ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.10.2020 р. Справа №917/1275/20

за позовною заявою Акціонерного товариства "Укргазвидобування", вул. Кудрявська, 26/28, м. Київ, 04053

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Футбольний клуб "Ворскла", майдан Незалежності, 16, м. Полтава, 36000

про стягнення 638 047,17 грн.

Суддя Ціленко В. А.

Секретар судового засідання Білоус О.В

Справа розглядається за наявними в ній матеріалами, у порядку спрощеного позовного провадження, без виклику представників сторін, відповідно до ст. 247 Господарського процесуального кодексу України.

Суть справи: Стягується 610 149,02 грн. заборгованості за право користування майном та 27 898,15 грн. пені за Договором сервітуту від 04.03.2016 року.

Відповідач відзив на позовну заяву не надав, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

04.03.2016 року між Публічним акціонерним товариством "Укргазвидобування" в особі філії Газопромислове управління "Полтавагазвидобування" (Власник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Футбольний клуб "Ворскла" (Користувач) був укладений договір сервітуту відповідно до якого, Власник надає Користувачу право користування (сервітуту) цілісним майновим комплексом, за адресою: Полтавська область, Полтавський район, с. Терентіївка, вул. Михайличенка, 1, а Користувач оплачувати право користування майном на умовах укладеного договору.

Позивач посилається на неналежне виконання боржником договірних зобов`язань та просить суд стягнути пеню у примусовому порядку, в частині основної заборгованості провадження у справі закрити, у зв`язку з її сплатою.

При прийнятті рішення судом враховано наступне.

01.10.2020 року Акціонерне товариство "Укргазвидобування" подало клопотання де повідомляє суд про оплату відповідачем суми основної заборгованості. У якості належного та допустимого доказу, до суду надані скріншоти банківських виписок бухгалтерської програми SAP від 10.08.2020 року з даними оплати за право користування майном в квітні 2020 в сумі 304 617,58 грн., та від 17.08.2020 з даними оплати за право користування майном в травні 2020 в сумі 305 531, 44 грн. З урахуванням викладених обставин слід вважати, що до винесення судом рішення в частині основного боргу спір врегулювало сторонами добровільно і предмет спору між ними відсутній. За приписами п. 2 ч. 231 Господарського процесуального кодексу України у разі відсутності предмету спору Господарський суд закриває провадження у справі.

Щодо нарахованої позивачем пені за порушення договірних зобов`язань судом враховано наступне.

Правовідносини, що склалися між сторонами, регулюються договором найму, за яким наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк (ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу України).

Статтею 283 Господарського кодексу України визначено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. У користування за договором оренди передається індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення (або єдиний майновий комплекс), що не втрачає у процесі використання своєї споживчої якості (неспоживна річ).

01.09.2015 року відповідно до Акту приймання-передачі майна до Договору сервітуту від 04.03.2016, який підписано сторонами та скріплено печатками підприємств, що є невід`ємною частиною договору, Власник передав, а Користувач прийняв право користування цілісним майновим комплексом, що знаходиться за адресою: Полтавська область, Полтавський район, с. Терентіївка, вул. Михайличенка, 1.

Статтями 525, 526, 530 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, так як одностороння відмова від забов`язань або одностороння зміна його умов не допускається. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до п. 5.2. Договору сервітуту від 04.03.2016 плата за право користування майном здійснюється Користувачем на користь Власника, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок останнього до 15 числа місяця, наступного за звітним на підставі виставленого Власником рахунку. Як підтверджують надані Акціонерним товариством "Укргазвидобування" докази Товариство з обмеженою відповідальністю "Футбольний клуб "Ворскла" оплачувало право користування майном поза строками встановленими договором, а остаточний розрахунок здійснений лише 17 липня 2020 року, після звернення позивача до суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 546 Цивільного кодексу України договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання, ніж неустойка, порука, гарантія, застава, притримання, завдаток. Частиною 3 ст. 549 Цивільного кодексу України, ст. ст. 1,3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" передбачено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню, в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені не повинен перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня. Пунктом 7.4. Договору сервітуту від 04.03.2016 сторони визначили, що за затримку плати за право користування майном, Користувач сплачує Власнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день затримки, яка діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу.

Зазначене вище свідчить про те, що позивач правомірно нарахував 27 898,15 грн. пені за порушення договірних зобов`язань.

Витрати по оплаті судового збору відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись статтями 129, 232-233, 237-238 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Закрити провадження у справі в частині стягнення 610 149,02 грн. заборгованості за право користування майном.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Футбольний клуб "Ворскла" (майдан Незалежності, 16, м. Полтава, 36000, ) на користь Акціонерного товариства "Укргазвидобування" (вул. Кудрявська, 26/28, м. Київ, 04053, ) 27 898,15 грн. пені та 418,48 грн. витрат по сплаті судового збору.

4. Повернути Акціонерному товариству "Укргазвидобування" (вул. Кудрявська, 26/28, м. Київ, 04053, ) з Державного бюджету України судовий збір у розмірі 9 152,23 грн., сплачений платіжним дорученням № 307838 від 09.07.20 р., оригінал якого знаходиться в матеріалах справи № 917/1275/20.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 20.10.2020 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст.256 ГПК України). Згідно ст.256 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя В.А. Ціленко