ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

20 жовтня 2020 року Справа № 903/431/20

Господарський суд Волинської області у складі судді Костюк С. В., за участі секретаря судового засідання Коритан Л. Ю., розглянувши матеріали по справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Волинь-зерно-продукт

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Волинська аграрна компанія

про стягнення 260001,24 грн,

за участю представників-учасників справи:

від позивача: Давидюк М. В., довіреність № 212 від 15.01.2020;

від відповідача: н/з.

Права та обов`язки учаснику судового процесу роз`яснені відповідно до ст.ст. 42, 46 ГПК України.

Відводу складу суду не заявлено.

Запис розгляду судової справи здійснюється за допомогою технічних засобів, а саме: програмно-апаратного комплексу Діловодство суду.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Суть: позивач Товариство з обмеженою відповідальністю Волинь-зерно-продукт звернувся до суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю Волинська аграрна компанія про стягнення 260001,24 грн, з них 200000,96 грн заборгованості, 60000,28 грн - штрафу.

На обґрунтування позовних вимог посилається на невиконання відповідачем умов договору купівлі-продажу №1501/30601 від 15.01.2019 року в частині своєчасної оплати вартості поставленого товару, у зв`язку з чим позивачем на підставі п. 7.3 договору нараховано штраф в розмірі 30% від суми простроченого грошового зобов`язання.

Ухвалою суду від 22.06.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 21.07.2020, запропоновано відповідачу надати відзив на позов, позивачу відповідь на відзив.

17.07.2020 відповідач через відділ документального забезпечення та контролю подав відзив на позовну заяву в якому вказує, що позовні вимоги є необґрунтованими, незаконними та такими, що не відповідають дійсності. При цьому зазначає, що починаючи з 12.01.2020 відповідач не міг здійснювати оплату товару за договором № 1501/30601 від 15.01.2019, оскільки відповідно до постанови Правління НБУ № 162 від 28.12.2018 року впроваджено міжнародні номери банківського рахунку (ІВАN) в Україні і з 05.08.2019 року внесені зміни у платіжні реквізити підприємств, однак позивач на неодноразові звернення відповідача не повідомив нових реквізитів для оплати. В зв`язку з даними обставинами вважає, що несвоєчасна оплата товару відбулась саме з вини позивача в зв`язку з неповним виконанням взятих на себе зобов`язань щодо надання відповідних документів, які б підтверджували відповідність якості товару, що свідчить про відсутність будь-якої бездіяльності та/або вини відповідача у відповідному господарському зобов`язанні і відсутність підстав для застосування господарсько-правової відповідальності у вигляді штрафу.

21.07.2020 позивач подав відповідь на відзив № 739 від 21.07.2020 в якому не погоджується з доводами відповідача, вважає їх надуманими та маніпулятивними.

Згідно довідки про неможливість проведення судового засідання від 21.07.2020 судове засідання по справі № 903/431/20, призначене на 21.07.2020 не відбулося у зв`язку з перебуванням судді Костюк С. В. у відпустці.

07.08.2020 відповідач подав заперечення на відповідь на відзив в якому просить відмовити у задоволенні позову з підстав наведених у відзиві та запереченні на відповідь на відзив.

Ухвалою суду від 11.08.2020 продовжено строк підготовчого провадження та повідомлено сторони про проведення підготовчого засідання 31.08.2020.

21.08.2020 відповідач подав додаткові письмові пояснення та клопотання про закриття провадження у справі в частині стягнення основного боргу на суму 200000,00 грн на підставі п.2 ч.1 ст. 231 ГПК України у зв`язку з відсутністю предмету спору, до клопотання долучає копію платіжного доручення № 1875 від 19.08.2020 на суму 200000,96 грн.

Ухвалою суду від 31.08.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 21.09.2020.

Згідно довідки про неможливість проведення судового засідання від 21.09.2020 судове засідання по справі № 903/431/20, призначене на 21.09.2020 не відбулося у зв`язку з перебуванням судді Костюк С. В. у відпустці.

Ухвалою суду від 05.10.2020 повідомлено сторін про проведення розгляду справи по суті 20.10.2020.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги в частині штрафу підтримав з підстав викладених у позові та відповіді на відзив, вказав, що відповідачем проведено оплату основного боргу на суму 200000,96 грн, а тому на дану суму провадження слід закрити.

Відповідач в судове засідання 20.10.2020 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Частиною 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" передбачено, що усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч.1 ст.4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

За вказаних обставин у суду є достатні підстави вважати, що ним вжито належних заходів до повідомлення відповідача у справі про дату, час та місце судового слухання, проте останній не скористався своїм правом на участь адвоката відповідача у судовому засіданні, також відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись, зокрема, з ухвалами суду у даній справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Згідно ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

В силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року, учасником якої є Україна, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору (§ 66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

Враховуючи вищенаведене та те, що сторони в судовому процесі повідомлені про розгляд справи належним чином, суд розглядає справу за наявними в ній доказами.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті,-

в с т а н о в и в:

15.01.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Волинь-зерно-продукт" (Продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Волинська аграрна компанія" (Покупець) було укладено договір купівлі-продажу № 1501/30601 (а.с. 4-6).

