СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

26 жовтня 2020 року Справа № 917/503/20

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Пушай В.І., суддя Попков Д.О., суддя Пелипенко Н.М.

розглянувши апеляційну скаргу Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго", м. Полтава, вх.№ 2739 П/3, на рішення господарського суду Полтавської області від 04.09.2020 у справі № 917/503/20 (суддя Білоусов С.М., повний текст складено та підписано 04.09.2020)

за позовом Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго", м. Полтава,

до Полтавської міської ради, м. Полтава,

третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, на стороні відповідача Управління майном комунальної власності міста, м. Полтава,

про стягнення грошових коштів

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2020 року Полтавське обласне комунальне виробниче підприємство теплового господарства "Полтаватеплоенерго" звернулося до господарського суду Полтавської області з позовом до Полтавської міської ради про стягнення 10456,79 грн. заборгованості за спожиту електроенергію.

Рішенням господарського суду Полтавської області від 04.09.2020 у справі № 917/503/20 у позові відмовлено повністю.

Не погоджуючись з ухваленим рішенням, Полтавське обласне комунальне виробниче підприємство теплового господарства "Полтаватеплоенерго" звернулося до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення місцевого господарського суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на порушення місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права.

Крім того, скаржник звернувся із клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження.

В обґрунтування клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження скаржник посилається на те, що повний текст рішення місцевого господарського суду він отримав лише 11.09.2020, а також на те, що протягом вересня-жовтня 2020 року зафіксовані непоодинокі випадки на COVID-19, низку працівників направлено на самоізоляцію, зупинене обслуговування споживачів послуг підприємства, з метою недопущення розповсюдження серед інших працівників захворювання на COVID-19 роботу підприємства переведено на особливий режим: фахівці працюють дистанційно. Зазначені обставини, за твердженням скаржника, зумовили неможливість вчасно та якісно підготувати апеляційну скаргу.

Розглянувши дане клопотання скаржника, враховується наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 256 ГПК України, учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

1) рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

2) ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до частини 3 зазначеної статті, строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу.

Статтею 9 Конституції України передбачено, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

На розширення цього положення Основного Закону в статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» зазначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак, такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 18.11.2010 у справі "Мушта проти України" зазначено: "право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак, такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності, а їх застосування має відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані".

У справі "Пелевін проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, що держава, яка створює суди апеляційної чи касаційної інстанцій, має забезпечити, щоб особи, які відповідають перед законом, мали можливість користуватись всіма фундаментальними гарантіями статті 6 Конвенції в провадженнях у цих судах (див., наприклад, рішення у справі "Делкурт проти Бельгії", від 17 січня 1970 року, пункт 25, Серія А, N 11). Суд повторює, що право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (див., наприклад, рішення у справі "Ашінгдан проти Сполученого Королівства", від 28 травня 1985 року, пункт 57, Серія А, N 93).

Таким чином, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, виходячи з принципу верховенства права, Східний апеляційний господарський суд вважає, що Полтавським обласним комунальним виробничим підприємством теплового господарства "Полтаватеплоенерго" з поважних причин пропущений 20-денний строк на оскарження рішення суду, тому відповідне клопотання скаржника підлягає задоволенню.

Апеляційна скарга Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" відповідає вимогам статті 258 Господарського процесуального кодексу України, підстав для її повернення, залишення без руху, а також відмови у відкритті апеляційного провадження не встановлено.

Заперечень проти відкриття апеляційного провадження від інших учасників провадження у справі не надійшло.

З огляду на те, що у розумінні приписів п. 1 ч. 5 статті 12 ГПК України дана справа є малозначною, а відповідного обґрунтованого клопотання про здійснення перегляду справи судом апеляційної інстанції з повідомленням учасників справи скаржником згідно з вимогами статті 252 ГПК України не заявлено, а також, враховуючи продовження карантину до 31.12.2020 згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 13.10.2020 та встановлення з 19.10.2020 «червоного» рівня епідемічної безпеки поширення COVID-19 у м. Харкові протоколом позачергового засідання Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій №37 від 15.10.2020, колегія суддів дійшла висновку про здійснення перегляду оскаржуваного рішення у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Керуючись ст. ст. 252, 256, 258, 262, 263, 267 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

1. Поновити Полтавському обласному комунальному виробничому підприємству теплового господарства "Полтаватеплоенерго" пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення господарського суду Полтавської області від 04.09.2020 у справі № 917/503/20.

2. Відкрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" на рішення господарського суду Полтавської області від 04.09.2020 у справі № 917/503/20, здійснити перегляд рішення у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

3. У разі якщо учасники скористаються наданим ст. 263 ГПК України правом подання відзиву на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції, такий відзив та докази надсилання його копій і доданих до нього документів іншим учасникам справи, має бути поданий до Східного апеляційного господарського суду (проспект Незалежності, 13, місто Харків, 61058) у строк до 10.11.2020 включно.

4. Інформацію у справі, що розглядається, можна отримати за веб-адресою http://court.gov.ua/fair/.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя В.І. Пушай

Суддя Д.О. Попков

Суддя Н.М. Пелипенко