ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

01.10.2020 Справа № 920/56/20
м. Суми

Господарський суд Сумської області у складі судді Заєць С.В., при секретарі судового засідання Гордієнко Ж.М., розглянувши матеріали справи № 920/56/20

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірми "Лан-СК" (вул. Центральна, 91, с. Дернове, Сумський район, Сумська область, 42645, )

до відповідача: Головного управління Держгеокадастру у Сумській області (вул. Герасима Кондратьєва, 25, м. Суми, 40000, ),

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача 1. ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), 2. ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ), 3. ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ), 4. ОСОБА_4 ( АДРЕСА_2 ), 5. ОСОБА_5 ( АДРЕСА_3 ), 6. ОСОБА_6 ( АДРЕСА_1 ), 7. ОСОБА_7 ( АДРЕСА_1 ), 8. ОСОБА_8 ( АДРЕСА_1 ), 9. ОСОБА_9 ( АДРЕСА_1 ), 10. ОСОБА_10 ( АДРЕСА_1 ), 11. ОСОБА_11 ( АДРЕСА_1 ), 12. ОСОБА_12 ( АДРЕСА_4 ), 13. ОСОБА_13 ( АДРЕСА_5 ), 14. ОСОБА_14 ( АДРЕСА_6 ), 15. ОСОБА_15 ( АДРЕСА_7 ), 16. ОСОБА_16 ( АДРЕСА_8 ), 17. ОСОБА_17 ( АДРЕСА_3 ), 18. ОСОБА_18 ( АДРЕСА_9 ), 19. ОСОБА_19 ( АДРЕСА_8 ), 20. ОСОБА_20 ( АДРЕСА_10 ), 21. ОСОБА_21 ( АДРЕСА_8 ), 22. ОСОБА_22 ( АДРЕСА_8 ), 23. ОСОБА_23 АДРЕСА_11 ), 24. ОСОБА_24 ( АДРЕСА_1 ), 25. ОСОБА_25 ( АДРЕСА_1 ), 26. ОСОБА_26 ( АДРЕСА_12 ), 27. ОСОБА_27 ( АДРЕСА_5 ).

про визнання поновленим договору та укладеною додаткової угоди,

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився,

від відповідача: не з`явився,

від третіх осіб: не з`явилися,

Суть спору: Позивач у своїй позовній заяві просить суд визнати поновленим договір оренди землі, який укладений між сторонами, що зареєстрований 16.01.2008 у Тростянецькому районному відділенні Сумської регіональної філії Центру ДЗК України за № 05 площею 133,26 га земель державної власності (землі запасу та резервного фонду) на території Дернівської сільської ради Тростянецького району Сумської області, у зв`язку з чим вважати укладеною додаткову угоду в редакції, яка запропонована позивачем у позовній заяві.

Відповідно до Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.01.2020 справу розподілено судді Резніченко О.Ю .

Ухвалою суду від 04.02.2020 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

02.03.2020 відповідачем подано клопотання б/н б/н (вх.№ 1881) про залишення позову без розгляду.

Відповідно до Витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.03.2020 справу розподілено судді Заєць С.В.

16.03.2020 позивачем подано письмові пояснення № 16/03-4 до клопотання про залишення позову без розгляду, відповідно до яких заперечує проти зазначеного клопотання та вважає, що на теперішній час немає жодної з перелічених у клопотанні відповідача підстав, які б дали право суду залишити позов ТОВ АФ "ЛАН - СК" без розгляду.

Ухвалою суду від 23.03.2020 відкладено підготовче засідання на 21.04.2020.

21.04.2020 розгляд справи № 920/56/20 не відбувся в зв`язку з перебуванням судді Заєць С.В. у відпустці.

Ухвалою господарського суду Сумської області від 05.05.2020 було призначено підготовче засідання на 14.05.2020, 11:20.

Ухвалою суду від 14.05.2020 відкладено підготовче засідання на 03.06.2020.

02.06.2020 відповідачем надано до суду відзив на позовну заяву.

Ухвалою суду від 03.06.2020 відкладено підготовче засідання на 18.06.2020.