Відповідно до. п. 1.1. Продавець в порядку та на умовах цього договору зобов`язувався продати у власність Покупця засоби захисту рослин, насіння, мінеральні добрива, зернові та олійні культури, дизпаливо, мікродобрива, інший товар, зазначений в накладних та/або специфікаціях до цього договору, а Покупець в свою чергу зобов`язується прийняти цей товар та своєчасно оплатити його в порядку та на умовах, передбачених цим договором. Кількість товару, ціна, умови продажу (переходу права власності на товар) товару обумовлюються сторонами в договорі та в накладних та/або специфікаціях на товар (додатках до цього договору), які є невід`ємними частинами цього договору (п.1.2).

Пунктом 2.1 договору передбачено, що одиниця виміру товару зазначається в специфікаціях та/або у видаткових накладних в залежності від виду товару. Кількість товару, що передається в кожній окремій партії товару, зазначається в специфікаціях та/або видаткових накладних (п. 2.2. договору).

Умовами договору, а саме п. 3.3 передбачено, що розрахунки між сторонами по цьому договору здійснюються у національній грошовій одиниці України (гривні), шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на рахунок, вказаний Продавцем в цьому договорі. Моментом оплати Покупцем вартості кожної конкретної партії товару є дата поступлення цих коштів на поточний рахунок Продавця (п. 3.4 договору). Покупець зобов`язується провести оплату кожної партії товару в термін, зазначений у Специфікації до цього договору (п.3.5 договору).

Позивачем на виконання умов договору було передано відповідачу товару на загальну суму 228000,96 грн, що підтверджується видатковою накладною № 177 від 04.09.2019 та специфікацією № 177 від 04.09.2019, які скріплені підписами та печатками сторін без будь-яких зауважень (а.с.7-8).

Як вбачається із специфікації № 177 від 04.09.2019 кінцевий строк оплати товару до 15.10.2019. Однак відповідач 21.11.2019 здійснив часткову оплату товару в сумі 28000,00 грн, що підтверджується довідкою банку (а.с.9), внаслідок чого утворилась заборгованість в сумі 200000,96 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Статтею 144 Господарського кодексу України (далі - ГК України) передбачено, що майнові права та майнові обов`язки суб`єктів господарювання виникають з угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать.

Згідно із ст. 173 ГК України та ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За загальними нормами ст. 193 ГК України, ст. 526 ЦК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших актів, договору ,а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Оскільки відповідач погасив заборгованість за поставлений товару після відкриття провадження у справі, що підтверджується платіжним дорученням № 1875 від 19.08.2020 на суму 200000,96 грн, то в цій частині провадження підлягає закриттю на підставі п.2 ч.1 ст. 231 ГПК України у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Щодо вимоги позивача про стягнення 60000,28 грн штрафу, то дана підставна та підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Стаття 525 Цивільного кодексу України встановлює, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Приписами ст. 230 ГК України встановлено, що штрафними санкціями у цьому кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Суб`єктами права застосування штрафних санкцій є учасники відносин у сфері господарювання, зазначені у ст.2 ГК України.

Пунктом 6 ст. 231 ГК України, передбачено, що штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою НБУ, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

За змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 7.3 договору визначено, що у разі порушення строків оплати (невиконання умов договору) Покупець сплачує Продавцю штраф у розмірі 30 % від вартості поставленого та неоплаченого або несвоєчасно оплаченого товару.

Як зазначено вище кінцевий строк оплати товару в сумі 228000,96 грн 15.10.2019, однак відповідач 21.11.2019 перерахував лише 28000,00 грн, тому на заборгованість в сумі 200000,96 грн нараховано штраф в розмірі 30 %, що складає 60000,28 грн, який підлягає стягненню з відповідача.

Доводи відповідача щодо неможливості здійснити оплату товару із-за неповідомлення позивачем рахунку суд вважає безпідставними, оскільки частковою оплатою 21.11.2019 підтверджено те, що відповідачу був відомий рахунок позивача, що не позбавляло його обов`язку своєчасно провести повну оплату за товар.

Суду не надано доказів, які б свідчили про розірвання (припинення) договору купівлі-продажу № 1501/30601 від 15.01.2019 року.

Згідно з п. 9.1 договору даний набирає чинності з моменту його підписання та скріплення печатками сторін і діє до 31.12.2019 року, а в частині розрахунків до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

В силу положень ст. ст. 73 ГПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частиною 1, 3 ст. 74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ч.1 ст. 77 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказі.

Оскільки спір до розгляду доведено з вини відповідача, заборгованість за товар погашена після пред`явлення позову, сплачений позивачем судовий збір в сумі 3900,02 грн в силу ст.129 ГПК України, слід покласти на відповідача.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 77, 86, 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

вирішив:

1. Закрити провадження у справі на суму 200000,96 грн у зв`язку з відсутністю предмету спору.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Волинська аграрна компанія" (вул.Шкільна,21, с.Озеряни, Турійський район, Волинська область, 44860, ) в користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Волинь-зерно-продукт" (вул.Козацька, 22, с.Липляни, Ківерцівський район, Волинська область, 45240, ) 60000,28 грн штрафу та 3900,02 грн витрат по судовому збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення до Північно-західного апеляційного господарського суду.

Дата складення повного

судового рішення

21.10.2020.

Суддя С. В. Костюк