РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

12.10.2020Справа № 910/6929/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Грєхової О.А., за участю секретаря судового засідання Коверги П.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали господарської справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Лаб-Сервіс"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр експертизи і оцінки "Інсайдер"

про стягнення заборгованості за Договором поставки в розмірі 338 807,99 грн.

Представники сторін:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Лаб-Сервіс» звернулось до Господарського суду міста Києва із позовними вимогами про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр експертизи і оцінки «Інсайдер» заборгованості за Договором поставки в розмірі 338 807,99 грн., в т.ч. основний борг в розмірі 279 728,10 грн., інфляційні втрати в розмірі 4 751,33 грн., 3% річних в розмірі 7 624,65 грн., пеня в розмірі 45 530,54 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов`язань за Договором № 12-102018 від 27.09.2018, в частині здійснення розрахунків.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.05.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 22.06.2020.

17.06.2020 на електронну адресу суду надійшло клопотання відповідача про відкладення судового засідання, яке суд не приймає до розгляду у зв`язку з тим, що воно не підписано уповноваженою особою з використанням електронного цифрового підпису, який прирівнюється до власноручного підпису, враховуючи ст. ст. 6, 170 ГПК України.

У судове засідання 22.06.2020 представник позивача з`явився, представник відповідача не з`явився.

За результатами судового засідання судом постановлено ухвалу про відкладення підготовчого судового засідання до 27.07.2020, яку занесено до протоколу судового засідання.

У судове засідання 27.07.2020 представник позивача з`явився, представник відповідача не з`явився.

За результатами судового засідання судом постановлено ухвалу про відкладення підготовчого судового засідання до 07.09.2020, яку занесено до протоколу судового засідання.

У зв`язку з перебуванням судді Грєхової О.А. на навчанні у Національній школі суддів України, судове засідання, призначене на 07.09.2020 не відбулось.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.09.2020 підготовче судове засідання призначено на 28.09.2020.

У судове засідання 28.09.2020 представник позивача з`явився, представник відповідача не з`явився.

Враховуючи, що судом здійснено усі необхідні та достатні дії для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті, з огляду на відсутність підстав для відкладення підготовчого засідання, судом постановлено ухвалу про закриття підготовчого засідання та призначено справу до судового розгляду по суті на 12.10.2020, яку занесено до протоколу судового засідання.

У судове засідання 12.10.2020 представник позивача з`явився, представник відповідача не з`явився.

Судом були вчинені всі належні дії для повідомлення відповідача про розгляд справи - відповідні ухвали суду, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, були направлені судом рекомендованими листами з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, однак були повернуті відділом поштового зв`язку до суду з поміткою «адресат відсутній».

Відповідно до ч. 7 ст. 120 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Враховуючи наведене, оскільки відповідачем не повідомлено суд про зміну місцезнаходження та не забезпечено внесення відповідних змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, суд дійшов висновку, що в силу положень пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України день складення підприємством поштового зв`язку повідомлення про неможливість вручення поштового відправлення, вважається днем вручення відповідачу ухвал Господарського суду міста Києва.

Згідно з ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, зокрема, неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Зважаючи на те, що неявка представника відповідача не перешкоджає всебічному, повному та об`єктивному розгляду всіх обставин справи, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

На виконання вимог ст. 223 Господарського процесуального кодексу України складено протоколи судових засідань, які долучено до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 219 ГПК України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

У судовому засіданні 12.10.2020 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

27 вересня 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лаб-Сервіс» (далі - позивач, продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю центр експертизи і оцінки «Інсайдер» (далі - відповідач, покупець) укладено Договір № 12-102018 (далі - Договір), за умовами якого, продавець зобов`язується поставити (передати у власність) покупцю товар в асортименті, кількості і за цінами згідно з даним Договором, а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар і оплатити його на умовах, зазначених в цьому Договорі.

Відповідно до п. 2 Договору продавець поставляє зазначений даний товар згідно ціни, асортименту та кількістю:

