УХВАЛА

21 жовтня 2020 року

м. Київ

Справа № 918/13/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

головуючий - Стратієнко Л.В.,

судді: Губенко Н.М., Кролевець О.А.,

обов`язки секретаря судового засідання за дорученням головуючого судді у судовій колегії здійснює помічник судді Гаврилюк П.Д.;

за участю представників:

скаржника - не з`явився,

позивача - Щербяк Ю.В.,

відповідача - 1 - не з`явився,

- 2 - не з`явився,

третьої особи - не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому клопотання ОСОБА_1 про закриття касаційного провадження

та матеріали касаційної скарги ОСОБА_2 ,

на постанову Рівненського апеляційного господарського суду

(головуючий - Мельник О.В., судді - Петухов М.Г., Грязнов В.В.)

від 17.09.2018,

у справі за позовом ОСОБА_1 ,

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Будкомфорт-Лайн",

2) Комунального підприємства "Реєстраційний офіс" Бабинської сільської ради Гощанського району Рівненської області,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_3 ,

про визнання недійсним рішення зборів та скасування реєстраційного запису,

В С Т А Н О В И В:

у січні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до Господарського суду Рівненської області з позовом до ТОВ "Будкомфорт-Лайн", КП "Реєстраційний офіс" Бабинської сільської ради Гощанського району Рівненської області про визнання недійсним рішення зборів ТОВ "Будкомфорт-Лайн" та скасування реєстраційного запису товариства.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 довіреністю від 18.02.2015 не уповноважувала ОСОБА_4 на здійснення дій щодо реалізації її корпоративних прав, а саме - на участь у загальних зборах відповідача-1, тобто ОСОБА_4 діяв з перевищенням наданих йому повноважень.

Рішенням Господарського суду Рівненської області від 29.05.2018 у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 17.09.2018 рішення Господарського суду Рівненської області від 29.05.2018 скасовано. Прийнято нове рішення про задоволення позову.

Визнано недійсним рішення загальних зборів засновників ТОВ "Будкомфорт-Лайн", оформлене протоколом № 1 від 22.09.2017. Зобов`язано КП "Реєстраційний офіс" Бабинської сільської ради Гощанського району Рівненської області скасувати запис № 0013719 від 25.09.2017 про державну реєстрацію ТОВ "Будкомфорт-Лайн" у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Апеляційний суд дійшов висновку, що, оскільки довіреність від 18.02.2015 не містить положень щодо надання ОСОБА_4 прав на відчуження майна, прав на визначення вартості відчужуваного майна та надання повноважень діяти в інтересах довірителя з метою набуття корпоративних прав, то, відповідно, відсутнє волевиявлення довірителя на вчинення вказаних дій представником. Задовольнив як похідну вимогу про скасування реєстраційного запису № 0013719 від 25.09.2017 внесеного до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань комунальним підприємством "Реєстраційний офіс" Бабинської сільської ради Гощанського району Рівненської області щодо державної реєстрації ТОВ "Будкомфорт-Лайн".

Постановою Верховного Суду від 18.12.2018 залишено без змін постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 17.09.2018.

У липні 2020 року ОСОБА_2 звернулось з касаційною скаргою на постанову суду апеляційної інстанції до Верховного Суду, в якій просить скасувати постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 17.09.2018 та ухвалити нове рішення, яким закрити провадження у справі.

Вказує, що оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції безпосередньо стосується прав, інтересів та обов`язків ОСОБА_2 , яка не була залучена до участі у справі, у зв`язку з чим, таке рішення підлягає скасуванню. При цьому, скаржниця стверджує, що висновок Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах відсутній.

У відзиві на касаційну скаргу позивачка вважає постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 17.09.2018 законною та обґрунтованою. Стверджує, що ОСОБА_2 не є учасником правовідносин, що виникли у зв`язку з проведенням загальних зборів засновників ТОВ "Будкомфорт-Лайн" та реєстрацією товариства. Оскаржуваними рішеннями не вирішувалися питання про права, інтереси та обов`язки ОСОБА_2

21.10.2020 до Верховного Суду надійшло клопотання ОСОБА_2 про відкладення розгляду справи у зв`язку з її контактуванням з особою, що інфікована коронавірусом COVID-2019, скаржниця не може з`явитись у судове засідання 21.10.2020 через погане самопочуття та підозру у неї на наявність ознак респіраторної інфекції, спричиненої коронавірусом COVID-2019.

Також 21.10.2020 до суду касаційної інстанції було подане клопотання про відкладення розгляду справи і третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача. ОСОБА_5 зазначила, вона не може з`явитись у судове засідання 21.10.2020, тому що має бути присутня при проведенні слідчих дій у кримінальних провадженнях щодо збереження її майна, яке було незаконно захоплено ОСОБА_6 .

Представниця позивача заперечила проти задоволення вказаних клопотань.

