РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

20.10.2020Справа № 910/10053/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Кирилюк Т.Ю. за участі

секретаря судового засідання Максимець В.О., розглянувши в порядку загального

позовного провадження матеріали господарської справи

за позовом Корпорації «Тревор Бізнес С.А.» (Trevor Business S.A.)

до Товариства з обмеженою відповідальністю «А+С Україна»

ОСОБА_1

про визнання договору купівлі-продажу розірваним, визначення частки у статутному

капіталі

за участі представників:

позивача - Овсій Д.Ю.,

відповідача-1 - не з`явились,

відповідача-2 - не з`явились.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Корпорація «Тревор Бізнес С.А.» (Trevor Business S.A.) звернулась до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «А+С Україна» та ОСОБА_1 про:

- визнання договору купівлі-продажу частини частки у статутному капіталі від 10.12.2014 розірваним;

- визначення розміру частки учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «А+С Україна».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач-2 не виконав своїх грошових зобов`язань за договором купівлі-продажу частини частки у статутному капіталі від 10.12.2014.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.07.2020 позовну заяву залишено без руху, встановлено строк на усунення недоліків позовної заяви п`ять днів з дня вручення цієї ухвали.

До Господарського суду міста Києва позивачем було подано 30.07.2020 клопотання про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.08.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/10053/20. Вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання у справі на 08.09.2020.

Через відділ автоматизованого документообігу суду, моніторингу виконання документів (канцелярію) 10.08.2020 відповідач-2 подав відзив, у якому позовні вимоги визнані повністю.

З метою забезпечення процесуальних прав учасників справи підготовче засідання відкладено на 29.09.2020.

Представник відповідача-1 10.09.2020 подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі, яке суд задовольнив.

За результатами підготовчого засідання 29.09.2020 судом прийнято рішення про закриття підготовчого провадження та призначення розгляду справи по суті у судовому засіданні 20.10.2020.

Представник позивача у судовому засіданні 20.10.2020 підтримав вимоги, викладені у позовній заяві, та наполягав на їх задоволенні.

Відповідачі у судове засідання 20.10.2020 не з`явились, своїх уповноважених представників не направили, про місце, час та дату судового засідання повідомлялись належним чином.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Відповідачем-2 та позивачем 10.12.2014 укладено договір купівлі-продажу частки статутного капіталу відповідача-1.

Пунктом 1.4 цього договору визначено, що позивачем передається частка у розмірі 90% (у грошовому значенні - 41 400 грн.) статутного капіталу відповідача-1 у власність відповідача-2.

За визначеною пунктом 1.7 договірною умовою вартість відчуженої частки складає 41 400 грн., що відповідає номінальній вартості.

Відповідно до умов пунктів 2.3 та 2.4 відповідач-2 набув права власності на частку, що складає 90% статутного капіталу відповідача-1 з моменту підписання договору.

Додатковою угодою №1 від 20.01.2015 сторони договору купівлі-продажу від 10.12.2014 погодили відстрочення розрахунку відповідачем-2 за придбану частку статутного капіталу до 31.12.2019.

Пунктом 9.8 договору від 10.12.2014 встановлено його дію до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

За твердженнями позовної заяви, яке повністю підтримано відповідачем-2, у встановлений додатковою угодою №1 від 20.01.2015 строк грошові кошти у сумі 41 400 грн. перераховані не були, відповідно, позивачу завдано значної шкоди, позбавлено його частки і тих коштів, на які він розраховував укладаючи договір.

Позивачем при зверненні до суду з даним позовом визначено найбільш ефективним для нього способом захисту права, порушеного відповідачем-2, правовий механізм частини другої статті 695 Цивільного кодексу України.

Відповідно до частини другої статті 695 Цивільного кодексу України, якщо покупець не здійснив у встановлений договором строк чергового платежу за проданий з розстроченням платежу і переданий йому товар, продавець має право відмовитися від договору і вимагати повернення проданого товару.

Частиною другою статті 651 Цивільного кодексу України встановлено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Суд погоджується з доводами позовної заяви, що відмова в оплаті отриманого товару незалежно від розміру цієї оплати є істотним порушенням умов укладеного договору.

Відповідно, позивачем доведено наявність фактичних та правових підстав для задоволення вимоги про розірвання укладеного ним з відповідачем-2 договору купівлі-продажу частки статутного капіталу відповідача-1.