18.06.2020 представником позивача надано до суду заяву від 18.06.2020 № 18/06-4, в якій останній просить суд провести слухання справи без участі представника позивача. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

18.06.2020 представником відповідача надано до суду клопотання, відповідно до якого відповідач зазначає, що його позиція викладена у поясненнях, що містяться у матеріалах справи та залишається не змінною, станом на день розгляду справу у відповідача відсутні будь-які клопотання та повідомлено суд про всі обставини справи, в зв`язку з чим просить суд провести судове засідання за відсутності представника позивача у справі.

Ухвалою суду від 18.06.2020 продовжено строк підготовчого провадження у справі, відкладено підготовче засідання на 30.06.2020, залучено до участі у справі 27 (двадцять сім) третіх осіб, запропоновано позивачу направити на адреси третіх осіб копію позовної заяви та доданих до неї документів, запропоновано 3-м особам в строк до 25.06.2020 надати письмові пояснення по справі.

В судове засідання 30.06.2020 представник позивача не прибув, доказів направлення на адресу третіх осіб копії позовної заяви та доданих до неї документів суду не надав.

Представник відповідача в судовому засіданні 30.06.2020 заявила усне клопотання про повторне зобов`язання позивача надати докази надсилання копії позовної заяви з додатками третім особам.

Ухвалою господарського суду Сумської області від 30.06.2020 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірми "Лан-СК" було залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків.

13.07.2020 представник позивача через канцелярію господарського суду Сумської області на виконання ухвали суду від 30.06.2020 подав листом № 10/07 від 10.07.2020 докази направлення третім особам в кількості 27 осіб копії позовної заяви та доданих до неї доказів.

Ухвалою суду від 15.07.2020 призначено розгляд підготовчого засідання на 27.07.2020, 12:00.

Ухвалою суду від 27.07.2020 Клопотання відповідача б/н від 27.07.2020 про продовження строку розгляду підготовчого провадження на 30 днів - задовольнити. Продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів. Відкладено підготовче засідання у даній справі на 17.08.2020.

17.08.2020 розгляд справи не відбувся в зв`язку з перебуванням судді Заєць С.В. у відпустці.

Ухвалою суду від 28.08.2020 призначено підготовче засідання на 07.09.2020, 12:00 та розгляд клопотання відповідача про закриття провадження у справі відкладено на наступне судове засідання.

Ухвалою суду від 07.09.2020 клопотання відповідача про закриття провадження у справі залишено без задоволення, закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 01.10.2020.

Представник позивача в дане судове засідання 01.10.2020 не прибув.

Представник відповідача в судове засідання 01.10.2020 не прибув.

Представники третіх осіб в судове засідання 01.10.2020 не прибули, письмових пояснень по справі не надали.

Згідно зі статті 194 Господарського процесуального кодексу України, завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат.

За приписами частини другої статті 195 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті.

За змістом статті 9 Конституції України передбачено, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. На розширення цього положення Основного Закону в статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» зазначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Відповідно до частини четвертої статті 11 Господарського процесуального кодексу України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

В силу вимог частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника (рішення Суду у справах Савенкова проти України, no. 4469/07, від 02.05.2013, Папазова та інші проти України, no. 32849/05, 20796/06, 14347/07 та 40760/07, від 15.03.2012).

В судовому засіданні 01.10.2020 на підставі статті 240 Господарського процесуального кодексу України, судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суд, дослідивши надані сторонами докази прийшов до наступних висновків:

16.01.2008 між Тростянецькою районною державною адміністрацією та Товариством з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Лан-СК" (позивач) було укладено та зареєстровано договір оренди землі, що визнається сторонами та підтверджується наявною в матеріалах справи копією зазначеного Договору (а.с. 10-12, том 1).

Згідно п. 43 Договору, останній набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.

Реєстрація Договору відбулась у відділі Держкомзему Краснопільського району Сумської області 16.01.2008 за № 05.

