УХВАЛА

20 жовтня 2020 року

м. Київ

Справа № 915/1642/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Селіваненка В.П. (головуючий), Булгакової І.В. і Львова Б.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Хахуди О.В.,

представників учасників справи:

позивача - обласного комунального підприємства "Миколаївоблтеплоенерго" - Іщенко Н.С.,

відповідача - акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Миколаївгаз" - Богдана С.В.,

третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" - Литвина П.В.,

розглянув матеріали касаційної скарги акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Миколаївгаз" (далі - АТ "ОГС "Миколаївгаз")

на постанову Південно-Західного апеляційного господарського суду від 16.06.2020 (головуючий суддя - Принцевська Н.М., судді Діброва Г.І. і Разюк Г.П.)

зі справи № 915/1642/19

за позовом обласного комунального підприємства "Миколаївоблтеплоенерго" (далі - ОКП "Миколаївоблтеплоенерго")

до АТ "ОГС "Миколаївгаз"

про стягнення майнової шкоди у сумі 1 016 839, 93 грн.,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (далі - Компанія).

РУХ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. Позов було подано про стягнення майнової шкоди в сумі 1 016 839, 93 грн.

2. Позов мотивовано невиконанням відповідачем рішення господарського суду Миколаївської області від 31.03.2016 у справі № 915/721/15, яким вирішено спонукати відповідача здійснити перерахунок обсягу спожитого позивачем природного газу та зняти зайво нарахований обсяг газу, внаслідок чого позивачем понесено збитки у вигляді витрат, здійснених на виконання зобов`язання по оплаті зайво нарахованого обсягу газу на користь Компанії.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції

3. Рішенням господарського суду Миколаївської області від 26.12.2019 (суддя Олейняш Е.М.) у позові відмовлено.

4. Рішення місцевого господарського суду мотивовано тим, що позивачем не доведено складу цивільного правопорушення, який є підставою для застосування відповідальності у вигляді відшкодування майнової шкоди.

5. Постановою Південно-Західного апеляційного господарського суду від 16.06.2020: рішення місцевого господарського суду скасовано; прийнято нове рішення, яким задоволено позовні вимоги; стягнуто з АТ «ОГС «Миколаївгаз» на користь ОКП „Миколаївоблтеплоенерго" 1 016 839, 93 грн. майнової шкоди та 15 252,59 грн. судового збору за подання позовної заяви, 22 878,89 грн. за подання апеляційної скарги.

6. Постанова суду апеляційної інстанції мотивована наявністю правових підстав для задоволення позову з огляду на таке:

- в даному випадку має місце позадоговірна шкода у зв`язку з невиконанням відповідачем рішення суду у справі №915/721/15, з огляду на що помилковими є посилання суду першої інстанції на наявність підписаного сторонами Типового договору на розподіл природного газу та відсутність доказів відображення донарахованого обсягу газу в розмірі 776 688 куб.м в актах наданих послуг;

- суб`єктом відшкодування шкоди в даному випадку є особа, яка її завдала, а саме - АТ «ОГС «Миколаївгаз», оскільки саме на відповідача й покладено обов`язок здійснити перерахування поставленого газу, який ним виконано не було. Тому протиправна поведінка відповідача полягає у невиконанні рішення суду;

- матеріали справи не містять, а відповідачем не надано будь-яких доказів, які підтверджували б виконання відповідачем рішення у справі №915/721/18 та зняття зайво нарахованого обсягу газу в розмірі 776 688 куб.м;

- також із зазначеного рішення не вбачається обов`язку Компанії щодо вчинення будь-яких дій для забезпечення виконання рішення суду, а відтак є неприйнятними доводи відповідача щодо неможливості виконання рішення суду у справі №915/721/15 самостійно без участі Компанії;

- відповідна інформація щодо нарахованого газу не могла бути не включена до тристоронніх актів, наявних у матеріалах справи, оскільки помилковість нарахування та нарахування газу понад норму встановлено рішенням господарського суду Миколаївської області у справі №915/721/15, після здійснення відповідних нарахувань оператором, а нездійснення відповідачем перерахування обсягу газу стало підставою для виконання обов`язку позивача з оплати газу за умовами договору поставки в обсягах, які не були змінені відповідачем;

- у даному випадку в діях АТ «ОГС «Миколаївгаз» наявні усі складові правопорушення, які свідчать про понесення збитків позивача з вини відповідача;

- відповідачем не спростовано, а матеріали справи не містять доказів заборгованості позивача перед Компанією за Договором поставки природного газу укладеним 22.12.2014 позивачем та Компанією №2286/15-ТЕ-22, а розмір збитків розраховано позивачем у відповідності до умов Договору №2286/15-ТЕ-22, за яким ціна газу є найменшою;

- саме невиконання відповідачем судового рішення у справі №915/721/15 призвело до понесення ОКП «Миколаївтеплоенерго» збитків у розмірі 1 016 839,93 грн. (вартість неперерахованого газу 776 688 куб.м), у зв`язку з чим вказана сума підлягає стягненню на користь ОКП «Миколаївтеплоенерго».