ОСОБА_2 , яка повторно не з`явилася в судове засідання, не надала суду жодних доказів на підтвердження у неї респіраторної інфекції чи проходження тестування на виявлення коронавірусу COVID-2019, які видані в установленому порядку медичною установою, адже надані нею результати аналізу № 18285 методом ПЛР від 06.10.2020 про виявлення РНК SARS-CoV-2 у ОСОБА_7 ніяким чином не підтверджують незадовільний стан здоров`я у ОСОБА_2 , тому відсутні підстави для визнання причин її неявки в судове засідання поважними та відкладення розгляду цієї справи у зв`язку з повторною неявкою представника скаржниці.

Представниця ОСОБА_5 була присутня в судовому засіданні Верховного Суду 07.10.2020, проте у зв`язку з погіршенням стану її здоров`я колегією суддів було оголошено перерву до 21.10.2020 для надання можливості третій особі забезпечити належне представництво своїх інтересів в суді касаційної інстанції. ОСОБА_5 явку свого представника в судове засідання 21.10.2020 не забезпечила, проте подала повторне клопотання про відкладення розгляду справи.

З огляду на викладені обставини, необхідність дотримання процесуальних строків розгляду справи, підлягає відхиленню і клопотання ОСОБА_5 про відкладення розгляду справи, оскільки явка представників учасників справи була визнана Верховним Судом необов`язковою, учасники справи були своєчасно повідомлені про дату, час та місце судового засідання, наведені ОСОБА_5 у клопотанні обґрунтування не є підставами для відкладення розгляду справи, які передбачені ч. 2 ст. 202 ГПК України.

21.10.2020 ОСОБА_5 подала до Верховного Суду клопотання про передачу справи № 918/13/18 на розгляд Великої Палати Верховного Суду на підставі ч. 5 та ч. 6 ст. 302 ГПК України, оскільки спір у справі містить виключну правову проблему і учасник справи оскаржує судове рішення з підстав порушення правил предметної юрисдикції.

Відповідно до ч. 5 ст. 302 ГПК України суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії або палати, має право передати справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду, якщо дійде висновку, що справа містить виключну правову проблему і така передача необхідна для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики.

За змістом наведеної норми права, для передачі справи на розгляд до Великої Палати Верховного Суду необхідна наявність виключної правової проблеми з врахуванням кількісного та якісного показників. Тобто, правова проблема наявна не в одній конкретній справі, а у невизначеній кількості справ, які або вже існують, або можуть виникнути з врахуванням правового питання, щодо якого постає проблема невизначеності; існують обставини, з яких вбачається, що відсутня стала судова практика у відповідних питаннях, поставлені правові питання не визначені на нормативному рівні, відсутні процесуальні механізми вирішення такого питання тощо; як вирішення цієї проблеми вплине на забезпечення сталого розвитку права та формування єдиної правозастосовної практики.

З точки зору якісного критерію про виключність правової проблеми можуть свідчити такі обставини: з касаційної скарги вбачається, що судами були допущені істотні порушення норм процесуального права, які унеможливили розгляд справи з дотриманням вимог справедливого судового розгляду; судами була допущена явна й груба помилка у застосуванні норм процесуального права, в тому числі свавільне розпорядження повноваженнями, й перегляд справи Великою Палатою Верховного Суду потрібен з метою унеможливлення її повторення у подальшій судовій діяльності; норми матеріального чи процесуального права були застосовані судами першої чи апеляційної інстанцій таким чином, що постає питання щодо дотримання принципу пропорційності, тобто забезпечення належного балансу між приватними та публічними інтересами; наявні колізії в нормах матеріального права, що викликає необхідність у застосуванні аналогії закону чи права, або постає питання щодо дотримання принципу верховенства права.

При цьому справа буде мати принципове значення, якщо йдеться про правове питання, яке потребує пояснення і зустрічається у невизначеній кількості справ у разі, якщо надана на нього відповідь піддається сумніву або якщо існують різні відмінні позиції і це питання ще не вирішувалося вищою судовою інстанцією, а також необхідне тлумачення щодо застосування нових законів. Разом з тим не є виключною правовою проблемою правове питання, відповідь на яке є настільки ясною і чіткою, що вона може бути знайдена без будь-яких проблем.

Вирішуючи питання щодо наявності чи відсутності підстав для передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду, відповідно до положень частини 5 статті 302 ГПК України, суд, керуючись внутрішнім переконанням, у кожному конкретному випадку, з урахуванням порушеного питання оцінює обґрунтованість доводів заявника щодо існування проблеми у застосуванні відповідної норми права, а також оцінює, чи необхідна така передача для формування єдиної правозастосовчої практики та забезпечення розвитку права. При цьому наявність виключної правової проблеми надає касаційному суду право та, відповідно, не покладає на нього обов`язку передати справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Колегія суддів не вбачає, що правова оцінка питання чи стосується безпосередньо прав, інтересів та обов`язків ОСОБА_2 оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції як особи, яка не була залучена до участі у справі, вплине на формування єдиної правозастосовчої практики, правові питання, що виникли при вирішенні спору у справі будуть мати принципове значення у забезпеченні сталого розвитку права. Доводи, наведені ОСОБА_2 у згаданому клопотанні, не містять належного обґрунтування існування правової проблеми у цій справі саме у правозастосуванні відповідних норм права, не обґрунтована наявність виключної правової проблеми з врахуванням кількісного та якісного показників.

