ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.10.2020м. ДніпроСправа № 904/10348/15

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Панни С.П. за участю секретаря судового засідання Броян А.Р.

за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", 01001, м. Київ, вул. Б.Хмельницького, 6

до Публічного акціонерного товариства "Дніпродзержинська теплоелектроцентраль",51925, вул. Радянська, 2, м. Дніпродзержинськ

про стягнення 13 879 867,15 грн.

Представники:

від позивача: не з`явився

від відповідача: Лисенко Є.В.

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Публічного акціонерного товариства "Дніпродзержинська теплоелектроцентраль" про стягнення 3% річних в сумі 1 019 871,04 грн., пені у розмірі 1 023 30, 23 грн., інфляційних втрат у розмірі 11 836 688,88 грн.

Ухвалою суду від 03.12.15р. було порушено провадження у справі №904/10348/15 та розгляд справи було призначено на 22.12.15р.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 22.12.2015 зупинено провадження у справі № 904/10348/15 на період до затвердження господарським судом Дніпропетровської області реєстру вимог кредиторів у справі №904/10198/15 про банкрутство Публічного акціонерного товариства «Дніпродзержинська теплоелектроцентраль» та зобов`язано сторону надати копію ухвали господарського суду Дніпропетровської області про затвердження реєстру вимог кредиторів у справі №904/10198/15 про банкрутство Публічного акціонерного товариства «Дніпродзержинська теплоелектроцентраль» для вирішення питання щодо поновлення провадження у справі №904/10348/15.

15.04.2020 Господарським судом Дніпропетровської області направлено інформаційний запит №904/10348/15/17301/20 судді Господарського суду Дніпропетровської області Примаку С.А. про стан розгляду справи 904/10198/15.

15.04.2020 у відповідь на зазначений запит, суду повідомлено про те, що 13.11.18 ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області провадження у справі 904/10198/15 про банкрутство Акціонерного товариства "Дніпровська Теплоелектроцентраль"(ІНН 00130820) закрито.

Ухвалою суду від 24.04.2020 поновлено провадження у справі.

12.05.2020 відповідачем подано відзив на позовну заяву в якому зазначено що заборгованість за договором № 13/2327-ТЕ-З від 28.12.2012 «купівлі-продажу природного газу» була повністю погашена АТ «Дніпровська ТЕЦ» до 30.11.2016 року, на підтвердження чого надано акт звіряння розрахунків від 31.10.2016 року. Відповідач зазначає, що 30.11.2016 року набув чинності Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії» № 1730 від 03.11.2016 року, відповідно до ч. З ст. 7 якого на заборгованість за природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії, надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води, погашену до набрання чинності цим Законом неустойка (штрафні санкції), інфляційні нарахування, проценти річних не нараховуються, а нараховані підлягають списанню з дня набрання чинності цим Законом. Таким чином, відповідач вважає, що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню.

18.05.2020 позивачем подано відзив на позовну заяву в якому зазначено, що предметом регулювання відповідно до Закону 1730 є відносини з врегулювання заборгованості (у тому числі - списання заборгованості). Водночас, заборгованістю у розумінні Закону не є неустойка, нарахування у відповідності до ч.2 ст.625 ЦК України. Відтак, Закон 1730 не поширює свою дію на спірні відносини.

Ухвалою суду від 28.05.20 відкладено розгляд справи у судовому засіданні на 30.06.2020 року о 12:30 год.

В судовому засіданні призначеному на 30.06.2020 оголошено перерву до 20.08.2020р. о 10:30 год.

17.07.2020р. до господарського суду представником позивача засобами електронної пошти подано клопотання про долучення до матеріалів справи документів, які відображають суми здійснених Відповідачем оплат, дати оплат, призначення платежу за договором від 28.12.2012р. №13/2327-ТЕ-3.