Короткий зміст вимог касаційної скарги

7. У касаційній скарзі до Верховного Суду АТ "ОГС "Миколаївгаз" просить скасувати постанову Південно-Західного апеляційного господарського суду від 16.06.2020 у справі №915/1642/19 і передати справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

8. Суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного, зокрема, у постановах Верховного Суду від 12.11.2019 у справі №914/2436/18, від 10.12.2018 у справі №902/320/17, від 27.05.2020 у справі №910/5578/19, постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.04.2020 у справі №920/715/17.

9. Судом апеляційної інстанції, всупереч наведеним правовим позиціям, викладеним у постановах Верховного Суду, зазначених у пункті 8 цієї постанови, щодо застосування статті 1166 Цивільного кодексу України не встановлено всіх елементів складу правопорушення, необхідних для настання цивільної відповідальності.

Доводи іншого учасника справи

10. У відзиві на касаційну скаргу ОКП "Миколаївоблтеплоенерго": заперечує проти доводів касаційної скарги; зазначає, що наведені у касаційній скарзі аргументи не можуть бути підставами для скасування оскаржуваного судового акта, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи, ґрунтуються на неправильному тлумаченні скаржником норм матеріального і процесуального права та зводяться до переоцінки встановлених судом апеляційної інстанції обставин; просить залишити постанову Південно-Західного апеляційного господарського суду від 16.06.2020 без змін, а касаційну скаргу без задоволення.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

11. Судами попередніх інстанцій у розгляді даної справи встановлено й зазначено, зокрема, таке.

12. 30.12.2012 публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації "Миколаївгаз" (газорозподільне підприємство) та ОКП "Миколаївоблтеплоенерго" (замовник) укладено Типовий договір на розподіл природного газу № Т-ТКЕн-1221088-МГ, відповідно до умов якого газорозподільне підприємство зобов`язується надати замовнику послугу з транспортування природного газу газорозодільними мережами до межі балансової належності об`єктів замовника або його споживачів (далі - пункт призначення) відповідно до актів розмежування балансової належності газопроводів та експлуатаційної відповідальності сторін. Пункти призначення з переліком комерційних вузлів обліку природного газу та газоспоживаючого обладнання (далі- комерційні вузли обліку) визначаються сторонами у додатку до договору за формою, наведеною у додатку 1 до цього Типового договору (пункт 2.1);

- замовник зобов`язується сплатити газорозподільному підприємству вартість послуги з транспортування природного газу ГРМ у розмірі, строки та порядку, передбачені умовами договору (пункт 2.2);

- обсяг протранспортованого природного газу ГРМ підтверджується підписаним сторонами актом наданих послуг з транспортування природного газу ГРМ (акт наданих послуг), що оформлюється на підставі даних комерційних вузлів обліку, визначених у додатку до договору (пункт 3.6);

- облік обсягів природного газу, що транспортується на умовах договору, здійснюється згідно з Правилами обліку природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами, постачання та споживання, затвердженими наказом Міністерства палива та енергетики України від 27.12.2005 року № 618, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 26.01.2006 за № 67/11941 (пункт 4.2);

- на підставі результатів вимірювання комерційних вузлів обліку складаються місячні акти наданих послуг (пункт 4.5).

21.05.2019 назву публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Миколаївгаз» змінено на акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз».

Договір підписано з протоколом розбіжностей.

