ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2020 року м. Харків Справа № 913/495/20
Провадження № 3/913/495/20
Господарський суд Луганської області у складі судді Секірського А.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи за позовом
Державного підприємства "Сєвєродонецька теплоелектроцентраль", м. Сєвєродонецьк Луганської області
до Відділу освіти Військово-цивільної адміністрації міста Сєвєродонецьк Луганської області, м. Сєвєродонецьк Луганської області
про стягнення 111 379 грн 63 коп.
без повідомлення (виклику) сторін
Державне підприємство "Сєвєродонецька теплоелектроцентраль" 25.08.2020 звернулось до Господарського суду Луганської області з позовною заявою до відділу освіти Сєвєродонецької міської ради про стягнення боргу з оплати послуг з централізованого опалення в сумі 111 379 грн 63 коп.
На обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що за період з жовтня 2017 року по березень 2018 року ним як виконавцем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води в умовах відсутності укладеного письмового договору про надання комунальних послуг надано відповідачеві послуги з централізованого опалення приміщення, що розташоване за адресою: м. Сєвєродонецьк, вул. Федоренка, будинок 41, на загальну суму 111 379 грн 63 коп., за які відповідач не розрахувався, що стало підставою для звернення з відповідним позовом до суду.
Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.08.2020 позовну заяву передано на розгляд судді Секірському А.В.
Ухвалою Господарського суду Луганської області від 27.08.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 913/495/20, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами та встановлено сторонам строк для подання заяв по суті справи.
16.09.2020 від відповідача у справі надійшов відзив від 14.09.2020 № б/н, в якому останній проти заявлених вимог заперечує та зазначає, що відділ освіти Сєвєродонецької міської ради з 1997 року по 05.06.2018 був балансоутримувачем лише частини нежитлового приміщення площею 129 кв.м., розташованого за адресою: м. Сєвєродонецьк, вул. Федоренка, будинок 41, що було встановлено під час розгляду справи № 913/746/17, тому з урахуванням приписів ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням Господарського суду Луганської області у справі № 913/746/17 не повинні повторно доказуватись при розгляді справи № 913/495/20. Обґрунтування позовних вимог тим, що на балансі відділу освіти Сєвєродонецької міської ради у спірний період обліковувалось нежитлове приміщення загальною площею 423,0 кв.м. (803,0 кв.м. 380,0 кв.м.) у період фактичного надання послуг з централізованого опалення у опалюваному сезоні 2017-2018 років (з 25.10.2017 по 31.03.2018) на загальну суму 111 379 грн 63 коп. є недоведеним та безпідставним.
Крім того, відповідач зазначає, що послугу з централізованого опалення та постачання гарячої води протягом 2017-2018 років для нежитлового приміщення за адресою: м. Сєвєродонецьк, вул. Федоренка, будинок 41, не замовляв і тендерні закупівлі на постачання пари та гарячої води (постачання теплової енергії) на такий об`єкт ніколи не здійснював.
Що стосується доводів позивача про обладнання з 06.11.2015 нежитлового приміщення приладом обліку теплової енергії, то відповідач зазначає, що відділ освіти не мав і не має приладів комерційного обліку за адресою: м. Сєвєродонецьк, вул. Федоренка, будинок 41. Вказаний у позові та проекті договору від 15.12.2015 № 1044 тепловий лічильник (заводський № 68449613) не належить відділу освіти. Тепловий лічильник повинен проходити відповідну повірку з 2015 року. Тому всі розрахунки, наведені в позовній заяві згідно вказаного лічильника, є безпідставними.
З огляду на приписи п. 4 Правил користування тепловою енергію, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 № 1198, користування тепловою енергією допускається лише на підставі договору купівлі-продажу теплової енергії між споживачем і теплопостачальною організацією. У разі несплати за спожиту теплову енергію теплопостачальна організація має право обмежити, повністю або частково припинити постачання теплової енергії, що врегульовано в пунктах 28, 30 вказаних Правил. Отже, бездоговірне постачання теплової енергії непередбачено законодавством і вразі укладення договору між сторонами, а тим більше несплати за надану послугу з 2015 року позивач мав право обмежити або припинити постачання теплової енергії споживачеві.
Також відповідач у відзиві звернув увагу суду на те, що враховуючи відсутність Технічного паспорту на приміщення за адресою: м. Сєвєродонецьк, вул. Федоренка, будинок 41, які знаходять на його балансі, позивач безпідставно здійснює розрахунок вартості послуги з опалення на всю загальну площу будівлі, в якій знаходяться неопалювальні приміщення (комори, площа сходин, горищні приміщення, підвали тощо).
Від позивача у справі 24.09.2020 судом одержана відповідь на відзив від 21.09.2020 № 06-05/1-44, в якій останній пояснив, що рахунки відділу освіти виставлялись саме на опалювальну площу 423,0 кв.м. Відсутність письмового договору про надання послуг з централізованого опалення не є підставою для звільнення особи від оплати заборгованості за такі послуги у разі їх споживання, оскільки цивільні права та обов`язки виникають не тільки з договору, а також з дій осіб, які породжують ці права та обов`язки, зокрема, це дії з фактичного надання послуг з централізованого опалення.