Ухвалою господарського суду від 17.08.2020р. відмовлено у задоволенні заяви представника Акціонерного товариства "НАК "Нафтогаз України" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Ухвалою суду від 20.08.2020р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 10.09.2020р.

07.08.2020р. представником позивача подано заяву про участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, в задоволенні якого було відмовлено через те, що заявник подав заяву менше ніж як за 5 днів до судового засідання, як того передбачають приписи ч.2 ст.197 ГПК України.

08.09.2020р. позивачем подано клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

У судовому засіданні від 10.09.2020р. приймав участь представник відповідача, представник позивача у судове засідання не з`явився.

Ухвалою суду від 10.09.2020 р. відкладено судове засідання для розгляду справи по суті на 12.10.2020 о 11:00 год.

В призначене судове засідання на 12.10.2020 з`явився представник відповідача, представник позивача у судове засідання не з`явився, надав заяву від 28.09.2020 р. в якій просив здійснити розгляд справи за наявними матеріалами за відсутності позивача.

У судовому засіданні 12.10.2020 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

28.12.12р. між Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (далі - Продавець) та публічним акціонерним товариством "ДНІПРОДЗЕРЖИНСЬКА ТЕПЛОЕЛЕКТРОЦЕНТРАЛЬ" (далі - Покупець) було укладено Договір №13/2327-ТЕ-3 купівлі-продажу природного газу (далі - Договір), відповідно до п. 1.1 якого Продавець зобов`язався передати у власність Покупцю у 2013 році природний газ, ввезений на митну територію України ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" за кодом згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити цей природний газ (надалі - газ) на умовах цього Договору.

Газ, що продається за цим договором, використовується Покупцем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається населенням, регіональними організаціями та національними творчими спілками і їх регіональними осередками (крім обсягів, що використовуються для виробничо-комерційної діяльності) (п.1.2 Договору).

На виконання умов Договору Продавець поставив протягом січня - квітня 2013р. та жовтня - грудня 2013р., а Покупець прийняв природний газ на загальну суму 56 175 373, 54 грн., що підтверджується Актами приймання-передачі природного газу:

- від 30.09.13р. (за січень 2013р.) на суму 10 720 668, 30 грн.;

- від 30.09.13р. (за лютий 2013р.) на суму 9 338 276, 16 грн.;

- від 30.09.13р. (за березень 2013р.) на суму 10 051 164, 36 грн.;

- від 30.09.13р. (за квітень 2013р.) на суму 1 669 148, 83 грн.;

- від 31.10.13р. (за жовтень 2013р.) на суму 6 042 844, 33 грн.;

- від 24.01.14р. (за листопад 2013р.) на суму 7 058 118, 45 грн.;

- від 24.01.14р. (за грудень 2013р.) на суму 11 295 153, 11 грн.

Відповідно до п.6.1 Договору оплата за газ здійснюється Покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа місяця, наступного за місяцем поставки газу.

У зв`язку із неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором №13/2327-ТЕ-3 від 28.12.12 р. купівлі-продажу природного газу позивач звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області про стягнення з відповідача 56 175 373, 55 грн. заборгованості за природний газ поставлений на підставі договору №13/2327-ТЕ-3 від 28.12.12р. купівлі-продажу природного газу протягом січня-квітня 2013р. та жовтня-грудня 2013р. за актами приймання-передачі природного газу від 30.09.13р. (за січень 2013р.) на суму 10 720 668, 30 грн., від 30.09.13р. (за лютий 2013р.) на суму 9 338 276, 16 грн., від 30.09.13р. (за березень 2013р.) на суму 10 051 164, 36 грн., від 30.09.13р. (за квітень 2013р.) на суму 1 669 148, 83 грн., від 31.10.13р. (за жовтень 2013р.) на суму 6 042 844, 33 грн., від 24.01.14р. (за листопад 2013р.) на суму 7 058 118, 45 грн., від 24.01.14р. (за грудень 2013р.) на суму 11 295 153, 11 грн., 3 087 798, 54 грн. пені за період з 14.02.13р. по 24.03.14р., 644 347, 57 грн. інфляційних за період з лютого 2013р. по лютий 2014р. та 1 161 445, 37 грн. 3% річних за період з 14.02.13р. по 24.03.14 р..

