ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.10.2020м. ДніпроСправа № 904/2564/20

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Бєлік В.Г. за участю секретаря судового засідання Єпік А.М.

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРОЗВ`ЯЗОК", м. Харків

до Приватного акціонерного товариства "ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ", Дніпропетровська область, м. Павлоград

про стягнення заборгованості за договором поставки № 7911-ПУ-УМТС-Т від 20.03.2019 року у загальному розмірі 348 531,34 грн.

Представники:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився.

ПРОЦЕДУРА

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЄВРОЗВ`ЯЗОК" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства "ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ" про стягнення заборгованості у загальному розмірі 348 531,34 грн.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 25.05.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, та призначено підготовче судове засідання на 11.06.2020 року о 11:00 год.

09.06.2020 року електронною поштою від позивача до канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області надійшло клопотання вих. № 73 від 09.06.2020 року про відкладення розгляду справи.

У підготовче судове засідання 11.06.2020 року представники сторін не з`явились.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 11.06.2020 року підготовче судове засідання відкладено на 14.07.2020 року о 11:00 год.

У підготовче судове засідання 14.07.2020 року представники сторін не з`явились.

Відповідно до статті 29 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб" з метою запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19 та з урахуванням рішення Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 10.03.2020 року постановою КМУ від 11.03.2020 року № 211 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" встановлено карантин на усій території України, заборонивши: відвідування закладів освіти її здобувачами; проведення всіх масових заходів, у яких бере участь понад 200 осіб, крім заходів, необхідних для забезпечення роботи органів державної влади та органів місцевого самоврядування. Спортивні заходи дозволяється проводити без участі глядачів (уболівальників).

Крім того, 16.03.2020 року Рада суддів України з метою убезпечення населення України від поширення гострих респіраторних захворювань та коронавірусу СОVID-19, який віднесено до особливо небезпечних інфекційних хвороб, рекомендовано на період карантину встановити особливий режим роботи судів України, а саме:

- роз`яснити громадянам можливість відкладення розгляду справ у зв`язку із карантинними заходами та можливість розгляду справ в режимі відеоконференції;

- припинити всі заходи, не пов`язані з процесуальною діяльністю суду та забезпеченням діяльності органів судової влади (круглі столи, семінари, дні відкритих дверей тощо);

- припинити проведення особистого прийому громадян керівництвом суду;

- обмежити допуск в судові засідання осіб, які не є учасниками судових засідань;

- обмежити допуск у судові засідання та приміщення суду осіб з ознаками респіраторних захворювань: блідість обличчя, почервоніння очей, кашель;

- ознайомлення учасників судового процесу з матеріалами судової справи, за наявності такої технічної можливості, здійснювати в дистанційному режимі, шляхом надсилання сканкопій матеріалів судової справи на електронну

- адресу, зазначену у відповідній заяві, заяви про ознайомлення приймати через дистанційні засоби зв`язку;

- зменшити кількість судових засідань, що призначаються для розгляду протягом робочого дня;

- по можливості здійснювати судовий розгляд справ без участі сторін, в порядку письмового провадження;

- суддям та працівникам апарату суду при найменших ознаках захворювання вжити заходів щодо самоізоляції, повідомити про свій стан здоров`я відповідну установу охорони здоров`я та керівництво суду телефоном, е-mail.

Також Рада суддів України рекомендує громадянам та іншим особам:

- всі необхідні документи (позовні заяви, заяви, скарги, відзиви, пояснення, клопотання тощо) надавати суду в електронному вигляді на електронну адресу суду, через особистий кабінет в системі Електронний суд, поштою, факсом або дистанційні засоби зв`язку;

- рекомендувати учасникам судових засідань подавати до суду заяви про розгляд справ у їхній відсутності за наявними в справі матеріалами;

- утриматися від відвідування приміщення суду, особливо за наявності захворювання (слабість, кашель, задуха, утруднення дихання, тощо).

При визначенні особливостей роботи суду на період карантинних заходів слід враховувати спеціалізацію суду, інстанційність та відповідні категорії справ.