13. 22.12.2014 року між позивачем та Компанією укладено договір купівлі-продажу природного газу №2286/15-ТЕ-22, відповідно до умов якого:

- продавець зобов`язується передати у власність покупцю у 2015 році природний газ, ввезений на митну територію України Компанією за кодом згідно з УКТ ЗЕД 2711 21 00, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити цей природний газ на умовах цього договору (пункт 1.1);

- продавець передає покупцю газ у пунктах приймання -передачі газу на вхідній запірній/відключаючій арматурі покупця. Право власності на газ переходить від продавця до покупця в пунктах приймання-передачі. Після переходу права власності на газ покупець несе всі ризики і приймає на себе всю відповідальність, пов`язану з правом власності на газ (пункт 3.1);

- покупець до 15 числа місяця, що передує місяцю поставки газу, надає продавцю належним чином оформлену заявку на плановані обсяги використання газу на наступний місяць, підписану уповноваженою особою. Планований обсяг поставки підтверджується продавцем та доводиться до відома газотранспортних підприємств в електронному вигляді оператором ЄГТСУ на відповідний місяць поставки ( пункт 3.1.2);

- приймання-передача газу, переданого продавцем покупцеві у відповідному місяці продажу, оформлюється актом приймання-передачі газу. Обсяг використання газу покупцем у відповідному місяці поставки встановлюється шляхом складання добових обсягів, визначених на підставі показів комерційного вузла/вузлів обліку газу покупця.

Не пізніше 5-ro числа місця, наступного за місяцем продажу газу, покупець зобов`язується надати продавцеві підписані та скріплені печатками покупця та газотранспортного підприємства три примірники акта приймання-передачі газу, у якому зазначаються фактичні обсяги використаного газу, його фактична ціна та вартість. Продавець не пізніше 8-го числа зобов`язується повернути покупцеві та газотранспортному підприємству по одному примірнику оригінала акта, підписаний уповноваженим представником та скріпленим печаткою, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта. Акти є підставою для остаточних розрахунків між сторонами (пункт 3.3);

- кількість газу, яка продається покупцеві, визначається за показами комерційних вузлів обліку газу покупця (пункт 4.1);

- на підставі результатів вимірювання комерційних вузлів обліку складаються місячні акти наданих послуг (пункт 4.5).

14. У лютому 2015 року на котельнях, розташованих за адресами: вул.Самойловича, 42, вул. Знаменська, 2, за результатами перевірки стану обліку природного газу було здійснено донарахування обсягів споживання природного газу в загальному розмірі 776 688 куб.м.

У зв`язку з незгодою позивача із здійсненим донарахуванням газу позивач звернувся до суду з вимогою про здійснення перерахунку спожитого газу у період з 01.02.2015 по 28.02.2015.

15. Рішенням господарського суду Миколаївської області від 31.03.2016 у справі № 915/721/15, залишеним без змін в апеляційному та касаційному порядку, задоволено позов: ОКП "Миколаївоблтеплоенерго" до ПАТ по газопостачанню та газифікації "Миколаївгаз" за участю третьої особи - Компанії про здійснення перерахунку обсягу спожитого у період з 01.02.2015 по 28.02.2015 газу, зняття зайво нарахованого обсягу природного газу у розмірі 776 688 куб.м і вирішено: спонукати ПАТ по газопостачанню та газифікації "Миколаївгаз" здійснити перерахунок обсягу спожитого ОКП "Миколаївоблтеплоенерго" у період з 01.02.2015 по 28.02.2015 газу та зняти зайво нарахований обсяг газу у розмірі 776688 куб. м.

16. 24.06.2016 року господарським судом на виконання рішення суду від 31.03.2016 видано відповідний наказ.

17. 20.07.2016 ОКП "Миколаївоблтеплоенерго" звернулося до органу ДВС із заявою про відкриття виконавчого провадження по виконанню судового рішення у справі № 915/721/15, додавши до заяви для підписання боржнику акти (технічний акт, акти коригування по договору № 2287/15-БО-22, №2288/15-КП-22).

11.05.2017 заступником начальника відділу Інгульського ВДВС міста Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 51732665 при примусовому виконанні наказу №915/721/15 від 24.06.2016 року. Підставою закриття виконавчого провадження зазначено те, що рішення не може бути виконано без участі боржника.