01.03.2012 до Договору була укладена додаткова угода (а.с.15, том 1), якою внесено зміни до пунктів 5, 9, 27 договору щодо нормативної грошової оцінки земельної ділянки, розміру орендної плати та доповнено п. 27 договору додатковим реченням.

Відповідно до п. 8 Договору його укладено на 10 років. Після закінчення строку Договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії Договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Листом № 08/12 від 08.12.2017, позивач звернувся до відповідача про поновлення Договору, шляхом укладення додаткової угоди, додав до заяви проект додаткової угоди до Договору. Вищезазначений факт сторонами не спростовується та підтверджується копією зазначеного листа та додаткової угоди (а.с.16-18, том 1).

Відповідно до п. 4 проекту додаткової угоди до Договору позивач фактично просить відповідача поновити Договір на тих же умовах, які викладені в Договорі.

Відповідач на зазначений лист відповів листом-повідомленням № 28-18-0.6-177/2-18 від 05.01.2018, відповідно до якого розглянув заяву позивача та повідомив про прийняте рішення, пропонував встановити орендну плату - 12% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а також строк дії договору - 7 років. Відповідач вважав за можливе розглянути питання щодо поновлення Договору, однак за умови надання агрохімічного паспорта земельної ділянки та прийняття умов щодо строку оренди і розміру орендної плати (а.с.19-20, том 1).

Крім того, відповідач у зазначеному листі просив позивача надати вказані документи у найкоротший термін.

Листом № 18/01 від 18.01.2018 позивач повідомив відповідача про те, що він висловлює згоду на подовження Договору на умовах, які запропоновані відповідачем та зазначив, що він приступив до виготовлення агротехнічного паспорта поля (а.с.21, том 1).

Листом - повідомленням про прийняте рішення від 31.01.2018 №28-18-0.6-1132/2-18 відповідачем повідомлено позивача , що не вважає за можливе поновити договір оренди землі у зв`язку з закінченням терміну дії Договору. (а.с. 127, том 1). Даний лист отриманий позивачем 02.02.2018.

Позивач вважає, що він належно користуючись своїми правами, як орендар за договором, вчинив всі необхідні дії для поновлення договору оренди землі, тоді як відповідач свавільно порушив вимоги ст.. 33 Закону України «Про оренду землі», діяв поза межами повноважень, яким наділений законом, що стало причиною порушення прав позивача та підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір у даній справі суд керується наступним:

Згідно із ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства зокрема є свобода договору; свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; справедливість, добросовісність та розумність.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Стаття 629 ЦК України наголошує, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За змістом ч. 2 ст. 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Законом України «Про оренду землі» визначено умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі, а статтею 13 передбачено, що договором оренди землі є договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Суд зазначає, що ключовим елементом принципу правової визначеності є однозначність та передбачуваність правозастосування, а отже системності та послідовності у діяльності відповідних органів, насамперед судів. Суб`єкти (учасники спору) завжди повинні мати можливість орієнтувати свою поведінку таким чином, щоб вона відповідала вимогам норми на момент вчинення дії. Для оцінки правовідносин у даному спорі суд керується правилами, викладеними Європейським судом з прав людини (далі - ЄСПЛ) у рішенні в справі The Sunday Times v. United Kingdom. У цій справі ЄСПЛ зазначив, що закон повинен бути досить доступним, він повинен служити для громадянина відповідним орієнтиром, достатнім у контексті, в якому застосовуються певні правові норми у відповідній справі; норма не може вважатися законом, якщо вона не сформульована з достатньою чіткістю, яка дає можливість громадянинові регулювати свою поведінку.

У справі Steel and others v. The United Kingdom ЄСПЛ наголосив, що Конвенція вимагає, щоб усе право, чи то писане, чи неписане, було достатньо чітким, аби дати змогу громадянинові, якщо виникне потреба, з належною порадою, передбачати певною мірою за певних обставин наслідки, що може спричинити певна дія.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне застосовувати правові норми та судову практику таким чином, яким вона є найбільш очевидною та передбачуваною для учасників цивільного обороту в Україні.