При вирішенні питання про можливість розгляду справ в режимі відеоконференції слід враховувати, що такий режим роботи суду не у повній мірі убезпечує від поширення захворювання, оскільки все ж передбачає необхідність явки громадян у декілька судів, які забезпечують проведення судового засідання у такому режимі.

Відповідно до частин 1-3 статті 216 Господарського процесуального кодексу України, суд відкладає розгляд справи у випадках, встановлених частиною другою статті 202 цього Кодексу. Якщо спір, розгляд якого по суті розпочато, не може бути вирішено в даному судовому засіданні, судом може бути оголошено перерву в межах встановлених цим Кодексом строків розгляду справи, тривалість якої визначається відповідно до обставин, що її викликали, з наступною вказівкою про це в рішенні або ухвалі. Про відкладення розгляду справи або перерву в судовому засіданні, місце, дату і час нового судового засідання або продовження судового засідання суд повідомляє під розписку учасників справи, свідків, експертів, спеціалістів, перекладачів, які були присутніми в судовому засіданні. Учасники справи, свідки, експерти, спеціалісти, перекладачі, які не прибули або яких суд вперше залучає до участі в судовому процесі, повідомляються про судове засідання ухвалами.

Разом з тим згідно з приписами статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.

Європейський суд з прав людини щодо критеріїв оцінки розумності строку розгляду справи визначився, що строк розгляду має формувати суд, який розглядає справу. Саме суддя має визначати тривалість вирішення спору, спираючись на здійснену ним оцінку розумності строку розгляду в кожній конкретній справі, враховуючи її складність, поведінку учасників процесу, можливість надання доказів тощо.

Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним слід уважати строк, який необхідний для вирішення справи відповідно до вимог матеріального та процесуального законів.

При цьому, Європейський суд з прав людини зазначає, що розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника (рішення Європейського Суду з прав людини у справах Савенкова проти України від 02.05.2013 року, Папазова та інші проти України від 15.03.2012 року).

Європейський суд щодо тлумачення положення розумний строк в рішенні у справі "Броуган (Brogan) та інші проти Сполученого Королівства" роз`яснив, що строк, який можна визначити розумним, не може бути однаковим для всіх справ, і було б неприродно встановлювати один строк в конкретному цифровому виразі для усіх випадків. Таким чином, у кожній справі виникає проблема оцінки розумності строку, яка залежить від певних обставин.

У відповідності до частини 3 статті 177 Господарського процесуального кодексу України, підготовче провадження має бути проведене протягом шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. У виняткових випадках для належної підготовки справи для розгляду по суті цей строк може бути продовжений не більше ніж на тридцять днів за клопотанням однієї із сторін або з ініціативи суду.

Також судом враховано, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до частини 2 статті 2 Господарського процесуального кодексу України, суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 14.07.2020 року продовжено строк розгляду підготовчого провадження в межах розумного строку та підготовче судове засідання відкладено на 27.08.2020 року о 11:20 год.

У підготовче судове засідання 27.08.2020 року представники сторін не з`явились.

Судом були визначені всі необхідні обставини у справі та зібрані відповідні докази, що є підставою для закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 27.08.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 24.09.2020 року о 12:20 год.

22.09.2020 року електронною поштою від позивача до канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області надійшов лист вих. № 105 від 22.09.2020 року про проведення судового засідання без участі представника.

22.09.2020 року від представника відповідача до канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області надійшло клопотання вих. № б/н від 18.09.2020 року про часткову оплату суми боргу.

У судове засідання 24.09.2020 року з розгляду справи по суті представник позивача не з`явився.

Приймаючи до уваги необхідність забезпечення участі сторін у судовому засіданні, та їх право на належний захист своїх прав в суді першої інстанції, та приймаючи до уваги неявку представника позивача, а також з огляду на положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, суд вважає за необхідне оголосити перерву у судовому засіданні з розгляду справи по суті.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 24.09.2020 року оголошено перерву у судовому засіданні з розгляду справи по суті до 13.10.2020 року о 14:30 год.

09.10.2020 року від представника позивача до канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області надійшов лист-звернення № 108 від 09.10.2020 року, в якому представник просить суд провести судове засідання без його участі.