Що стосується площі нежитлового приміщення позивач зазначає, що, існують три рішення виконавчого комітету Сєвєродонецької міської ради від 01.04.1997 № 485, від 06.03.2001 № 495 та від 05.06.2018 № 369 щодо передання на баланс нежитлового приміщення за адресою: м. Сєвєродонецьк, вул. Федоренка, будинок 41, згідно яким спочатку цілий об`єкт переданий на баланс відділу освіти, потім його частка у розмірі 380 кв.м. передана іншій організації, а потім ця частка 380,0 кв.м. повернута відділу освіти, а потім встановлено, що загальна площа нежитлового приміщення складає 803,0 кв.м. Будь-яких доказів, що у період з 1997 року по 2018 рік відділу освіти додатково передавали якісь ще площі у нежитловому приміщенні за адресою: м. Сєвєродонецьк, вул. Федоренка, будинок 41, з боку відповідача ні нам, ні суду не надано. Тому саме 423,0 кв.м. у спірний період були на балансі відповідача. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 03.08.2017 № 93553480 загальна площа нежитлової будівлі за адресою вул. Федоренка, будинок 41 складає 803,0 кв.м.
Щодо доводів відповідача про неналежність теплового лічильнику відділу освіти позивач вказує, що тепловий лічильник з заводським номером 68449613 був встановлений в нежитловому приміщенні за адресою: м. Сєвєродонецьк, вул. Федоренка, будинок 41 у листопаді 2015 року. З 06.11.2015 система теплопостачання з прибором обліку була введена в експлуатацію, що підтверджується Актом про прийняття вузла обліку теплової енергії в експлуатацію від 06.11.2015, тому тепловий лічильник є невід`ємною частиною системи теплопостачання нежитлового приміщення за адресою: м. Сєвєродонецьк, вул. Федоренка, будинок 41. Саме тому належить балансоутримувачу даного нежитлового приміщення, а саме відділу освіти Сєвєродонецької міської ради.
Відповідач у запереченнях на відповідь на відзив позивача від 25.09.2020 № б/н, які надійшли до суду 01.10.2020, зазначає, що відповідь на відзив від 21.09.2020 № 06-05/1-44 підписана працівником позивача юрисконсультом юридичного відділу Степанчук О.А., повноваження якого підтверджуються довіреністю від 09.01.2020 № 06-06-04. Проте, вказана довіреність не встановлює (не надає) повноваження вказаній особі підписувати процесуальні документи (у тому разі відповіді на відзив та пояснення) та завіряти копії документів власним підписом і штампом. Крім того, повноваження директора Державного підприємства "Сєвєродонецька теплоелектроцентраль" Гудим О.П. також не можливо встановити з причин відсутності таких відповідних документів. У зв`язку з чим відповідач вважає, що відповідь позивача на відзив, яка підписана неуповноваженою особою є недопустими доказами у справі. Також, відповідач ще раз наголосив, що обставини, встановлені рішенням Господарського суду Луганської області від 30.01.2018 у справі № 913/746/17, не повинні повторно доказуватися при розгляді іншої справи.
Відносно доводів відповідача щодо повноважень представника позивача юрисконсульта Степанчук О.А. суд зазначає наступне.
Відповідно до частин 1 та 3 ст. 56 ГПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Юридична особі незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництва юридичної особи), або через представника.
Частиною 1 ст. 58 ГПК України передбачено, що представником у суді може бути адвокат або законний представник.
Частиною 2 цієї ж статті встановлено, що при розгляді справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених статтею 59 цього Кодексу.
Суд відзначає, що дана справа є малозначною і її розгляд відбувається за правилами спрощеного позовного провадження.
Повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені такими документами, зокрема, довіреністю фізичної або юридичної особи (ч. 1 ст. 60 ГПК України).
Довіреність від імені юридичної особи видається її органом або іншою особою, уповноваженою на це її установчими документами (ст. 246 ЦК України).
За приписами ч. 3 ст. 60 ГПК України довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (електронним цифровим підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами.
Згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань керівником позивача є Гудим Олександр Петрович.
Довіреність від 09.01.2020 № 06-06-04, яка додана до відповіді на відзив позивача на підтвердження наявності у Степанчук Ольги Анатоліївни повноважень представляти інтереси Державного підприємства "Сєвєродонецька теплоелектроцентраль", зокрема, у господарському суді, видана за підписом директора Гудим О.П., тобто уповноваженою особою.
Оскільки представник позивача Степанчук О.А. веде справу від імені Державного підприємства "Сєвєродонецька теплоелектроцентраль", тому він має право посвідчувати копії документів у справі. Іншого обов`язкового способу посвідчення копій документів нотаріусом або ж безпосередньо керівником юридичної особи законодавством України не передбачено.
Крім того, реалізація права на звернення до суду є процесуальною дією в суді, яка має здійснюватися або самою особою у порядку самопредставництва, або її процесуальним представником. При цьому підписання та/або подання відповіді на відзив є процесуальними формами реалізації повноважень з представництва.