Статтею 33 Закону України «Про оренду землі» регламентовано поновлення договору оренди землі на новий строк як у випадку реалізації переважного права орендаря перед іншими особами (ч.ч. 1- 5 цієї норми), так і у випадку, коли орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди (частина 6 цієї норми).

Аналіз вищенаведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що для застосування положень ч. 1 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди необхідно встановити такі юридичні факти: орендар належним чином виконує свої обов`язки за договором; орендар до спливу строку договору повідомив орендодавця у встановлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень і своє рішення.

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення із проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення (ч. 5 ст. 33 Закону України «Про оренду землі»).

Частиною 6 статті 33 зазначеного Закону врегульовано пролонгацію договору на той самий строк і на тих самих умовах, що були передбачені договором, за наявності такого фактичного складу: користування орендарем земельною ділянкою після закінчення строку оренди і відсутність протягом одного місяця заперечення орендодавця проти такого користування (що можна кваліфікувати як "мовчазну згоду" орендодавця на пролонгацію договору).

Як вбачається з матеріалів справи позивач звертався до суду з позовом до відповідача про визнання договору оренди землі від 16.01.2008 за № 05 поновленим (відповідно до ч. 6 стр. 33 Закону України «Про оренду землі») у справ № 920/117/18. Рішенням господарського суду Сумської області від 13.12.2018 позов задоволено. Постановою Північного апеляційного господарського суду від 19.09.2019 рішення господарського суду Сумської області скасовано та прийнято нове рішення про відмову у задоволення позову. Постановою Верховного Суду від 04.12.2019 касаційну скаргу ТОВ Агрофірми «Лан-СК» залишено без задоволення, а постанову Північного апеляційного господарського суду від 19.09.2019 залишено без змін.

Правову позицію щодо розрізнення цих підстав було сформульовано Верховним Судом України, зокрема у постанові від 25.02.2015 у справі № 6-219цс14 і Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 10.04.2018 у справі № 594/376/17-ц.

Отже, підстави для поновлення договору оренди земельної ділянки, передбачені у ч.ч. 1- 5 і ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», не пов`язані одна з іншою.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Як вбачається з п. 8 укладеного між сторонами договору, договір укладено на 10 років. Після закінчення строків договору, орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Частиною 1 ст. 777 ЦК України законодавець закріпив переважне право наймача, який належно виконує свої обов`язки за договором найму, після спливу строку договору на укладення договору найму на новий строк та передбачив певну процедуру здійснення цього права. Отже, реалізація переважного права на поновлення договору оренди, яка передбачена ст. 33 Закону України «Про оренду землі» можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури та наявності волевиявлення сторін.

08.12.2017 Товариство з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Лан-СК» звернулось до Головного управління Держгеокадастру з листом -повідомленням про намір скористатися переважним правом на поновлення договору оренди, до якої позивачем було додано проект додаткової угоди в наступній редакції:

« Додаткова угода№ 2

до договору оренди землі зареєстрованого 16.01.2008 р. за №05

м. Суми 2018 р.

Орендодавець: Головне управління Держгеокадастру у Сумській області, що діє на підставі__________в особі__________, з однієї сторони, та Орендар - Товариство з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Лан - СК» в особі директора Демченка Олександра Миколайовича, який діє на підставі Статуту, з іншої сторони,

які є сторонами договору оренди землі, що зареєстрований у Тростянецькому районному реєстраційному відділенні Сумської регіональної філії Центру ДЗК України від 16.01.2008 р. за №05 (далі - договір оренди землі), (в подальшому разом іменуються як "сторони", а кожна окремо "Сторона").

Сторони домовились та уклали цю додаткову угоду № 2 про внесення змін до договору землі про наступне:

1. Викласти пункт 1 договору оренди землі в наступній редакції:

Орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельні ділянки сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровими номерами :00:001:1208, :00:001:1207, :00:001:1206, :00:001:1205, :00:001:1209, :00:001:1210, :00:001:1204, які розташовані на території Дернівської сільської ради.