18. Крім того, ОКП "Миколаївоблтеплоенерго" зверталося до господарського суду міста Києва з позовом до Компанії про стягнення 1 269 116, 25 грн., з яких 1 016 839, 93 грн. - переплата та 252 276, 32 грн. відсотків за користування чужими грошовими коштами на підставі статті 536 Цивільного кодексу України. В обґрунтування позовних вимог вказувалося на те, що між позивачем та відповідачем було укладено договір поставки природного газу № 2286/15-ТЕ-22 від 22.12.2014. Транспортування придбаного за цим договором газу здійснювалося газорозподільним підприємством - ПАТ по газопостачанню та газифікації "Миколаївгаз". Оформлення обсягів спожитого газу відбувалось шляхом складання трьохсторонніх актів приймання-передачі. Проте в лютому 2015 року газорозподільним підприємством було безпідставно включено до обсягів спожитого газу зайві "куби" у розмірі 776 688 куб.м, які були оплачені позивачем на користь відповідача. Рішенням господарського суду Миколаївської області від 31.03.2016 у справі № 915/721/15 вирішено спонукати публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації "Миколаївгаз" здійснити перерахунок обсягу спожитого позивачем у період з 01.02.2015 по 28.02.2015 газу та зняти зайво нарахований обсяг газу у розмірі 776 688 куб. м. З дати набрання означеним судовим рішенням законної сили у позивача існує переплата за Договором № 2286/15-ТЕ-22 у розмірі 1 016 839, 93 грн., яка перебуває у відповідача і яку останній відмовляється повертати.

Рішенням господарського суду міста Києва від 05.11.2018 року у справі №910/8494/18 у задоволенні позову відмовлено з тих мотивів, що судове рішення у справі №915/721/15 саме по собі не є підставою для виникнення у Компанії обов`язку повернути позивачу суму переплати, а лише зобов`язує ПАТ по газопостачанню та газифікації "Миколаївгаз" здійснити перерахунок обсягу спожитого ОКП "Миколаївоблтеплоенерго" у період з 01.02.2015 по 28.02.2015 газу та зняти зайво нарахований обсяг газу в розмірі 776 688 куб.м.

19. Листом від 17.01.2017 №26-298/1.2-17 Компанія повідомила Відповідача про те, що станом на 05.01.2017 заборгованість ПАТ "Миколаївгаз" перед Компанією за природний газ становить 61 800 425,33 грн., у зв`язку з чим, з метою виконання рішення суду у справі №915/721/15, пропонувала терміново погасити вказану заборгованість та звернулася до Компанії щодо укладання нового договору і документального оформлення природного газу, використаного у лютому 2015 року в розмірі 776 688 куб.м.

20. Відповідач звернувся до Компанії з листом від 07.02.2017 МК007-СЛ-1998-0217, у якому просив направити проєкт договору купівлі-продажу природного газу для виробничо-технологічних витрат на постачання у лютому 2015 року у кількості 776 688 куб.м за ціною 7 025,52 грн.

21. Компанія листом від 13.04.2017 №26-3452/1.2-17 повідомила відповідача та позивача про те, що для здійснення коригування спожитий позивачем природний газ у лютому 2015 року необхідно зменшити на 776 688 куб.м і одночасно відповідний обсяг передати відповідачу.

22. З метою виконання рішення суду Компанія як гарантований постачальник та як третя особа у справі №915/721/15 звернулася до відповідача з пропозицією укласти договір купівлі-продажу для оформлення 776 688 куб.м природного газу за умови погашення перед Компанією існуючої заборгованості. Однак станом на 12.04.2017 заборгованість перед Компанією залишається непогашеною, у зв`язку з чим відсутні підстави для проведення зазначеного коригування.

23. У подальшому позивач звернувся до Компанії з листом від 28.11.2017 №3760/32/1 з проханням повернути суму переплати у розмірі 1 016 839,93 грн. або зарахувати вказану суму оплату за Договором на опалювальний сезон 2017-2018.

24. 08.08.2018 Компанія звернулася до позивача з листом від 08.08.2018 №26-5059/1.2-18 з проханням надіслати на її адресу завірену копію акта, підписаного позивачем та відповідачем, який підтверджує виконання рішення суду у справі №915/721/15.

25. Позивач направив відповідачу листа від 15.08.2018 №4250/17 з проханням зняти зайво нарахований обсяг газу в розмірі 776 688 куб.м і надіслати на адресу позивача документ, який підтверджує виконання рішення суду.

26. Листом від 05.09.2018 №МК03.2-СЛ-21191-0918 відповідач повідомив позивача про те, що станом на 05.09.2018 він не має можливості здійснити перерахунок обсягу природного газу, спожитого позивачем за лютий 2015 року, та зняти зайво нарахований обсяг газу в розмірі 776 688 куб.м, оскільки Компанія "до цього часу" не надіслала на адресу відповідача договір купівлі-продажу природного газу для оформлення цих обсягів.

27. Зазначені обставини та невиконання рішення суду у справі №915/721/15 відповідачем стали підставою для звернення ОКП «Миколаївтеплоенерго» до господарського суду Миколаївської області з позовом у цій справі про стягнення з відповідача збитків у розмірі 1 016 839,93 грн.

