з найвищим рівнем вогненебезпечності по стандартам NFPA 704 (Національної асоціації протипожежного захисту), температура кипіння якого складає 31,8 градусів по Цельсію.

Тобто, для перевезення такого вантажу необхідна спеціальна тара.

Сторонами було погоджено у заявці, що такою тарою є танк-контейнери №GWLU872420-3 та №GWLU872417-19, відтак компанія Greenway Logistics Limited не могла самостійно змінити тару вантажу на підставі п. 7.1.1 Договору, оскільки сторони прямо визначили дані умови в заявці, в той час як п. 7.2.1 Договору саме клієнта наділено правом визначати умови перевезення вантажу.

Танк-контейнер (контейнер-цистерна) - мультимодальная транспортна одиниця, призначена для перевезення рідких хімічних і харчових продуктів, а також зріджених газів трьома видами транспорту: морським (річковим), залізничним та автодорожнім. Перевезення в танк-контейнерах здійснюється за технологією "від дверей до дверей" без проміжного переливу продукту при зміні виду транспорту, що забезпечує підвищену безпеку перевезення та збереження вантажу, що перевозиться.

Натомість перевезення рідких речовин у звичайному (універсальному) контейнері є неможливим.

Матеріали справи не містять доказів погодження відповідачем у передбаченому п. 3.2 Договору порядку зміни тари для першої партії вантажу, в той час як у відповіді на претензію (вих. №23/01FEB18/TR від 01.02.2018) компанія Greenway Logistics Limited вказує, що здійснило доставку саме контейнерів (номера яких не відповідають погодженим сторонам танк-контейнерам) та до порту Шанхаю, в той час як відповідач повинен був поставити тару для навантаження у повіт Кайхуа міського округу Цюйчжоу провінції Чжецзян Китайської Народної Республіки, що знаходиться за більш як 400 км від порту Шанхаю.

Згідно з ст. 610 Цивільного кодексу України порушення зобов`язання - це його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачем було допущено істотне порушення умов Договору, а саме - не надано послуг з організації та забезпеченню перевезення вантажу у визначений договором строк та станом на дату розгляду даного спору прострочення відповідача триває більш як два роки.

По-третє, позивач стверджує, що відповідачем так і не було надано послуг, передбачених Договором, та відповідно матеріали справи не містять будь-яких доказів виконання такого Договору сторонами після звернення у червні 2018 року компанією Unisil Hungary Szilikongyarto Kft. до суду із даним позовом.

Тобто, сторони фактично припинили виконання Договору, оскільки перевезення не були здійснені та відповідно транспортно-експедиторські послуги не були надані, а замовник перевезень (клієнт) звернувся до виконавця з вимогою повернути суму попередньої оплати. Наведенні обставини не заперечувалися сторонами.

Проте, Договір не було розірвано за згодою сторін, як це передбачено п. 10.6 Договору та ч. 1 ст. 651 Цивільного кодексу України.

Оскільки предметом договору на транспортно-експедиційне обслуговування є організація перевезення вантажу, припинення перевезень є істотним порушенням, за наявності якого договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін.

Аналогічний висновок викладений Верховним Судом у постанові від 18.12.2019 у справі №906/190/19.

За таких обставин суд приходить до висновку, що вимоги компанії Unisil Hungary Szilikongyarto Kft. про розірвання Договору підлягають задоволенню.

Якщо судовим рішенням договір змінено або розірвано, договір вважається зміненим або розірваним з дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду (ч. 5 ст. 188 Господарського кодексу України).

Також позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача суми попередньої оплати за Договором у загальному розмірі 11 450,00 доларів США.

Так, позивач стверджує, що ним на виконання п. 7.3 Додатку №1 до Договору та на підставі виставлених відповідачем інвойсів було сплачено на користь компанії Greenway Logistics Limited суму попередньої оплати у загальному розмірі 11 450,00 доларів США.

Варто відзначити, що у відповіді на претензію (вих. №23/01FEB18/TR від 01.02.2018) компанія Greenway Logistics Limited визнала оплату компанію Unisil Hungary Szilikongyarto Kft. авансу у розмірі 11 450,00 доларів США.