Враховуючи викладене, вищевикладені доводи відповідача є необґрунтованими.
Згідно ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Відповідно до ч. 5 ст. 252 ГПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.
Частиною 8 ст. 252 ГПК України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.
Враховуючи приписи ч. 4 ст. 240 ГПК України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення.
Оцінивши надані докази, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявлених вимог з огляду на наступне.
Указом Президента України від 28.07.2020 № 297/2020 утворено військово-цивільну адміністрацію міста Сєвєродонецьк Луганської області.
Статтею 1 Закону України від 03.02.2015 № 141-VIII "Про військово-цивільні адміністрації" (далі за текстом Закон № 141) встановлено, що для виконання повноважень місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування у випадках, встановлених Законом, у районі проведення антитерористичної операції можуть утворюватися військово-цивільні адміністрації. Військово-цивільні адміністрації населених пунктів це тимчасові державні органи, що здійснюють на відповідній території повноваження міських рад та інші повноваження, визначені цим Законом.
Нормами ч. 2 ст. 1 Закону № 141 передбачено, що військово-цивільні адміністрації є юридичними особами публічного права і наділяються цим та іншими законами повноваженнями, у межах яких діють самостійно і несуть відповідальність за свою діяльність відповідно до закону. Військово-цивільні адміністрації населених пунктів набувають прав та обов`язків з дня внесення запису про їх державну реєстрацію як юридичних осіб до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
Згідно ст. 3 Закону № 141 у день набрання чинності актом Президента України про утворення військово-цивільної адміністрації міста припиняються згідно із цим Законом повноваження міської ради, її виконавчого апарату, посадових та службових осіб місцевого самоврядування, які працюють у цих органах.
Повноваження військово-цивільних адміністрацій міста починаються у день набрання чинності актом Президента України про їх утворення і припиняються у день відкриття першої сесії новообраної відповідної ради.
Повноваження військово-цивільних адміністрацій здійснюються ними в порядку, визначеному законами України для здійснення повноважень відповідних органів місцевого самоврядування, з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом.
Відповідно до п. 15 ч. 1 ст. 4 Закону № 141 до повноважень військово-цивільних адміністрацій віднесено управління закладами освіти, які належать територіальним громадам.
Розпорядженням керівника Військово-цивільної адміністрації міста Сєвєродонецьк Луганської області від 18.08.2020 № 18 перейменовано відділ освіти Сєвєродонецької міської ради у відділ освіти Військово-цивільної адміністрації міста Сєвєродонецьк Луганської області та затверджено Положення про відділ освіти Військово-цивільної адміністрації міста Сєвєродонецьк Луганської області.
Крім того, відповідно до п. 1.1 Положення про відділ освіти Військово-цивільної адміністрації міста Сєвєродонецьк Луганської області на період здійснення повноважень Військово-цивільної адміністрації міста Сєвєродонецьк Луганської області відділ освіти здійснює функції управління закладами освіти всіх типів і форм власності, розташованими на території міста, які визначені чинним законодавством.
З огляду на викладене, належним найменуванням відповідача у справі є відділ освіти Військово-цивільної адміністрації міста Сєвєродонецьк Луганської області.
Судом встановлено, що Державне підприємство "Сєвєродонецька теплоелектроцентраль" позивач у справі, зареєстровано в якості юридичної особи 24.06.1998 і має ліцензії на виробництво теплової енергії на теплоцентралях та установках з використанням нетрадиційних або поновлюваних джерел енергії, на постачання теплової енергії, транспортування теплової енергії магістральними та місцевими (розподільчими) тепловими мережами та є виконавцем послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води для об`єктів усіх форм власності.
Позивачем за умови відсутності укладеного відповідного письмового договору відповідачу в опалювальні сезони 2015-2016 та 2016-2017 років для опалення нежитлового приміщення, розташованого за адресою: м. Сєвєродонецьк, вул. Федоренка, будинок 41, надавались послуги з централізованого опалення.
У зв`язку з простроченням відповідачем внесення платежів по оплаті наданих послуг позивач у 2017 році звернувся до Господарського суду Луганської області з позовною заявою про стягнення з відділу освіти Сєвєродонецької міської ради боргу, який утворився при розрахунках за комунальні платежі з централізованого опалення за опалювальні періоди 2015-2016 та 2016-2017 років, в сумі 252 925 грн 16 коп., пені в сумі 121 582 грн 90 коп., 3% річних в сумі 7 364 грн 27 коп., інфляційних втрат в сумі 32 189 грн 02 коп.
Рішенням Господарського суду Луганської області від 30.01.2018 у справі № 913/746/17 у задоволенні позовних вимог відмовлено, оскільки позивачем не доведено, що відповідач є балансоутримувачем нежитлового приміщення, розташованого за адресою: м. Сєвєродонецьк, вул. Федоренка, будинок 41 (аркуші справи 81-85).