28. Задовольняючи позовні вимоги, суд апеляційної інстанції виходив з обставин та доводів, наведених у пункті 6 цієї постанови.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА

29. Частина перша статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів":

- висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

30. Господарський процесуальний кодекс України:

частина четверта статті 236:

- при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду;

частина друга статті 287:

- підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу;

частина третя статті 310:

- підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо:

1) суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 287 цього Кодексу; або

2) суд розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу, яка підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження; або

3) суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи; або

4) суд встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів;

пункт 5 частини першої статті 296:

- суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження, якщо: після відкриття касаційного провадження на підставі пункту 1 частини другої статті 287 цього Кодексу судом встановлено, що висновок щодо застосування норми права, який викладений у постанові Верховного Суду та на який посилався скаржник у касаційній скарзі, стосується правовідносин, які не є подібними.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

31. Верховний Суд зазначає, що подібність правовідносин означає, зокрема, тотожність об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності в різних рішеннях суду касаційної інстанції визначається обставинами кожної конкретної справи. Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 06.09.2017 у справі № 910/3040/16.

При цьому під судовими рішеннями у справах зі спорів, що виникли з подібних правовідносин, слід розуміти такі, де аналогічними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних відносин.

Щодо визначення подібності правовідносин Верховний Суд звертається до правової позиції, викладеної у мотивувальних частинах постанов Великої Палати Верховного Суду від 29.05.2018 у справі №305/1180/15-ц (абзац вісімнадцятий), від 19.06.2018 у справі №922/2383/16 (пункт 5.5), від 12.12.2018 у справі №3007/11(абзац двадцятий), від 16.01.2019 у справі №757/31606/15-ц (абзац вісімнадцятий), від 28.04.2020 у справі № 554/6777/17, від 16.09.2020 у справі №450/1726/16-ц.

Крім того, Верховний Суд зазначає, що подібність правовідносин визначається за їхніми елементами, зокрема суб`єктами, об`єктами та змістом (правами й обов`язками суб`єктів правовідносин) у конкретній справі.

32. У справі, що розглядається предметом спору є стягнення збитків, завданих невиконанням судового рішення у справі № 915/721/15, яким задоволено позовні вимоги про здійснення перерахунку обсягу спожитого у період з 01.02.2015 по 28.02.2015 газу та зняття зайво нарахованого обсягу газу в розмірі 776 688 куб.м.

Натомість у справах №914/2436/18, №902/320/17, №910/5578/19, і №920/715/17, на правові висновки Верховного Суду в яких посилався скаржник в обґрунтування наявності підстави для подання касаційної скарги, предметами спору є, зокрема:

- у справі №914/2436/18 - стягнення 3 185 631,78 грн. збитків, завданих державі внаслідок порушення вимог природоохоронного законодавства;

- у справі № 902/320/17 - стягнення збитків у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору про надання транспортно-експедиторських послуг при перевезенні вантажів у міжнародному автомобільному сполученні щодо збереження переданого для перевезення вантажу, внаслідок чого позивачу заподіяно збитки;

- у справі №910/5578/19 - стягнення з державного бюджету України 1 214 124,02 грн. матеріальної шкоди, завданої внаслідок скасування Одеським апеляційним господарським судом законного рішення суду першої інстанції про задоволення позову у справі № 923/161/18 та нездійснення посадовими особами Корабельного РВ ДВС міста Херсона ГТУЮ у Херсонській області своєчасно і в повному обсязі виконавчих дій з метою виконання ухвали господарського суду Херсонської області від 30.03.2018 у справі № 923/161/18 про забезпечення позову;

- у справі № 920/715/17 - стягнення: 1 687 773,47 грн. збитків, понесених у зв`язку із втратою майна; 2 664 726,54 грн. упущеної вигоди; 10 351 730,35 грн. збитків, що складаються зі стягнутих з позивача на користь третьої особи за судовим рішенням штрафних санкцій і судового збору завданих позивачу бездіяльністю Головним управлінням Національної поліції в Сумській області, яке не повернуло вилучений на підставі ухвали Приморського районного суду товар після скасування арешту на цей товар у повному обсязі та своєчасно.

33. Тобто ці справи і дана справа різняться, відповідно, і за суб`єктним складом сторін спірних правовідносин, і за складом учасників таких правовідносин, і за з`ясованою попередніми судовими інстанціями фактично-доказовою базою у справах (обставинами останніх та зібраними в них доказами), тобто за істотними правовими ознаками.