№Найменування ТМЦК-тьОдиниці Ціна з ПДВ в грн.Сума з ПДВ в грн
1Термостат сухоповітряний з охолодженням на 111 літрів Friocell, Німеччина1шт166 788,90166 788,90
2Сушильна шафа на 55 л, нерж сталь, природна конвекція, температура до 150 градусів Venticell, Німеччина2шт60 264,60120 529,20
3Лабораторна термостатична камера (інкубатор) Incucell 222 (обёэм камери 222 л.)2шт112 939,20225 878,40
4Терези лабораторні електронні ТВЕ-2,1-0,01-а (Дискретність 0,01, максимальна межа зважування 2100г, діаметр платформи 145мм)3шт6 912,0020 736,00
5Терези лабораторні електронні ТВЕ-0,21-0,001-а (Дискретність 0,001, максимальна межа зважування 210г, діаметр платформи 120мм)3шт6 912,0020 736,00
6Терези лабораторні електронні ТВЕ-3-0,1-а (Дискретність 0,1, максимальна межа зважування 3000г, діаметр платформи 145мм)1шт5 356,805 500,80
7Аквадистилятор електричний ДЕ-25М1шт23 379,5023 379,50
8Лабораторний подрібнювач ЛМ-2001шт5 760,005 760,00

Пунктом 2.2 Договору узгоджено, що оплата за товар, що поставляється за цим Договором, здійснюється в національній валюті України за реквізитами продавця згідно із даним Договором на підставі наданого продавцем рахунку-фактури.

У відповідності до п. 2.3 Договору вартість Договору складає 591 708,80 грн., у т.ч. ПДВ 96 251,05 грн.

Умови оплати: передплата 50% в розмірі 281 284,65 грн. протягом 5 банківських днів з моменту підписання Договору, відтермінування оплати 50% в розмірі 281 284,65 грн. протягом 10 банківських днів з дня поставки товару (п. 2.6 Договору).

Відповідно до п. 3.1 Договору якість і комплектність товару, що поставляється, повинна відповідати вимогам стандартів, технічним умовам, інший технічній документації виробника, яка встановлює вимог до його якості. Товар має відповідати вимогам технічного завдання наведеному в Додатку № 1, який є невід`ємною частиною цього Договору.

Згідно з п. 5.1 та п. 5.2 Договору термін поставки складає 30 календарних днів від дня підписання даного Договору останньою стороною (допускається дострокова доставка). Товар доставляється транспортом продавця, витрати на транспортування здійснюється за рахунок продавця.

Датою поставки товару покупцю сторони вважають фактичну дату отримання товару покупцем.

На виконання умов Договору позивачем поставлено, а відповідачем прийнято товар згідно з видатковими накладними № ЛС33 від 25.01.2019 на суму 78 512,30 грн., № ЛС38 від 29.01.2019 на суму 120 529,20 грн., ЛС40 від 31.01.2019 на суму 112 939,20 грн.

05 березня 2019 року між сторонами укладено Додаткову угоду № 1 до Договору, за умовами якого покупець передає продавцю товар, що отримав згідно видаткової накладної № ЛС33 від 25.01.2019, а саме терези лабораторні електронні ТВЕ-2,1-0,01-а (Дискретність 0,01, максимальна межа зважування 2100г, діаметр платформи 145мм) у кількості 2 шт. загальною вартістю 13 824,00 грн.

Згідно з п. 1.2 та п. 1.3 Додаткової угоди № 1 від 05.03.2019 до Договору, продавець зобов`язується поставити (передати у власність) покупцю товар в асортименті, кількості, комплектності і за цінами згідно з Додатковою угодою, а покупець зобов`язується прийняти товар:

№Найменування ТМЦК-тьОдиниці Ціна з ПДВ в грн.Сума з ПДВ в грн
1Цилінд 3-50-2, клас В (ISO) EximLab (уп. 10 шт)1шт529,68529,68
2Стакан В-1-250 ТС скляний, високий, з носиком, зі шкалою, EximLab (уп. 8 шт)1шт566,88566,88
3Паличка скляна L=220mm, d=5mm EximLab (уп. 100 шт)1шт604,00604,00
4Воронка лабораторна скляна В-150-230 mm EximLab (уп. 8 шт) 1шт2 401,272 401,27
5Колба з поділками КН-2-500-50 EximLab (уп. 8 шт)1шт1 107,431 107,43
6Колба з поділками КН-2-250-50 EximLab (уп. 12 шт)1шт964,74964,74
7Розподілювач проб зерна ДП-10 нерж. (об`єм заборного ковша 10 літрів)1шт7 650,007 650,00
Всього в грн. з ПДВ13 824,00

На виконання умов Договору позивачем поставлено, а відповідачем прийнято товар згідно з видатковими накладними № ЛС97 від 05.03.2019 на суму 6 174,00 грн., № ЛС259 від 03.06.2019 на суму 279 728,10 грн., а також відповідачем повернуто позивачу товар згідно накладної № 2 від 05.03.2019 на суму 13 824,00 грн.

