ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
УХВАЛА

"19" жовтня 2020 р. Cправа № 5/360-06

Суддя Господарського суду Вінницької області Тісецький С.С., розглянувши матеріали по справі

за заявою: Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області

до: Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Топаз"

про визнання банкрутом

В С Т А Н О В И В :

В провадженні суду перебуває справа за заявою ГУ Пенсійного фонду України у Вінницькій області про банкрутство СТОВ "Топаз".

Провадження у справі перебуває на стадії ліквідаційної процедури боржника.

Ухвалою суду від 29.01.2013 року призначено ліквідатором СТОВ "Топаз" арбітражного керуючого Бобрука Т.В.

Ухвалою від 23.06.2020 року, окрім іншого, стягнуто з арбітражного керуючого (ліквідатора СТОВ "Топаз") Бобрука Т.В. в дохід Державного бюджету України 4 204,00 грн. штрафу за ухилення від вчинення дій покладених судом.

12.10.2020 року до суду від арбітражного керуючого Бобрука Т.В. надійшло клопотання № 07/10 від 12.10.2020 року про скасування ухвали про стягнення штрафу, відповідно до ч. 6 ст. 135 ГПК України.

Суд, розглянувши вказане клопотання та дослідивши наявні матеріали справи та надані докази, встановив наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ГПК України, судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно ч. 6 ст. 12 ГПК України, господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

При цьому, 21.10.2019 року введено в дію Кодекс України з процедур банкрутства.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КУ з процедур банкрутства, провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Відповідно до ч.4 ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

В силу ч. 1, ч. 2 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

За змістом ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Статтею 13 ЗУ "Про судоустрій і статус суддів" передбачено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Згідно ст. 129-1 Конституції України та ст. 326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до ч.1-5 ст. 135 ГПК України, суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках: 1) невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу; 2) зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству; 3) неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин; 4) невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів, ненадання копії відзиву на позов, апеляційну чи касаційну скаргу, відповіді на відзив, заперечення іншому учаснику справи у встановлений судом строк; 5) порушення заборон, встановлених частиною десятою статті 188 цього Кодексу.

У випадку повторного чи систематичного невиконання процесуальних обов`язків, повторного чи неодноразового зловживання процесуальними правами, повторного чи систематичного неподання витребуваних судом доказів без поважних причин або без їх повідомлення, триваючого невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів суд, з урахуванням конкретних обставин, стягує в дохід державного бюджету з відповідного учасника судового процесу або відповідної іншої особи штраф у сумі від п`яти до п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У випадку невиконання процесуальних обов`язків, зловживання процесуальними правами представником учасника справи суд, з урахуванням конкретних обставин справи може стягнути штраф як з учасника справи, так і з його представника.

Відповідно до ч.6 ст. 135 ГПК України, суд може скасувати постановлену ним ухвалу про стягнення штрафу, якщо особа, щодо якої її постановлено, виправила допущене порушення та (або) надала докази поважності причин невиконання відповідних вимог суду чи своїх процесуальних обов`язків.

Так, як зазначено раніше, ухвалою від 23.06.2020 року, окрім іншого, стягнуто з арбітражного керуючого (ліквідатора СТОВ "Топаз") Бобрука Т.В. в дохід Державного бюджету України 4 204,00 грн. штрафу за ухилення від вчинення дій покладених судом.

Вказана ухвала мотивована тим, що арбітражний керуючий Бобрук Т.В. вкотре не з`явився в судове засідання, без пояснення поважності причин неявки та ним не виконано вимоги ухвал суду в частині вжиття заходів, передбачених КУ з процедур банкрутства по завершенню ліквідаційної процедури банкрута та надання остаточного звіту та ліквідаційного балансу банкрута разом із підтверджуючими документами.

Так, арбітражний керуючий Бобрук Т.В. не з`явився в судові засідання 10.12.2019 року, 18.02.2020 року, 31.03.2020 року, 28.04.2020 року та 23.06.2020 року, доказів на підтвердження виконання вимог суду не надав, в зв`язку з чим ухвалами суду від 10.12.2019 року, 18.02.2020 року, 31.03.2020 року, 28.04.2020 року строк ліквідаційної процедури банкрута неодноразово продовжувався, розгляд справи відкладався та вказаними ухвалами було зобов`язано арбітражного керуючого вжити заходи по завершенню ліквідаційної процедури банкрута, надати суду остаточний звіт та ліквідаційний баланс разом із підтверджуючими документами.

Вказані ухвали суду отримано арбітражним керуючим Бобруком Т.В. нарочно, що підтверджується підписом останнього у журналі обліку врученої кореспонденції №02.1-48, а саме: ухвала від 10.12.2019 року отримана - 17.12.2019 року; ухвала від 18.02.2019 року отримана - 02.03.2020 року; ухвали від 31.03.2020 року та 28.04.2020 року - отримано 12.05.2020 року.