У судове засідання 13.10.2020 року з розгляду справи по суті представники сторін не з`явились.

Завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат (ст. 194 Господарського процесуального кодексу України).

Так, справа розглядається за наявними в ній матеріалами, визнаними судом достатніми, в порядку, вищевизначеному чинними правовими нормами.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Позиція позивача

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором поставки № 7911-ПУ-УМТС-Т від 20.03.2019 року, а саме в частині повної та своєчасної оплати за поставлений товар.

Позивач ґрунтує свої вимоги на статтях 525-526, 530, 611 Цивільного кодексу України.

На підтвердження своїх вимог надає такі докази:

- копія договору поставки № 7911-ПУ-УМТС-Т від 20.03.2019 року;

- копія специфікації до договору від 02.10.2019 року;

- копія специфікації до договору від 15.10.2019 року;

- копія рахунку-фактури № 684 від 10.10.2019 року;

- копія видаткової накладної № 191011-01 від 11.10.2019 року;

- копія наряду на отримання ТМЦ № 8462/П-4 від 08.10.2019 року;

- копія рахунку-фактури № 724 від 22.10.2019 року;

- копія видаткової накладної № 191029-03 від 29.10.2019 року;

- копія рахунку-фактури № 770 від 12.11.2019 року;

- копія видаткової накладної № 191112-03 від 12.11.2019 року;

- копія наряду на отримання ТМЦ № 8607/П-4 від 11.11.2019 року;

- копія листа № 12/1923 від 26.11.2019 року;

- копія акту невідповідності № 951/4 від 20.11.2019 року;

- копія листа № 109 від 26.11.2019 року;

- копія видаткової накладної на повернення постачальнику № від 05.12.2020 року;

- копія листа № 31 (Досудова вимога) від 13.03.2020 року;

- копія листа-відповіді на досудову вимогу від 07.04.2020 року;

- копія листа-вимоги № 58 (про сплату пені) від 24.04.2020 року.

Позиція відповідача

Відповідач не скористався своїм процесуальним правом на подання відзиву на позов та ознайомлення з матеріалами справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУТЬ

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "ЄВРОЗВ`ЯЗОК" (далі - позивач, постачальник) та Приватним акціонерним товариством "ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ" (далі - відповідач, покупець) укладений договір поставки № 7911-ПУ-УМТС-Т від 20.03.2019 року.

Відповідно до п.п. 1.1., 1.2. договору постачальник зобов`язується поставити у власність покупця, продукцію та/або обладнання виробничо-технічного призначення (надалі - Продукцію) в асортименті, кількості, та строки, за ціною і з якісними характеристиками, погодженими Сторонами у цьому договорі та Специфікації, що є невід`ємною частиною цього договору. В свою чергу Покупець зобов`язувався прийняти та оплатити поставлену в його власність Продукцію відповідно до умов цього Договору.

Пунктом 4.1. договору встановлено, що продукція надходить партіями в асортименті, за цінами, з якісними характеристиками і в терміни, узгоджені сторонами в специфікаціях до цього договору.

Позивач виконав свої зобов`язання за Договором та укладеними специфікаціями в частині поставки у строк Продукції належної якості та відповідної кількості на загальну суму 322 889,93 грн.

Факт отримання обладнання підтверджується двома дорученнями (нарядами на отримання ТМЦ), виданими Відповідачем своїм представникам.

Відповідно до специфікації від 02.10.2019 року покупцем був отриманий товар по видатковій накладній № 191011-01 від 11.10.2019 року на суму 71 385,98 грн. згідно доручення (наряду на отримання ТМЦ) № 8462/П-4 від 08.10.2019 року.

Відповідно до Специфікації від 15.10.2019 року, товар відвантажувався двома партіями:

- видаткова накладна № 191029-03 від 29.10.2019 року на суму 102 119,98 грн. згідно доручення (наряду на отримання ТМЦ) № 8462/П-4 від 08.10.2019 року;

- видаткова накладна № 191112-03 від 12.11.2019 року на суму 149 383,97 грн. згідно доручення (наряду на отримання ТМЦ) № 8607/П-4 від 11.11.2019 року.