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 27.04.2018 рішення Господарського суду Луганської області від 30.01.2018 у справі № 913/746/17 залишено без змін (аркуші справи 86-90).

Відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Судове рішення від 30.01.2018 у справі № 913/746/17 набрало законної сили 27.04.2018, а відтак, встановлені ним обставини мають преюдиційне значення та не підлягають повторному доведенню.

Предметом спору у даній справі є стягнення боргу з оплати послуг з централізованого опалення у опалювальному сезоні 2017-2018 років за період з 25.10.2017 по 31.03.2018 в сумі 111 379 грн 63 коп.

Обґрунтовуючи підстави звернення з відповідним позовом позивач посилається на те, що балансоутримувачами нежитлового приміщення загальною площею 803,0 кв.м., розташованого за адресою: м. Сєвєродонецьк, вул. Федоренка, будинок 41, є відділ освіти Сєвєродонецької міської ради (423,0 кв.м.) та Центр соціальних служб для молоді (380,0 кв.м.), що підтверджується рішенням виконавчого комітету Сєвєродонецької міської ради від 06.03.2001 № 495, листом Сєвєродонецької міської ради від 29.08.2018 № 4636, рішенням виконавчого комітету Сєвєродонецької міської ради від 05.06.2018 2018 № 369 та інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 03.08.2017 № 93553480.

Таким чином, за доводами позивача на балансі відділу освіти Сєвєродонецької міської ради у спірний період обліковувалось нежитлове приміщення загальною площею 423,0 кв.м. (803,0 кв.м. 380,0 кв.м.).

А отже відповідачу для оплати послуг з централізованого опалення за період з 25.10.2017 по 31.03.2018 виставлялись рахунки саме на опалювальну площу 423 кв.м.

Правовідносини сторін регулюються нормами ст. 327 ЦК України, Закону України "Про житлово-комунальні послуги", Закону України "Про теплопостачання".

Встановлено, що учасники справи не знаходяться у договірних правовідносинах з постачання теплової енергії.

Відповідно до ч. 2 ст. 327 ЦК України управління майном, що є у комунальній власності, здійснюють безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування.

Таким чином, визначальним для вирішення даного спору є встановлення обставин, за яких на відповідача може бути покладено відповідальність за несплату боргу за теплову енергію, поставлену для опалення спірного нежитлового приміщення, а саме факт споживання теплової енергії відповідачем та (або) правові підстави володіння (управління) цим комунальним майном, оскільки відповідач є бюджетною неприбутковою установою комунальної форми власності. При цьому, у відповідності до ст. 74 ГПК України обов`язок довести такі обставини покладається на позивача.