Разом з тим, ухвали суду залишились без виконання. Жодних пояснень причин невиконання вимог ухвал - арбітражним керуючим до суду не надано.

Поряд з цим, в обґрунтування клопотання про скасування ухвали суду про стягнення штрафу арбітражний керуючий посилається на те, що 10.12.2019 року арбітражний керуючий був відсутній в судовому засіданні у зв`язку з відрядженням. 10.12.2019 року на електронну адресу суду від арбітражного керуючого Бобрука Т.В. надійшло клопотання про продовження строку ліквідаційної процедури та повноважень ліквідатора банкрута на два місяці, яке мотивовано необхідністю проведення перереєстрації нежитлових будівель, які були реалізовані на аукціоні з продажу майна банкрута.

18.02.2020 року арбітражний керуючий був відсутній в судовому засіданні у зв`язку з відрядженням.

Кабінет міністрів України під час засідання 11.03.2020 року запровадив по всій Україні карантинні заходи через поширення нового коронавірусу Covid-19.

31.03.2020 року, 28.04.2020 року та 23.06.2020 року арбітражний керуючий був відсутній в судових засіданнях також у зв`язку з відрядженнями.

Натомість, арбітражний керуючий проводив роботу у ході ліквідаційної процедури, пов`язану з перереєстрацією нежитлових будівель, які були реалізовані на аукціоні з продажу майна банкрута.

Згідно з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, з Державного реєстру Іпотек та Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта за СТОВ "Топаз" відомості відсутні (витяг від 08.10.2020 року). Станом на 12.10.2020 року майно в банкрута відсутнє, грошові кошти на рахунку в установі банку відсутні.

В найближчий час арбітражним керуючим буде проведено засідання комітету кредиторів, на якому буде винесено в порядку денному такі питання, як схвалення звіту за період ліквідаційної процедури та ліквідаційного балансу по справі про банкрутство СТОВ "Топаз".

На підтвердження вказаних обставин арбітражним керуючим до клопотання додано копії посвідчень про відрядження 10.12.2019 року, 18.02.2020 року, 31.03.2020 року, 28.04.2020 року та 23.06.2020 року, терміном 1 день, з метою відряджень: виконання функції розпорядника майна та робота в ході ліквідаційної процедури; роздруківку з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 227386707.

При цьому, наведені в обґрунтування клопотання докази суд оцінює критично, оскільки надані 12.10.2020 року копії посвідчень про відрядження підтверджують лише причини систематичної неявки в судові засідання протягом півроку, тоді як доказів на підтвердження поважності причин тривалого невиконання вимог ухвал суду щодо вжиття заходів по завершенню ліквідаційної процедури банкрута, надання остаточного звіту та ліквідаційного балансу разом із підтверджуючими документами, арбітражним керуючим не надано, як і не надано докази на підтвердження вжиття заходів спрямованих на виконання вимог суду.

Поряд з цим, суд зауважує, що згадані вище відрядження арбітражного керуючого тривалістю в один день жодним чином не перешкоджали/не звільняли арбітражного керуючого від виконання повноважень ліквідатора у справі про банкрутство СТОВ "Топаз", виконання згаданих вище вимог суду та КУ з процедур банкрутства, зокрема, визначених ч. 5 ст. 61 КУ з процедур банкрутства.

Наведені обставини виключають підстави для скасування ухвали від 23.06.2020 року в частині стягнення штрафу, в зв`язку з чим клопотання арбітражного керуючого Бобрука Т.В. № 07/10 від 12.10.2020 року про скасування ухвали про стягнення штрафу задоволенню не підлягає.

Враховуючи наведене вище та керуючись 1, 2, 6, 9, 12, 58-67 КУ з процедур банкрутства, ст. ст. 2, 3, 18, 135, 234, 235 ГПК України, суд

У Х В А Л И В :

1. Відмовити в задоволенні клопотання арбітражного керуючого Бобрука Т.В. №07/10 від 12.10.2020 року про скасування ухвали про стягнення штрафу у справі №5/360-06.

2. Ухвалу надіслати на електронні адреси: арбітражному керуючому Бобруку Т.В. - @mail.gov.ua; ГУ ПФУ у Вінницькій області - ; ВАТ "Вінницький олійно-жировий комбінат - , ; Державному агентству резерву України - ; ВВД ФСС від НВ на виробництві та професійних захворювань в Могилів-Подільському районі Вінницької області - , ; Могилів-Подільський МЦЗ - ,

Згідно ч. 2 ст. 235 ГПК України, ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала підписана суддею - 19.10.2020 року.

Відповідно до ст. 9 КУ з процедур банкрутства, ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції в порядку та строки, встановлені статтями 254-256, пп. 17.5 п. 17 ч. 1 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Тісецький С.С.

віддрук. прим.:

1 - до справи