2. Викласти пункт 2 договору оренди землі в наступній редакції:

В оренду передаються земельні ділянки державної власності сільськогосподарського призначення загальною площею 133,2633 га з яких: кадастровий номер :00:001:1208 - 29,7001 га ріллі; кадастровий номер :00:001:1207 - 9,4441 га ріллі; кадастровий номер :00:001:1206 - 4,1908 га ріллі: кадастровий номер :00:001:1205 - 2,7653 ріллі;кадастровий номер:00:001:1209 - 57,2730 га сіножаті; :00:001:1210 - 12,7895 га сіножаті; кадастровий номер :00:001:1204 - 17,1005 га ріллі.

3. Викласти пункт 5 договору оренди в наступній редакції:

Відповідно до статей 15, 18, 24 Закону України «Про оцінку земель» сторони домовилися про те, що Орендар зобов`язується протягом 10-ти днів з дати підписання Сторонами цієї додаткової угоди про внесення змін до Договору оренди землі замовити за власний рахунок проведення нормативної грошової оцінки земельних ділянок та після затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок відповідно до статті 23 Закону України «Про оцінку земель» та пункту 271.2 статті 271 Податкового кодексу України подати Орендодавцю Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок разом з проектом додаткової угоди щодо внесення змін до договору оренди земельних ділянок в частині визначення нормативної грошової оцінки земельної ділянки, та розміру орендної плати, визначеного на її основі.

4. Викласти пункт 8 договору оренди землі в наступній редакції:

Договір подовжено на 10 років. Після закінчення строку договору «Орендар», у разі належного виконання обов`язків відповідно до умов договору, має переважне право на укладання договору оренди землі на новий строк.

Орендар зобов`язаний повідомити Орендодавця про намір поновити договір оренди землі за 30 днів до спливу строку договору оренди, подавши до листа - повідомлення проект додаткової угоди.

5. Викласти пункт 9 договору оренди землі в наступній редакції:

Орендна плата вноситься орендарем у грошові формі протягом року в розмірі 8% річних від нормативної грошової оцінки землі.

6. Всі інші пункти договору оренди землі залишити без змін і сторони підтверджують щодо них свої права, зобов`язання та відповідальність.

7. Ця додаткова угода є невід`ємною частиною договору оренди землі та набирає чинності з моменту її підписання сторонами і державної реєстрації.

Реквізити сторін:

Орендодавець: Головне управління Держгеокадастру у Сумській області в особі________ Місцезнаходження юридичної особи: 40009, м. Суми, вул. Петропавлівська, 108. Код____________ Орендодавець_______________ Орендар: Товариство з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Лан-СК». Юридична адреса: Сумська область, Тростянецький р-н., с. Дернове, буд. 91. Код " Орендар_____________Демченко О.М. »

З вищевикладеного вбачається, що позивач, звертаючись з даним позовом до господарського суду, в прохальній частині позовної заяви (а.с. 4-5) викладає проект додаткової угоди іншого змісту ніж той, що був надісланий позивачем відповідачу разом з листом - повідомленням від 08.12.2017.

Розглянувши заяву позивача від 08.12.2017 щодо поновлення строку дії договору оренди землі, зареєстрованого від 16.01.2008 за №05 у Тростянецькому районному реєстраційному відділенні Сумської РФ ДП «ЦДЗК», на земельну ділянку загальною площею 133,2633 га строком на 10 років та розміром орендної плати 1,5 %, що розташована на території Дернівської сільської ради Тростянецького району Сумської області відповідач повідомив позивача, листом - повідомленням про прийняте рішення від 05.01.2018 за вих. №28-18-0.6-177/2-18, що вважає за можливе розглянути питання щодо поновлення договору оренди землі за умови надання агрохімічного паспорта земельної ділянки та прийняття умов строку оренди та розміру орендної плати, а саме строк дії оренди продовжити на 7 років, а оренду плату встановити 12 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Крім того, відповідач у зазначеному листі просив позивача надати вказані документи у найкоротший термін.

Відповідно до приписів ст. 21 Закону України «Про оренду землі» розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Згідно з вимогами ст. 288 Податкового кодексу України розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою 3 % нормативної грошової оцінки та не може перевищувати 12 % нормативної грошової оцінки.