Згідно зі Специфікацією від 02.10.2019 року строк поставки товару до 15.10.2019 року.

Згідно зі Специфікацією від 15.10.2019 року строк поставки товару до 20.11.2019 року.

Таким чином, товар у повному обсязі був поставлений у відведений строк.

Частина товару (пристрої розподільчі шахтні УРШ-10, у кількості 4 шт. з поставлених 5 шт. по Договору) на загальну суму 13 224,00 грн., поставленого по видатковій накладній № 191112-03 від 12.11.2019 року була повернута постачальнику.

Звернення про повернення відбулося у відведений законодавством термін 14 днів.

Причина повернення обладнання була зазначена покупцем у листі за № 12/1923 від 26.11.2019 року та Акті невідповідності № 951/4 від 20.11.2019 року: із-за відсутності на товарі маркування «РВ» (рудничне вибухозахищене) та відсутності сертифікату вибухозахисту (п. 28 Акту) обладнання не може бути використане у вибухонебезпечних зонах. Згідно з п.п. 28 та 34 Акту, обладнання має паспорт та маркування «РН-2» (рудничне нормальне).

Постачальником надав покупцю лист № 109 від 26.11.2019 року, у якому зазначено, що згідно з тендерною документацією до поставки було заявлено «Пристрій розподільчій шахтний УРШ 10x2». У технічних умовах Покупцем не було зазначено, в яких умовах має використовуватись цей пристрій, та що він повинен мати маркування «РВ». У зв`язку з тим, що найменування «Пристрій розподільчій шахтний УРШ...» не є зареєстрованою торговою маркою та, відповідно, не має чітких вимог по виконанню, включаючи вимоги по вибухозахисту, Постачальником був запропонований пристрій власного виробництва, який має маркування «РН-2». Оскільки маркування «РН-2» не передбачає використання обладнання у вибухонебезпечних зонах, сертифікату вибухозахисту воно не має, а має тільки паспорт. Покупець погодився з запропонованою заміною та включив її до поставки в обидві Специфікації. Так по Специфікації від 02.10.2019 року поставка «Пристрою розподільчого шахтного УРШ-10», 1 шт. з маркуванням «РН-2» його повністю задовольнила.

Після повернення пристроїв УРШ-10 покупець ніяких листів про проведення заміни чи узгодження поставки іншої номенклатури не надавав.

Таким чином, загальна вартість поставленого покупцю товару зменшилась на 13 224,00 грн., та складає 309 665,93 грн.

Пунктом 5.4 договору встановлено, що сплата за поставлене обладнання буде проводитись протягом 5 (п`яти) робочих днів після 30 (тридцяти) календарних днів з дати поставки відповідного товару.

Згідно з п. 4.7 договору, датою поставки вважається дата, що вказана представником Покупця на видатковій накладній. При відсутності цієї дати, датою поставки вважається дата видаткової накладної. Оскільки представником покупця дата отримання товару не проставлена на жодній видатковій накладній, датою поставки вважається дата відповідної видаткової накладної.

Сума боргу, строк оплати якої настав, складає 309 665,93 грн.

У зв`язку з невиконанням відповідачем своїх обов`язків в частині своєчасної оплати за отриману продукцію згідно договору поставки № 7911-ПУ-УМТС-Т від 20.03.2019 року у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем у розмірі 309 665,93 грн.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ

Щодо правовідносин сторін

Частиною 1 статті 265 Господарського кодексу України передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

В силу ст. 712 Цивільного кодексу України продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Правовідносини, що склалися між сторонами, є правовідносинами поставки, які регулюються нормами законодавства про поставку товару в тому числі параграфом 3 глави 54 Цивільного кодексу України.

З огляду на наявний в матеріалах справи договір, та обставини справи між позивачем та відповідачем виникли правовідносини з поставки товару.

Щодо суми основного боргу

Частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтями 525 та 526 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова вiд зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином вiдповiдно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач, після звернення позивача із позовом до суду та відкриття провадження у справі № 904/2564/20, оплатив на користь останнього заборгованість за поставлену продукцію на загальну суму 71 385,98 грн.