Крім того, суд враховує і заяву відповідача-2, наведену ним у відзиві, про повне визнання ним позову.

Враховуючи наведене, суд задовольняє позовну вимогу про розірвання договору купівлі-продажу частки статутного капіталу відповідача-1 від 10.12.2014, укладеного позивачем та відповідачем-2.

Відповідно до частини третьої статті 653 Цивільного кодексу України договір є розірваним з моменту набуття цим судовим рішенням законної сили.

Частиною першою статті 12 Цивільного кодексу України визначено право учасника відповідних правовідносин здійснювати свої цивільні права вільно, на власний розсуд.

Позивач у даному випадку має право вимагати сплати грошових коштів та нарахувань за час прострочення оплати або вимагати повернення проданого товару відповідно до частини другої статті 695 Цивільного кодексу України.

Право вибору способу захисту знаходиться у виключній компетенції позивача, з урахуванням обмежень, які встановлені статтею 13 Цивільного кодексу України, зокрема, при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб.

Позивачем заявлено окрему вимогу про визначення часток учасників відповідача-1 у співвідношенні: позивач - 90% статутного капіталу, громадянин Німеччини ОСОБА_2 - 10%.

Відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань на час звернення до суду з даними позовом та винесення рішення у справі статутний капітал відповідача-1 загальним розміром 46 000 грн. розподілено між двома учасниками: відповідачем-2 та ОСОБА_2 у рівних долях - 50%, що складає 23 000 грн. у грошовому значенні для кожного з двох учасників.

Частиною першою статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» встановлено, що внесені до Єдиного державного реєстру документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Громадянин Німеччини ОСОБА_2 не залучено відповідачем до участі у розгляді даної справи.

Пояснення представника позивача про намір вирішення питання обсягу прав цієї особи в окремому судовому провадженні у майбутньому судом відхилено, оскільки позбавлення особи права власності без надання цій особі процесуальних можливостей захисту цього права призведе до прямого порушення гарантованого статтею 6 § 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод права на справедливий суд.

Відповідно, суд не може у даному провадженні задовольнити вимогу про визнання за позивачем частки у 90% статутного капіталу відповідача-1.

Суд може визнати у даному провадженні подальшу долю лише частки у 50%, що належить відповідачу-2 відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Питання подальшої долі різниці між заявленою та задоволеною судом вимогою у 40%, що наразі належить особі, яка не є учасником даного судового дослідження, позивач має вирішити в окремому судовому провадженні з урахуванням правових висновків наведеної у позовній заяві Постанови Верховного суду у справі №906/655/18, зокрема, в частині правового застосування позитивних приписів статті 388 Цивільного кодексу України.

Враховуючи наведене, суд задовольняє позовну вимогу про визначення розміру часток у статутному капіталі відповідача-1 частково зі збереженням існуючої на даний час пропорції 50% на 50%.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача-2 повністю.

На підставі викладеного та керуючись статтями 129, 238, 241-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов Корпорації «Тревор Бізнес С.А.» до ОСОБА_1 та Товариства з обмеженою відповідальністю «А+С Україна» задовольнити частково.

2. Розірвати договір купівлі- продажу частки 90% статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «А+С Україна», укладений 10.12.2014 Корпорацією «Тревор Бізнес С.А.» (Trevor Business S.A.) (вулиця « 50», Глобал Плаза Тауер, поверх 19, офіс Н, місто Панама, Республіка Панама) та фізичною особою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ).

3. Визначити розмір часток учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «А+С Україна» наступним чином: Корпорації «Тревор Бізнес С.А.» належить частка статутного капіталу у розмірі 23 000 грн. (50% статутного капіталу) та громадянину Німеччини ОСОБА_2 належить частка статутного капіталу у розмірі 23 000 грн. (50% статутного капіталу).

4. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь Корпорації «Тревор Бізнес С.А.» (Trevor Business S.A.) (вулиця « 50», Глобал Плаза Тауер, поверх 19, офіс Н, місто Панама, Республіка Панама) 3 269 (три тисячі двісті шістдесят дев`ять) грн. 87 коп. - судового збору.

5. В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено: 21.10.2020.

Суддя Т.Ю.Кирилюк