Відповідно до вимог ст. 93 ЗК України та ст. 19 Закону України «Про оренду землі» при передачі в оренду земельних ділянок сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства, особистого селянського господарства строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін, але не може бути меншим як 7 років.

Згідно з ст. 5 Земельного кодексу України одним з принципів, на яких базується земельне законодавство є забезпечення раціонального використання та охорони земель.

Відповідно до ч. 4 ст. 37 Закону України «Про охорону земель» з метою здійснення контролю за динамікою родючості ґрунтів систематично проводиться їх агрохімічне обстеження, видаються агрохімічні паспорти, в яких фіксується початкові та поточні рівні забезпечення поживними речовинами ґрунтів і рівні їх забруднення.

Законодавцем у частині 5 статті 33 Закону України «Про оренду землі» визначено алгоритм дій, який зобов`язує орендодавця після отримання листа-повідомлення орендаря:

1) розглянути лист-повідомлення на відповідність вимогам закону;

2) узгодити з орендарем (за необхідності) істотні умови договору;

3) за відсутності заперечень прийняти рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності);

4) укласти з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі.

За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендареві направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Зазначені положення слід розуміти таким чином:

а) орендодавець у разі невідповідності змісту листа-повідомлення та умов проекту додаткової угоди вимогам закону повинен протягом місяця із дати його отримання повідомити орендареві про такі невідповідності, що, у свою чергу, може бути підставою для заперечення у задоволенні заяви орендаря;

б) може запропонувати свою редакцію істотних умов договору оренди землі.

При цьому необхідно мати на увазі, що заперечення орендодавця щодо невідповідності листа-повідомлення із проектом додаткової угоди вимогам закону мають бути обґрунтованими і містити конкретні посилання на порушення закону, зазначені у листі-повідомленні або проекті додаткової угоди, або містити конкретні істотні умови договору, щодо яких орендодавець пропонує зміни.

Якщо орендар та орендодавець у процесі погодження фактично дійшли згоди щодо нових істотних умов договору оренди землі, але не уклали додаткової угоди, то способом захисту прав орендаря буде саме його звернення до суду із позовом про укладення додаткової угоди на нових узгоджених істотних умовах, а не автоматична пролонгація на попередніх умовах.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 10.09.2018 у справі № 920/739/17.

18.01.2018 позивачем було надано відповідь, якою погоджено запропоновані відповідачем умови, однак не надано новий проект додаткової угоди.

Окрім цього, як вбачається з матеріалів справи, об`єктом спірного договору оренди землі була земельна ділянка сільськогосподарського призначення загальною площею 133,26 га, у тому числі 133, 26 га земель державної власності (землі запасу та резервного фонду), з них 63,2 га ріллі, 70,06 га сіножатей, яка знаходиться на території Дернівської сільської ради.

В матеріалах справи відсутні будь - які належні та допустимі докази того, що земельні ділянки кадастровий номер :00:001:1208 - 29,7001 га ріллі; кадастровий номер :00:001:1207 - 9,4441 га ріллі; кадастровий номер :00:001:1206 - 4,1908 га ріллі: кадастровий номер :00:001:1205 - 2,7653 ріллі; кадастровий номер:00:001:1209 - 57,2730 га сіножаті; :00:001:1210 - 12,7895 га сіножаті; кадастровий номер :00:001:1204 - 17,1005 га ріллі, які зазначені позивачем в проекті додаткової угоди та в прохальній частині позовної заяви входять в межі вище вказаної земельної ділянки, яка визначена у спірному договорі оренди.

Фактично позивач просить поновити договір оренди землі щодо іншого об`єкту оренди, ніж було визначено в 2008 році у спірному договорі оренди.

При цьому текст додаткової угоди № 2, викладений в прохальній частині позову суттєво відрізняється від тексту проекту додаткової угоди № 2, надісланої відповідачу.