Тобто в цій частині спір між сторонами врегульовано, що є підставою для закриття провадження у справі, за відсутністю предмету позову, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України.

Доказів погашення заборгованості за поставлений товар у повному обсязі сторонами суду не надано.

З огляду на вказане, позовна вимога про стягнення з відповідача заборгованості за поставлений товар підлягає задоволенню частково у розмірі 238 279,95 грн.

Щодо суми пені

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

За змістом ст.ст. 549, 551 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або iнше майно, якi боржник повинен передати кредиторовi у разi порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у вiдсотках вiд суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме i нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмiр встановлюється договором або актом цивiльного законодавства.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", платники грошових коштiв сплачують на користь одержувачiв цих коштiв за прострочку платежу пеню в розмiрi, що встановлюється за згодою сторiн.

Позивач направив відповідачу лист-вимогу за № 58 від 24.04.2020 року про сплату пені за несвоєчасну оплату за договором.

Відповідач 27.04.2020 року отримав вищезазначений лист, але вимоги не виконав.

Пунктом 6.5. договору передбачено, що у випадку несвоєчасної оплати продукції, Покупець, за письмовою вимогою Постачальника, сплачує Постачальнику неустойку у вигляді пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення оплати від вартості несвоєчасно оплаченої продукції.

Позивач заявив до стягнення з відповідача суму пені за загальний період з 16.11.2019 року по 14.05.2020 року у загальному розмірі 30 512,33 грн.

Розрахунок позивача відповідає вимогам діючого законодавства та умов договору поставки. Відповідачем контррозрахунок або заперечення щодо правильності нарахування штрафних санкцій не надавались.

В той же час, відповідач у клопотанні від 18.09.2020 року просить зменшити розмір неустойки, обґрунтовуючи це тим, що наразі триває криза в області енергетики, а відтак, підприємство має складну фінансову ситуацію.

Суд з цього приводу зазначає наступне.

Згідно до ч. 1 ст. 233 ГК України, у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Частиною 3 ст. 551 ЦК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Зі змісту зазначених норм вбачається, що вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню з відповідача, суд оцінює, чи є цей випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеню виконання зобов`язання боржником; причини неналежного виконання або невиконання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної особи (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо.

При цьому зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Відповідно до ст. 74, 77 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи інтереси обох сторін, майновий стан відповідача, а також те, що порушення зобов`язання у даній справі не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд дійшов висновку про можливість зменшення розміру пені на 15%, що складає у загальному розмірі 25 935,48 грн.

Щодо суми 3% річних та інфляційних втрат

Відповідно до положень статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем надано розрахунок 3% річних за період з 16.11.2019 року по 04.05.2020 року у розмірі 4 047,36 грн. та інфляційних втрат за період з грудня 2019 року по квітень 2020 року у розмірі 4 305,72 грн.

Перевіривши здійснене позивачем нарахування, суд встановив, що розрахунок 3% річних та інфляційних втрат є вірним.

На підставі викладеного, позовні вимоги в частині стягнення 3% річних у розмірі 4 047,36 грн. та інфляційних втрат у розмірі 4 305,72 грн. підлягають задоволенню.

СУДОВІ ВИТРАТИ

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача в сумі 4 692,78 грн.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.7 Закону України "Про судовий збір" сплачений позивачем судовий збір в сумі 535,39 грн. може бути повернуто позивачу із державного бюджету за його заявою на підставі ухвали суду.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 185, 191, 231, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ" (51400, Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Соборна, буд. 76, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРОЗВ`ЯЗОК" (61204, м. Харків, вул. Асхарова, 13, ) 238 279,95 грн. основного боргу, 25 935,48 грн. - пені, 4 047,36 грн. - 3% річних, 4 305,72 грн. інфляційних втрат та 4 692,78 грн. - витрат по сплаті судового збору.

В частині позовних вимог щодо стягнення основного боргу у сумі 71 385,98 грн. - закрити провадження.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у відповідності до статті 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено та підписано - 22.10.2020 року.

Суддя В.Г. Бєлік