Частиною 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України визначено обов`язок сторін довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За приписами частини 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд, керуючись приписами ст. 13, 74, 79 Господарського процесуального кодексу України та зважаючи на відсутність будь-яких заперечень відповідача з приводу відповідних обставин, приходить до висновку, що подані компанію Unisil Hungary Szilikongyarto Kft. докази підтверджують сплату коштів у загальному розмірі 11 450,00 доларів США компанії Greenway Logistics Limited в якості передоплати за Договором.

Частиною 1 статті 1212 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Згідно ч. 3 ст. 1212 Цивільного кодексу України положення цієї глави застосовуються також до вимог про:

1) повернення виконаного за недійсним правочином;

2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння;

3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні;

4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Отже, з огляду на наведені приписи статті 1212 Цивільного кодексу України та враховуючи, що відповідачем не надано послуги, за які йому було внесено позивачем попередню оплату, в той час як розірвання судом Договору унеможливлює надання згідно Договору компанією Greenway Logistics Limited таких послуг у майбутньому, слід дійти висновку, що підстава набуття коштів відпала та відповідно про наявність у останньої обов`язку повернути позивачеві це майно.

Окремо варто зауважити, що у частині 1 статті 627 Цивільного кодексу України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 99 Конституції України встановлено, що грошовою одиницею України є гривня.

При цьому, Основний Закон не встановлює заборони щодо можливості використання в Україні грошових одиниць іноземних держав.

Відповідно до статті 192 Цивільного кодексу України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

Тобто, відповідно до чинного законодавства гривня має статус універсального платіжного засобу, який без обмежень приймається на всій території України, однак обіг іноземної валюти обумовлений вимогами спеціального законодавства України.

Статтею 524 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.

Статтею 533 Цивільного кодексу України встановлено, що грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях.

Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Заборони на виконання грошового зобов`язання в іноземній валюті, у якій воно зазначено у Договорі, чинне законодавство не містить.

Із аналізу наведених правових норм можна зробити висновок, що гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України, сторони, якими можуть бути як резиденти, так і нерезиденти - фізичні особи, які перебувають на території України, у разі укладення цивільно-правових угод, які виконуються на території України, можуть визначити в грошовому зобов`язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті.

Тому як укладення, так і виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті, зокрема оплати послуг за зовнішньоекономічним контрактом, не суперечить чинному законодавству.

Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті, при цьому належним виконанням зобов`язання з боку відповідача є повернення суми попередньої оплати саме тій валюті, яка визначена Контрактом, а не в усіх випадках та безумовно в національній валюті України.

Аналогічний висновок щодо можливості суду ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті викладений у постановах Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 у справі №464/3790/16-ц та від 04.07.2018 у справі №761/12665/14-ц.

За таких обставин, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовної вимоги компанії Unisil Hungary Szilikongyarto Kft. про стягнення з компанії Greenway Logistics Limited сплачених позивачем в якості попередньої оплати коштів у розмірі 11 450,00 доларів США та вважає за необхідне задовольнити її в повному обсязі (без зазначення гривневого еквіваленту, який кожного дня змінюється).

Щодо позовної вимоги про стягнення 3% річних у розмірі 162,81 доларів США, нарахованих позивачем відповідачу за період з 09.10.2017 по 31.03.2018, необхідно зазначити, що така відповідальність за порушення грошового зобов`язання встановлена положеннями статті 625 Цивільного кодексу України, відповідно до частини 2 якої боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Так, на підставі Договору між сторонами виникли правовідносини з організації перевезень вантажу, в межах яких відповідач прийняв на себе зобов`язання з організації перевезення різними видами транспорту та забезпечення виконання комплексу операцій, пов`язаних з перевезенням та експедируванням вантажів позивача. Зобов`язання з організації перевезень вантажу за своєю природою не є грошовим зобов`язанням.

Як встановлено судом, відповідачем не було виконано зобов`язання з організації перевезення різними видами транспорту та забезпечення виконання комплексу операцій, пов`язаних з перевезенням та експедируванням вантажів позивача, ні в визначений п 6.1 Додатку №1 до Договору строк, ні в розумний, що мало своїм наслідком висновок суду про наявність правових підстав для розірвання такого Договору в судовому порядку.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, установлених статтею 11 цього Кодексу.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України).