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 03.06.2014 р. у справі 904/2465/14, яке набрало законної сили 10.07.2014 р., позов задоволено частково. Вирішено стягнути з публічного акціонерного товариства "ДНІПРОДЗЕРЖИНСЬКА ТЕПЛОЕЛЕКТРОЦЕНТРАЛЬ" (51925, м. Дніпродзержинськ, вул. Радянська, 2, р/ НОМЕР_1 в ПАТ АБ "Укргазбанк", МФО 320478, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "НАФТОГАЗ УКРАЇНИ" (01001, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6, р/ НОМЕР_2 в ПАТ "Державний ощадний банк України", МФО 300465, ) 56 175 373, 54 грн. заборгованості за природний газ, 1 543 899, 27 грн. пені, 644 347, 57 грн. інфляційних, 1 161 445, 37 грн. річних та судовий збір у розмірі 73 080 грн.. В решті позову відмовлено.

Позивач, звертаючись до суду із даним позовом, зазначає що рішення в частині стягнення основного боргу за природний газ, поставлений у січні 2013 - грудні 2013 року не було виконано, у зв`язку із чим, Позивач заявляє до стягнення пеню у розмірі 1023307,23 грн. за період з 25.03.2014 по 10.08.2015 р., 3% річних в розмірі 1019871,04 грн. за період з 25.03.2014 по 10.08.2015 р. та інфляційні втрати в сумі 11836688,88 грн. за період з березня 2014 по червень 2015 року, нараховані на суму заборгованості за природний газ, за період з 25.03.2014 по 10.08.2015 по зобов`язанню січня 2013 року - грудня 2013 року.

Розглянувши заявлені позовні вимоги, суд зазначає наступне.

Згідно з ч.4 ст.75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, укладений між сторонами договір №13/2327-ТЕ-3 купівлі-продажу природного газу є дійсним, укладеним належним чином, а тому є обов`язковим для виконання сторонами.

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором купівлі-продажу.

Статтею 655 Цивільного кодексу України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 1 статті 656 Цивільного кодексу України визначено, що предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому.

Таким чином, відносини, що виникли між сторонами по справі на підставі договору купівлі-продажу, є господарськими зобов`язаннями, а згідно з приписами статей 193 Господарського кодексу України, 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до п.6.1 Договору оплата за газ здійснюється Покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ст.530 Цивільного кодексу України).

Порушенням зобов`язання, відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (ст. 548 Цивільного кодексу України). Виконання зобов`язань може забезпечуватись згідно договору неустойкою (штрафом, пенею). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми не своєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 Цивільного кодексу України).

Відповідно до п.7.2 Договору у разі невиконання Покупцем умов пункту 6.1 цього Договору Продавець має право не здійснювати поставку газу Покупцю або обмежити поставку пропорційно до кількості несплачених обсягів з наступною поставкою цих обсягів при умові їх оплати та наявності технічної можливості. У разі невиконання Покупцем пункту 6.1 умов цього Договору, він у безспірному порядку зобов`язується сплатити Продавцю, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом також встановлено, що 30.11.2016 набрав чинності Закон України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" (далі - Закон), яким визначено комплекс організаційних та економічних заходів, спрямованих на забезпечення сталого функціонування теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення.

Відповідно до приписів статті 1 Закону заборгованістю, що підлягає врегулюванню відповідно до цього Закону, зокрема, є кредиторська заборгованість перед постачальником природного газу теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за спожитий природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії, надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води.

Відповідно до частини 3 статті 7 Закону на заборгованість за природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії, надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, погашену до набрання чинності цим Законом, (тобто до 30.11.2016р.), неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних не нараховуються, а нараховані підлягають списанню з дня набрання чинності цим Законом.