Згідно положень ст. 1 Закону України від 02.06.2005 № 2633-IV "Про теплопостачання" балансоутримувачем (будинку, групи будинків, житлового комплексу) є власник відповідного майна або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно і уклала договір купівлі-продажу теплової енергії з теплогенеруючою або теплопостачальною організацією, а також договори на надання житлово-комунальних послуг з кінцевими споживачами.

Відповідно до вимог ст. 1 Закону України від 24.06.2004 № 1875- IV "Про житлово-комунальні послуги" балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом.

Як встановлено судом першої інстанції під час розгляду справи № 913/746/17 та судом апеляційної інстанції під час апеляційного перегляду рішення суду від 30.01.2018 у вказаній справі, 01.04.1997 виконавчим комітетом Сєвєродонецької міської ради було прийняте рішення № 485, яким приміщення за адресою: вул. Паризької Комуни, будинок 41 (вул. Федоренка, будинок 41 на цей час) прийняте в комунальну власність та передбачено, зокрема, відповідачу після підписання Акту прийому-передачі спірного приміщення в комунальну власність міста прийняти на свій баланс споруду колишнього ДВЗ № 9 для подальшої експлуатації та передати його в оренду міському товариству сліпих без стягнення орендної плати.

На вимогу суду першої інстанції Фонд комунального майна Сєвєродонецької міської ради листом від 01.12.2017 № 05-09/769 надав витребуваний акт передачі спірного приміщення колишнього ДВЗ № 9 в комунальну власність. Однак, з нього не вбачається за можливе встановити загальну площу спірного приміщення.

Згідно листа Фонду комунального майна Сєвєродонецької міської ради від 26.12.2017 № 05-09/825 інших документів щодо передачі спірного приміщення не існує, зокрема, акту передачі приміщення на баланс відповідача.

Рішенням виконавчого комітету Сєвєродонецької міської ради від 06.03.2001 № 495 було вирішено відповідачу передати безкоштовно зі свого балансу на баланс комунальної державної організації Центр соціальних служб для молоді частину нежитлового приміщення площею 380 кв.м. по вул. Паризької комуни, 41 для здійснення соціальної роботи з дітьми, молоддю та іншими категоріями населення.

Згідно Журналу внутрішніх обмірів та розрахункових площ приміщень громадського чи виробничого будинку № 41 по вулиці Федоренка у м. Сєвєродонецьку, на який також посилався позивач, загальна площа приміщень спірного будинку становить 803,0 кв.м. Таким чином, на думку позивача, оскільки загальна площа спірного будинку складає 803,0 кв.м., а рішенням виконавчого комітету Сєвєродонецької міської ради від 06.03.2001 № 495 відділ освіти зобов`язано передати вказаному Центру соціальних служб частину цього приміщення площею 380 кв.м., то площа, яка залишається на балансі відповідача складає 423 кв.м. (803,0 кв.м. 380 кв.м.).

Відповідач, в свою чергу, посилався, зокрема, на інвентарні картки обліку основних засобів в бюджетних установах № 1 форми ОС-7 та інвентарну картку обліку об`єктів основних засобів № 1, за якими площа спірного приміщення складає 509 кв.м.

Крім цього, відповідач посилався на договори оренди з Сєвєродонецьким міським товариством сліпих щодо приміщення площею 129 кв.м., а також рішення Сєвєродонецької міської ради від 27.08.2015 № 4712 про передачу вказаному товариству в безоплатне користування приміщення за адресою: вул. Федоренка, будинок 41.

Згідно довідки від 06.10.2017 № 1453 за підписом начальника відділу освіти, на балансі відповідача утримується частина спірного нежитлового приміщення площею 129 кв.м.

Посилання позивача на інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 03.08.2017 № 93553480 не прийняті до уваги, оскільки навіть якщо загальна площа об`єкту нерухомого майна за адресою: м. Сєвєродонецьк, вул. Федоренка, будинок 41 становить 803,0 кв.м., доказів передання відповідачу на баланс від самого початку нерухомого майна саме такою площею матеріали справи не містять, а з акту передачі спірного приміщення колишнього ДВЗ № 9 в комунальну власність не вбачається за можливе встановити загальну площу спірного приміщення.

За тих же підстав не прийняті до уваги посилання позивача на дані Журналу внутрішніх обмірів та розрахункових площ приміщень громадського чи виробничого будинку № 41 по вулиці Федоренка у м. Сєвєродонецьку.

