Господарський суд
Житомирської області
_______________________________________
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" жовтня 2020 р. Справа № 906/882/20

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Тимошенка О.М.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Укртелеком"

до ОСОБА_1

про стягнення 18562,20 грн.

Позивачем пред`явлено позов про стягнення на його користь з Фізичної особи-підприємця Мамрай Д.В. 18562,20грн., з яких: 14 470, 11 грн. боргу за оренду приміщення по договору №27/178/18 від 28.02.18; 1422,05грн. пені; 1470,41грн. інфляційних; 965,63 грн. 3% річних.

Ухвалою від 01.09.20 суд відкрив провадження у справі №906/882/20 за вказаною позовною заявою та вирішив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи.

Клопотань про інше від сторін до суду не надходило.

За даними, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, 26.09.19 зареєстровано припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця Мамрая Дмитра Володимировича.

Оскільки вимоги позивача грунтуються на правовідносинах, які виникли в зв`язку з підприємницькою діяльністю відповідача в період, коли він мав статус фізичної особи-підприємця, спір підлягає вирішенню за правилами господарського судочинства.

В порядку статті ст.176 ч. 6,7 ГПК України судом встановлено місце реєстрації відповідача, яким є Житомирська область, Черняхівський район, с.Троковичі, вул.Івана Франка,8.

Ухвала, яка направлялась відповідачу на вказану адресу повернулась до суду з відміткою поштового відділення: "адресат відсутній за вказаною адресою".

Відповідно до ст.242 ГПК України, днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Враховуючи викладене суд вважає, що вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача своєчасно та належним чином про розгляд даної справи, однак відповідач не скористався своїм правом наданим йому ст.46 ГПК України, надати свої заперечення по суті позову.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

28 лютого 2018 року року між ПАТ "Укртелеком" в особі Житомирської філії (орендодавець/позивач) та Фізичною особою-підприємцем Мамраєм Дмитром Володимировичем (орендар/відповідач) укладено Договір №27/178/18 комерційної нерухомості у відповідності до якого Орендодавець передав, а Орендар прийняв у строкове платне користування комерційну нерухомість, а саме частину нежитлового приміщення, яке розташоване в м. Житомирі по вул. Вільський шлях, 24а, на першому поверсі загальною площею 62,8 м.2 для розміщення офісу.

У відповідності до розділу 3 Договору, додатку №2 до Договору, орендна плата за місяць складається :

- на період з 01.03.2018 року по 28.02.2019 року 25,0 грн за 1 м.2 орендованої площі без ПДВ, що становить 1570,00 грн. за 62,8 м2 за місяць;

- плати за послуги з утримання комерційної нерухомості (експлуатаційні витрати та комунальні платежі) - 545, 73 грн без ПДВ за місяць;

- починаючи з 2019 року, кожного 01 березня кожного року оренди, ставки орендної плати автоматично збільшуються на 10% від ставок орендної плати за попередій рік;

- орендна плата сплачується Орендарем шляхом перерахування у безготівковому порядку на поточний банківський рахунок Орендодавця до 20 числа розрахункового місяця. Відсутність рахунку Орендодавця не звільняє Орендаря від сплати Орендної плати за Договором.

Оподаткування ПДВ здійснюється за ставкою, що діє на дату виникнення податкового зобов`язання.

Відповідно до п.3.4 договору, послуги з утримання комерційної нерухомості складаються з комунальних витрат, витрат на опалення, охорону, вивіз сміття, витрат на забезпечення обладнання орендаря електроживленням через електромережі ПАТ "Укртелеком", витрат на забезпечення приміщень додатковими зручностями.

У відповідності до п.п. 6.1.3 Договору, орендар зобов`язаний своєчасно і в повному обсязі вносити орендну плату та інші платежі, передбачені цим Договором.

Згідно п.3.1.2 орендна плата за перший та останній місяць розраховується Орендодавцем з урахуванням фактичного періоду використання, визначеного відповідно до Акту приймання-передачі орендованого майна.

01.03.18 сторони підписали Акт приймання-передачі орендованого майна (а.с.16).