Позивач зазначає, що відповідач, у порушення взятих на себе зобов`язань за Договором, оплату отриманого за Договору товару у повному обсязі не здійснив, у зв`язку з чим у ТОВ «ЦЕО «Інсайдер» виникла заборгованість перед позивачем в сумі 279 728,10 грн. за видатковою накладною № ЛС259 від 03.06.2019.

Також у зв`язку з порушенням відповідачем взятих на себе за Договором зобов`язань в частині здійснення розрахунків, позивачем нараховано та заявлено до стягнення пеню у розмірі 46 603,47 грн., 3% річних у розмірі 7 725,09 грн. та інфляційні втрати в розмірі 4 751,33 грн.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Укладений сторонами договір є договором поставки, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 54 Цивільного кодексу України та Глави 30 Господарського кодексу України.

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Частиною 1 ст. 265 Господарського кодексу України визначено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно із ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 Цивільного кодексу України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до статті 663 Цивільного кодексу України, продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем поставлено відповідачу товар згідно видаткової накладної № ЛС259 від 03.06.2019 на суму 279 728,10 грн., яка підписана представниками сторін без заперечень та зауважень.

Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктом 2.6 Договору сторонами узгоджено наступні умови оплати: передплата 50% в розмірі 281 284,65 грн. протягом 5 банківських днів з моменту підписання Договору, відтермінування оплати 50% в розмірі 281 284,65 грн. протягом 10 банківських днів з дня поставки товару.

Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Доказів оплати вартості отриманого товару в розмірі 279 728,10 грн., в тому числі в процесі розгляду справи, відповідачем до матеріалів справи не надано, як і не заперечно наявність означеної заборгованості.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкт господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Згідно зі ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

З урахуванням вищевикладеного, враховуючи, що факт поставки позивачем відповідачу узгодженого товару та факт порушення відповідачем своїх договірних зобов`язань в частині своєчасної та повної оплати отриманого товару підтверджений матеріалами справи і не спростований відповідачем, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення основного боргу в сумі 279 728,10 грн.

Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача пеню в розмірі 46 603,47 грн., 3% річних у розмірі 7 725,09 грн. та інфляційні втрати в розмірі 4 751,33 грн.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, якими зокрема є сплата неустойки.

Згідно зі ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ч. 1 ст. 550 Цивільного кодексу України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.

Частиною 2 ст. 551 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. Суб`єктами права застосування штрафних санкцій є учасники відносин у сфері господарювання, зазначені у статті 2 цього Кодексу.

Згідно з ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Згідно з п. 6.1 Договору у випадку несвоєчасного перерахування коштів на рахунок продавця, при відстрочці платежу, покупець виплачує продавцю пеню в розмірі 0,5% від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочки.

Здійснивши перерахунок заявленої до стягнення суми пені, у межах визначених позивачем періодів нарахування, судом встановлено, що позивачем не вірно визначено період прострочення виконання відповідачем свого обов`язку із здійснення розрахунків, оскільки у п. 2.6 Договору сторонами узгоджено остаточний розрахунок протягом 10 саме банківських днів, в зв`язку з чим, обґрунтованими є вимоги про стягнення пені в розмірі 45 530,54 грн.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з врахуванням встановлено індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Здійснивши перерахунок заявленої до стягнення сум 3% річних та інфляційних втрат, з урахуванням вищевикладеного, судом встановлено, що стягненню підлягають 3% річних в розмірі 7 624,65 грн. та інфляційні втрати в розмірі 4 751,33 грн.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідач під час розгляду справи не надав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги та свідчили про відсутність у нього обов`язку сплатити заявлену до стягнення заборгованість.

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, з покладенням судового збору в цій частині на відповідача в порядку ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 74, 76-80, 129, 236 - 240 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Центр експертизи і оцінки "Інсайдер" (03040, м. Київ, проспект Голосіївський, буд. 96; ідентифікаційний код: 32485799) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Лаб-Сервіс" (02002, м. Київ, вул. Флоренції, буд. 5, кв. 16; ідентифікаційний код: 40939820) заборгованість в розмірі 279 728 (двісті сімдесят дев`ять тисяч сімсот двадцять вісім) грн. 10 коп., інфляційні втрати в розмірі 4 751 (чотири тисячі сімсот п`ятдесят одна) грн. 33 коп., 3% річних в розмірі 7 624 (сім тисяч шістсот двадцять чотири) грн. 65 коп., пеню в розмірі 45 530 (сорок п`ять тисяч п`ятсот тридцять) грн. 54 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 5 064 (п`ять тисяч шістдесят чотири) грн. 52 коп.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Після набрання рішенням Господарського суду міста Києва законної сили видати відповідний наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 26.10.2020

Суддя О.А. Грєхова