Будь-яких належних доказів на підтвердження факту обліку на балансі відповідача від самого початку об`єкту нерухомого майна саме площею 803,0 кв.м. як і доказів перебування на час вирішення спору на балансі відповідача нерухомого майна площею 423 кв.м. матеріали справи не містять, позивачем таких доказів в розумінні ст. 76 ГПК України не надано.

Оскільки в матеріалах справи № 913/746/17 взагалі відсутні будь-які документальні докази на підтвердження передання спірного приміщення для користування самому відповідачу, акт передачі приміщення від Фонду комунального майна Сєвєродонецької міської ради на баланс відділу освіти Сєвєродонецької міської ради також відсутній, тому позивачем не доведено того факту, що відповідач є балансоутримувачем нежитлового приміщення, розташованого за адресою: м. Сєвєродонецьк, вул. Федоренка, будинок 41.

Під час розгляду справи № 913/495/20 встановлено, що виконавчим комітетом Сєвєродонецької міської ради 05.06.2018 прийнято рішення № 369, яким вирішено, зокрема, передати безоплатно з балансу Сєвєродонецького міського Центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді на баланс відділу освіти Сєвєродонецької міської ради частину нежилого приміщення площею 380,0 кв.м. за адресою: м. Сєвєродонецьк, вул. Федоренка, будинок 41; відділу освіти Сєвєродонецької міської ради прийняти на свій баланс майно відповідно до чинного законодавства; відділу освіти Сєвєродонецької міської ради, Центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді здійснити передачу майна відповідно до чинного законодавства України; відділу освіти Сєвєродонецької міської ради визначити загальну площу будівлі зі спорудами за адресою: м. Сєвєродонецьк, вул. Федоренка, будинок 41, яка складає 803,0 кв.м. відповідно до технічної документації та відобразити відповідні дані у бухгалтерському обліку (аркуш справи 13).

Отже, відділ освіти Сєвєродонецької міської ради лише після прийняття вказаного рішення є балансоутримувачем нежитлового приміщення загальною площею 803,0 кв.м., розташованого за адресою: м. Сєвєродонецьк, вул. Федоренка, будинок 41. Проте, позивачем заявлена вимога про стягнення боргу, який утворився за період з 25.10.2017 по 31.03.2018, тобто до прийняття 05.06.2018 виконавчим комітетом Сєвєродонецької міської ради рішення № 369.

Будь-яких розпоряджень до 05.06.2018 від власника приміщення Сєвєродонецької міської ради щодо зміни балансової загальної площі спірної будівлі до відділу освіти не надходило.

Крім того, Сєвєродонецька міська рада листом від 29.08.2018 № 4636 повідомила Державне підприємство "Сєвєродонецька теплоелектроцентраль", що за період з 01.08.2010 по 01.08.2018 балансоутримувачами приміщення за адресою: м. Сєвєродонецьк, вул. Федоренка, будинок 41 виступали відділ освіти та Центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Сєвєродонецької міської ради (аркуш справи 14). Але вказаний лист не містить розміру площі нежитлового приміщення, балансоутримувачами якого були вказані суб`єкти, тому цей лист судом до уваги не приймається.

Враховуючи викладене, позивачем не доведено, що відповідач у опалюваному сезоні 2017-2018 років у період з 25.10.2017 по 31.03.2018 був балансоутримувачем нежитлового приміщення, розташованого за адресою: м. Сєвєродонецьк, вул. Федоренка, будинок 41, площею 423 кв.м. і не надано доказів перебування у заявлений період на балансі відповідача вказаного нерухомого майна, оскільки взагалі відсутні будь-які документальні докази на підтвердження факту обліку на балансі відповідача від самого початку об`єкту нерухомого майна саме площею 803,0 кв.м. як і доказів перебування на час вирішення спору на балансі відповідача нерухомого майна площею 423 кв.м.,а також передання спірного приміщення для користування самому відділу освіти Сєвєродонецької міської ради матеріали справи не містять.

За таких обставин, у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір за подання позову покладається на позивача.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 129, 233, 237, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

1.У задоволенні позовних вимог Державного підприємства "Сєвєродонецька теплоелектроцентраль" до Відділу освіти Військово-цивільної адміністрації міста Сєвєродонецьк Луганської області про стягнення 111 379 грн 63 коп. відмовити.

2.Судові витрати покласти на позивача.

3.Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Східного апеляційного господарського суду у строки, передбачені ст. 256 ГПК України, та порядку, визначеному п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

4.Повне рішення складено 26.10.2020.

Суддя А.В. Секірський