Згідно розрахунку позивача, за період з березня 2018 року по жовтень 2018 року орендну плату нараховано в загальному розмірі 19 896, 92 гривень, у квітні та червні 2018 року відповідач сплатив орендну плату та витрати на утримання зазначеного в Договорі приміщення за березень та квітень 2018 оренди майна в сумі 5 192, 81 гривень (а.с.24).

Таким чином, за період з травня по жовтень 2018 року у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість за оренду майна в розмірі 14704,11грн., що стало підставою для звернення з даним позовом до суду.

Згідно ч.1 та ч.2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

У відповідності до ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Згідно ч.1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ч.1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідач контррозрахунку суми боргу не надав.

Таким чином, суд вважає позовні вимоги позивача в частині стягнення основного боргу в сумі 14704,11грн. обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

За несвоєчасне виконання грошових зобов`язань, позивач на підставі п.8.2 договору просить стягнути з відповідача пеню, що згідно розрахунку позивача становить 1422,05 грн.(а.с.4).

За нормами статті 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно п.8.2 договору, у разі порушення строків виконання грошових зобов`язань за цим Договором, Орендар на вимогу Орендодавця сплачує пеню від суми простроченого зобов`язання в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за весь час прострочення.

Згідно розрахунку позивача розмір пені обрахований за період з 01.01.20 по 01.07.20 на загальну суму боргу - 14704,11грн.

Відповідно до ст.232 п.6 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Згідно п.2.5. Постанови пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.13 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань", щодо пені за порушення грошових зобов`язань застосовується припис частини шостої статті 232 ГК України. Даним приписом передбачено не позовну давність, а період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконане; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов`язання мало бути виконане, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін. Необхідно також мати на увазі, що умова договору про сплату пені за кожний день прострочення виконання зобов`язання не може розцінюватися як установлення цим договором іншого, ніж передбачений частиною шостою статті 232 ГК України, строку, за який нараховуються штрафні санкції.

Таким чином, нарахування пені може проводитись за шість місяців починаючи з дня наступного коли зобов`язання мало бути виконано.

Оплата за оренду майна у травні 2018 року мала бути здійснена до 20.05.18, прострочення виконання зобов`язання розпочалося з 21.05.18, тому обрахування пені має проводитись за період з 21.05.18 по 20.11.18.

Відповідно, розрахунок пені має обраховуватись за кожен місяць окремо з дня виникнення прострочення зобов`язання, за шість місяців.

Суд має право самостійно здійснити розрахунок пені, однак не вправі встановлювати періоди нарахування та суму заборгованості, з якої здійснюється розрахунок.

Враховуючи викладене, оскільки позивач просить стягнути пеню за період, за який пеня не може бути нарахована, вимога про стягнення пені не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. ст.625 ч.2 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми, розмір яких згідно розрахунку позивача становить: 1470,41грн. інфляційних та 965,63 грн. 3% річних .

Суд, перевіривши наданий позивачем розрахунок інфляційних і 3% річних приходить до висновку, що задоволенню підлягають вимоги про стягнення 1470,41грн. інфляційних та 860,67 грн. 3% річних, оскільки розрахунок інфляційних позивачем виконаний правильно, а при розрахунку річних позивачем допущено помилки у періоді нарахування.

За ст.ст.627,629 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У відповідності до статей 525, 526 Цивільного кодексу України, 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідач відзиву на позов та докази сплати боргу не надав.

Відповідно до ст. ст. 13,73,74,77 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи викладене, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, в розмірі 17071,19грн., з яких: 14740,11грн. боргу, 1470,41 грн. інфляційних, 860,67грн. 3% річних. Вимоги про стягнення 1422,05грн. пені та 104,96 грн. 3% річних не підлягають задоволенню.

Судовий збір покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити частково.

2.Стягнути з Мамрай Дмитра Володимировича ( АДРЕСА_1 ; паспорт серії НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" (10014, м. Київ, бульвар Шевченка, 18, код 21560766) - 14740,11грн. боргу, 1470,41 грн. інфляційних, 860,67грн. 3% річних, 1933,16грн. судового збору.

3. Відмовити в задоволенні позову в частині стягнення 1422,05грн. пені та 104,96 грн. 3% річних.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 21.10.20

Суддя Тимошенко О. М.

Віддрукувати:

1- в справу

2-3- сторонам (рек. з повідом.)