Крім того, частиною 3 статті 11 Цивільного кодексу України встановлено, що цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Спірний Договір згідно ч. 5 ст. 188 Господарського кодексу України вважатиметься розірваним з дня набрання чинності даним рішенням по справі №910/7129/18 та як наслідок саме із дати набрання даним рішенням законної сили підстави набуття компанією Greenway Logistics Limited коштів у розмірі 11 450,00 доларів США будуть такими, що відпали, та у останнього на підставі ч. 1 ст. 1212 Цивільного кодексу України виникне обов`язок із їх повернення компанії Unisil Hungary Szilikongyarto Kft.

Таким чином, після розірвання Договору у відповідача припняється зобов`язання з організації перевезення різними видами транспорту та забезпечення виконання комплексу операцій, пов`язаних з перевезенням та експедируванням вантажів позивача, та виниккає грошове зобов`язання перед позивачем щодо повернення суми попередньої оплати.

У контексті статей 524, 533-535, 625 Цивільного кодексу України можна зробити висновок, що грошовим є зобов`язання, яке виражається в грошових одиницях України (грошовому еквіваленті в іноземній валюті чи в іноземній валюті), таке правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана сплатити гроші на користь другої сторони (кредитора), а кредитор має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку.

Аналогічної правової позиції дотримується Велика Палата Верховного Суду, зокрема, у постановах від 16.01.2019 у справі №373/2054/16-ц та від 19.06.2019 у справі №703/2718/16-ц, а також такі висновки містяться у постановах Верховного Суду від 18.10.2018 у справі №910/11965/16, від 20.11.2018 у справі №910/23457/17, від 31.01.2018 у справі №910/8399/17, від 03.09.2018 у справі №910/5811/16, від 15.03.2018 у справі №910/9978/15, від 31.07.2019 у справі №910/3692/18 та постанові Верховного Суду України від 06.06.2012 №6-49цс12.

Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання зі сплати коштів.

Отже, з моменту розірвання Договору негрошове зобов`язання відповідача припиняється та у останнього виникає грошове зобов`язання перед позивачем (з повернення суми попередньої оплати), невиконання якого має своїм наслідком застосування передбаченої ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України міри відповідальності.

З огляду на наведене стягнення 3% річних у розмірі 162,81 доларів США, які нараховані компанією Unisil Hungary Szilikongyarto Kft. за період з 09.10.2017 по 31.03.2018, є необґрунтованим, оскільки у визначений позивачем період компанією Greenway Logistics Limited не існувало грошового зобов`язання перед компанією Unisil Hungary Szilikongyarto Kft., а відтак відповідачем не прострочувалось грошових зобов`язань, у зв`язку з чим позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 238 Господарського процесуального кодексу України у мотивувальній частині рішення зазначається, зокрема, мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, крім випадку, якщо аргумент очевидно не відноситься до предмета спору, є явно необґрунтованим або неприйнятним з огляду на законодавство чи усталену судову практику.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд першої інстанції спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.07.2006 у справі "Проніна проти України", в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст.6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 13.03.2018 у справі №910/13407/17.

З огляду на викладене, всі інші доводи та міркування позивача залишені судом без задоволення та не прийняті до уваги як необґрунтовані та безпідставні.

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги компанії Unisil Hungary Szilikongyarto Kft. підлягають частковому задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 13, 74, 79, 86, 129, 232, 236, 237, 238, 239, 240, 241, 367 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва -

ВИРІШИВ:

1. Позов компанії Unisil Hungary Szilikongyarto Kft. задовольнити частково.

2. Розірвати Генеральний договір №17-7217 від 17.07.2017, укладений між компанією Unisil Hungary Szilikongyarto Kft. та компанією Greenway Logistics Limited.

3. Стягнути з компанії Greenway Logistics Limited (Unit F, 11/F., CNT Tower, 338 Hennessy Road, Wan Chai, Hong Kong, China; реєстраційний номер 1819028) на користь компанії Unisil Hungary Szilikongyarto Kft. (1089, Budapest, Sarkany utca, 7-9, V/3; реєстраційний номер ) кошти у розмірі 11 450 (одинадцять тисяч чотириста п`ятдесят) доларів США 00 центів та судовий збір у розмірі 6 256 (шість тисяч двісті п`ятдесят шість) грн. 92 коп. Видати наказ.

4. В іншій частині в задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 21.10.2020.

Суддя Р.В. Бойко