Аналіз наведених нормативних приписів, зокрема частини третьої статті 7 Закону №1730-VIII, дає підстави для висновку, що її застосування не ставиться у залежність від виконання будь-яких інших умов, окрім погашення боржником заборгованості за отриманий природний газ до набранням чинності цим Законом (30.11.2016).

Застосування цієї норми не потребує включення підприємства до реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості, і застосування процедури, передбаченої статями 1, 2, 3 Закону № 1730-VIII, за умови погашення заборгованості до набрання чинності цим Законом.

Якщо заборгованість погашено до набрання чинності Законом № 1730-VIII, тоді положення статей 1, 2, 3 цього Закону не застосовуються. Відтак не потребує доведення факт включення підприємства до реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості, а неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних, нараховані на заборгованість, яка є предметом регулювання цим Законом, не нараховуються, а нараховані - підлягають списанню, у зв`язку з припиненням зобов`язань щодо їх сплати на підставі частини третьої статті 7 Закону № 1730-VIII.

Зазначений висновок відповідає висновкам Верховного Суду, наведеним у його постановах від 29.05.2019 у справі № 916/2279/18, від 10.06.2019 у справі 904/4592/18, від 11.06.2019 у справі № 905/1964/18.

Відповідач, посилаючись на положення Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" заперечує проти вказаних нарахувань та зазначає, що заборгованість за договором № 13/2327-ТЕ-З від 28.12.2012 «купівлі-продажу природного газу» була повністю погашена АТ «Дніпровська ТЕЦ» до 30.11.2016 року .

Як встановлено матеріалами справи, заборгованість за природний газ в розмірі 56 175 373, 54 грн. за договором № 13/2327-ТЕ-З від 28.12.2012 року була сплачена відповідачем, підтвердженням чого є наявні в матеріалах справи копії платіжних доручень: № 10 від 22.12.2015 на суму 1555005,57 грн.; № 9 від 20.11.2015 на суму 836069,37 грн., № 1 від 19.02.2015 на суму 2694461,25 грн.; № 15 від 22.01.2015 на суму 662991,92 грн., № 14 від 22.12.2014 на суму 1366041,07 грн.; № 3 від 20.11.2014 на суму 6187700,00 грн.; № 2 від 15.10.2014 на суму 42191070,00 грн.; № 7 від 21.05.2014 на суму 460890,42 грн.; № 6 від 15.04.2014 на суму 221143,95 грн. (а.с. 136-144).

На підтвердження відсутності заборгованості за спожитий природний газ по договору № 13/2327-ТЕ-З від 28.12.2012 відповідачем надано акт звіряння розрахунків від 31.10.2016 року згідно якого заборгованість за договором № 13/2327-ТЕ-З від 28.12.2012 року станом на 31.10.2016 року відсутня, про що зазначено у п.23 Акту (а.с. 107-108).

Вищезазначене доводить той факт, що позивач погасив заборгованість за договором № 13/2327-ТЕ-З від 28.12.2012 до 30.11.2016 р., тобто до набрання чинності Законом України "Про заходи спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних, теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії", на його погашений борг не можуть нараховуватися пеня, індекс інфляції та 3% річних, а нараховані - підлягають списанню на підставі ст. 3, ч. 3 ст. 7 Закону України "Про заходи спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних, теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії".

Згідно із ч.2-3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За наведених обставин позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Судовий збір у сумі 182700,00 грн покладається на позивача відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 20, 73 - 79, 86, 91, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" до Акціонерного товариства "Дніпровська Теплоелектроцентраль" - відмовити.

Судовий збір у сумі 182700,00 грн. поклаcти на Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України".

Рішення набирає законної сили у відповідності до ст.241 Господарського процесуального кодексу України. Рішення суду може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення

Повне рішення складено 22.10.2020

Суддя С.П. Панна