В матеріалах справи відсутні додатки до договору оренди землі, зокрема, план або схема земельної ділянки, кадастровий план земельної ділянки з відображенням обмежень її використання та встановлені земельні сервітути, акт визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), акт приймання - передачі об`єкта оренди, проект відведення у випадках передбачених законом.

В той же час в матеріалах справи наявні докази (заяви, накази про надання земельної ділянки у власність), що підтверджують перебування спірної земельні ділянки у власності 3-х осіб (27 - ми фізичних осіб) (а.с. 128-246, 1-й том).

Зокрема, враховуючи постану Північного апеляційного господарського суду від 19.09.2019 справі № 920/117/18, якою рішення Господарського суду Сумської області від 13.12.2018 у справі № 920/117/18 скасовано та прийнято нове рішення про відмову у задоволенні позову та постанову Верховного Суду від 04.12.2019 року по справі 920/117/18, якою касаційну скаргу ТОВ Агрофірми «Лан- СК» залишено без задоволення, а постанову Північного апеляційного господарського суду від 19.09.2019 у справі № 920/117/18 залишено без змін, у 2019-2020 року Головним управлінням видано накази, про надання дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої за межами населених пунктів на території Дернівської сільської ради Тростянецького району Сумської області орієнтований розмір земельної ділянки 2 га для ведення особистого селянського господарства громадянам України.

Накази видані на підставі заяв громадян України про надання дозволу розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність сільськогосподарського призначення державної власності.

До заяв додано викопіювання з плану земель сільської ради із зазначенням місця розташування бажаної земельної ділянки відповідно до порядку передбаченого нормами Земельного кодексу України .

На підставі наказів про надання дозволів на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність сільськогосподарського призначення державної власності, розташованих за межами населених пунктів на території Дернівської сільської ради Тростянецького району Сумської області громадянами замовлено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність.

Відповідно до положень ст. 50 Закону України «Про землеустрій» проект - відведення земельної ділянки обов`язково складається, зокрема у випадку формування нових земельних ділянок (в т.ч. приватизація чи оренда земельної ділянки).

В результаті реєстрації земельної ділянки у Державному земельному кадастрі, державний кадастровий реєстратор присвоює земельній ділянці кадастровий номер. Підтвердженням реєстрації земельних ділянок та присвоєння кадастрового номера є витяг з Державного земельного кадастру.

Відповідно ч. 5 ст. 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

В матеріалах справи відсутні докази скасування вищезазначених Наказів про надання земельної ділянки у власність фізичним особам.

Більше того, матерівалами справи підтверджується той факт , що після реєстрації права власності у Державному реєстрі речових прав на рухоме та не рухоме майно громадянами, новоутворені земельні ділянки передані у користування на праві оренди позивачеві ТОВ « ЛАН-СК»

Враховуючи вищезазначене, приймаючи до уваги, що на сьогоднішній час земельні ділянки, які утворені в результату поділу земельної ділянки, яка була предметом спірного договору оренди, перебувають у приватній власності окрім земельної ділянки з кадастровим номером :00:001:1210 загальною площею 12,7895 га, суд зазначає про відсутність правових підстав для задоволення позову шляхом визнання поновленим договору оренди землі, який укладений між сторонами, що зареєстрований 16.01.2008 у Тростянецькому районному відділенні Сумської регіональної філії Центру ДЗК України за № 05 площею 133,26 га земель державної власності (землі запасу та резервного фонду).

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості, що було зроблено відповідачем та не спростовано позивачем.

Відповідно до п.58 рішення ЄСПЛ Справа «Серявін та інші проти України» (заява №4909/04) від 10.02.2010 у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994, серія А, №303-А, п.29).

У відповідності до ст. 129 ГПК України у зв`язку з відмовою у задоволенні позову, судові витрати за подання позовної заяви покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позову відмовити повністю.

Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Згідно з ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п.п. 17.5 п. 17 Розділу XI Перехідних положень до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційної-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне судове рішення складено 26.10.2020, в зв`язку з перебуванням судді на лікарняному з 12.10.2020 по 23.10.2020.

Суддя С.В. Заєць