Оскільки ОСОБА_2 не доведено існування виключної правової проблеми, у зв`язку з якою необхідно передати справу до Великої Палати Верховного Суду, Верховний Суд відмовляє у задоволенні цього клопотання.

Водночас Суд не вбачає підстав для передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду у зв`язку з оскарженням ОСОБА_2 судового рішення з підстав порушення правил предметної та суб`єктної юрисдикції у порядку, визначеному частиною 6 статті 302 ГПК України, оскільки, скаржниця не обґрунтовувала необхідність скасування постанови апеляційного суду порушенням правил предметної та суб`єктної юрисдикції, що вбачається з касаційної скарги ОСОБА_2 .

Під час касаційного перегляду справи позивачкою подано до Верховного Суду клопотання про закриття касаційного провадження, у якому вона зазначає, що оспорюваним у справі питання про права, інтереси та обов`язки скаржника ОСОБА_2 не вирішувалось, що є підставою для закриття касаційного провадження у справі.

Верховний Суд, розглянувши вказане клопотання про закриття провадження, обговоривши доводи касаційної скарги ОСОБА_2 та заперечення проти неї, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання та закриття касаційного провадження з огляду на таке.

За приписами частини 1 статті 287 Господарського процесуального кодексу України право на подання касаційної скарги на судове рішення мають учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки.

Тобто, вказаною процесуальною нормою визначено право особи подати касаційну скаргу на судове рішення, яким, зокрема розглянуто і вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких є скаржник, або містяться судження про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи у відповідних правовідносинах, виходячи з предмету та підстав позову.

У розумінні зазначеної правової норми судове рішення, оскаржуване особою, яка не брала участі у справі, повинно безпосередньо стосуватися прав та обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких є скаржник, або міститься судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах. Рішення є таким, що прийняте про права та обов`язки особи, яка не брала участі у справі, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права та обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов`язки такої особи. У такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що випливають з сформульованого в пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов`язків.

При цьому, на відміну від оскарження судового рішення учасником справи, не залучена до участі у справі особа повинна довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо судовим рішенням через обґрунтування наявності трьох критеріїв: вирішення судом питання про її (1) право, (2) інтерес, (3) обов`язок і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним.

Зазначене узгоджується з правовою позицією в постановах Верховного Суду від 17.05.2018 у справі № 904/5618/17, від 21.09.2018 у справі № 909/68/18, від 18.12.2018 у справі № 911/1316/17, від 27.02.2019 у справі № 903/825/18.

З матеріалів справи вбачається, що постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 17.09.2018, залишеною без змін постановою Верховного Суду від 18.12.2018, визнано недійсним рішення загальних зборів засновників ТОВ "Будкомфорт-Лайн" від 22.09.2017 про створення ТОВ "Будкомфорт-Лайн", затвердження статуту та призначення директора товариства, затвердження статутного капіталу майновими внесками засновників шляхом вкладу в статутний капітал (фонд). Зобов`язано комунальне підприємство скасувати запис про державну реєстрацію ТОВ "Будкомфорт-Лайн".

Судом встановлено відсутність повноважень у ОСОБА_4 представляти інтереси ОСОБА_1 на загальних зборах ТОВ "Будкомфорт-Лайн" 22.09.2017.

Тобто, апеляційний суд досліджував правомірність проведення загальних зборів засновників ТОВ "Будкомфорт-Лайн" та повноваження ОСОБА_4 на участь у зборах.

Верховний Суд звертає увагу, що скаржник - ОСОБА_2 не приймала участі у оспорюваних у справі загальних зборах учасників ТОВ "Будкомфорт-Лайн", не була учасником ТОВ "Будкомфорт-Лайн", а відтак не є учасником спірних корпоративних правовідносин.

Як у мотивувальній, так і у резолютивній частині оскаржуваної постанови Рівненського апеляційного господарського суду від 17.09.2018 відсутні будь-які висновки щодо прав або обов`язків ОСОБА_2 .

У зв`язку з чим, постанова Рівненського апеляційного господарського суду від 17.09.2018 жодним чином не стосується і не впливає на права та обов`язки ОСОБА_2 .

Пунктом 3 частини 1 статті 296 ГПК України передбачено, що суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження, якщо після його відкриття за касаційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом першої чи апеляційної інстанції питання про її права, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

У зв`язку з тим, що оскаржуваною постановою не вирішувалися питання про інтереси ОСОБА_2 та з огляду на приписи пункту 3 частини 1 статті 296 ГПК України, касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 підлягає закриттю.

Керуючись статтями 234, 235, 287, 296 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

клопотання ОСОБА_1 про закриття касаційного провадження задовольнити.

Закрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 17.09.2018 у справі № 918/13/18.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий Л. Стратієнко

Судді Н. Губенко

О. Кролевець