Тому правовідносини в зазначених скаржником справах, з одного боку, і в даній справі - з іншого не є подібними, а доводи скаржника про неврахування судом апеляційної інстанції відповідних висновків Верховного Суду не знаходять підтвердження.

34. Касаційний господарський суд зазначає, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права, одним з елементів якого є принцип правової визначеності.

Ключовим елементом принципу правової визначеності є однозначність та передбачуваність правозастосування, а, отже, системність і послідовність у діяльності відповідних органів, насамперед судів. Суб`єкти (учасники спору) завжди повинні мати можливість орієнтувати свою поведінку таким чином, щоб вона відповідала вимогам норми на момент вчинення дії.

У справі Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) "Sunday Times v. United Kingdom" Європейський суд вказав, що прописаний у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) термін "передбачено законом" передбачає дотримання такого принципу права як принцип визначеності. ЄСПЛ стверджує, що термін "передбачено законом" передбачає не лише писане право, як-то норми писаних законів, а й неписане, тобто усталені у суспільстві правила та моральні засади суспільства.

До цих правил, які визначають сталість правозастосування, належить і судова практика.

Конвенція вимагає, щоб усе право, чи то писане, чи неписане, було достатньо чітким, щоб дозволити громадянинові, якщо виникне потреба, з належною повнотою передбачати певною мірою за певних обставин наслідки, що може спричинити певна дія.

Вислови "законний" та "згідно з процедурою, встановленою законом" зумовлюють не лише повне дотримання основних процесуальних норм внутрішньодержавного права, але й те, що будь-яке рішення суду відповідає меті і не є свавільним (рішення ЄСПЛ у справі "Steel and others v. The United Kingdom").

Отже, правові норми та судова практика підлягають застосуванню таким чином, яким вони є найбільш очевидними та передбачуваними для учасників цивільного обороту в Україні.

Конвенція покликана гарантувати не теоретичні або примарні права, а права, які є практичними і ефективними. Це особливо стосується права на доступ до суду, зважаючи на помітне місце, відведене у демократичному суспільстві праву на справедливий суд (рішення ЄСПЛ від 09.10.1979 у справах "Ейрі проти Ірландії", п.24, Series A № 32, та "Гарсія Манібардо проти Іспанії", заява № 38695/97, п.43, ECHR 2000-II).

У рішенні ЄСПЛ у справі "Гарсія Манібардо проти Іспанії" від 15.02.2000 зазначалося, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них (рішення від 02.03.1987 у справі "Monnel and Morris v. the United Kingdom", серія A, № 115, с. 22, п.56, а також рішення від 29.10.1996 у справі "Helmers v. Sweden", серія A, № 212-A, с.15, п.31).

Отже, право на касаційне оскарження не є безумовним, а тому встановлення законодавцем порядку доступу до касаційного суду не є обмеженням в отриманні судового захисту, оскільки це викликано виключно особливим статусом Верховного Суду, розгляд скарг яким покликаний забезпечувати сталість та єдність судової практики, а не можливість проведення "розгляду заради розгляду". При цьому процесуальні обмеження зазвичай вводяться для забезпечення ефективності судочинства, а право на доступ до правосуддя, як відомо, не є абсолютним правом, і певні обмеження встановлюються законом з урахуванням потреб держави, суспільства чи окремих осіб (наведену правову позицію викладено в ухвалі об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2018 у справі № 910/4647/18).

35. За наведених обставин, згідно зі частиною п`ятою статті 296 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції дійшов висновку про необхідність закриття касаційного провадження за касаційною скаргою АТ "ОГС "Миколаївгаз" на постанову Південно-Західного апеляційного господарського суду від 16.06.2020 у справі № 915/1642/19.

36. У зв`язку з тим, що касаційне провадження зі справи закривається, судові витрати в даній справі з урахуванням вимог статей 129, 130 Господарського процесуального кодексу України розподілу не підлягають. Адже за змістом зазначених норм покладення судових витрат на ту чи іншу сторону або компенсація таких витрат здійснюється у випадках розгляду справи по суті або у разі визнання позову, закриття провадження у справі чи залишення позову без розгляду (причому закриття провадження у справі є процесуальною дією, відмінною від закриття касаційного провадження).

Керуючись статтями 234, 235, 296 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Закрити касаційне провадження за касаційною скаргою акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Миколаївгаз" на постанову Південно-Західного апеляційного господарського суду від 16.06.2020 у справі № 915/1642/19.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя В. Селіваненко

Суддя І. Булгакова

Суддя Б. Львов