ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"26" жовтня 2020 р. м. Київ Справа № 911/3070/20

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Яготинський райагротехсервіс» (07700, Київська обл., м. Яготин, вул. Сільгосптехніки, буд. 1; )

про забезпечення позову до подання позовної заяви

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Бориспільський комбікормовий завод» (08300, Київська обл., м. Бориспіль, вул. Привокзальна, буд. 46; )

про стягнення 2401465,60 грн.

Суддя Наріжний С.Ю.

Без виклику представників сторін.

ВСТАНОВИВ:

до Господарського суду Київської області надійшла заява ТОВ «Яготинський райагротехсервіс» про забезпечення позову до подання позовної заяви до ТОВ «Бориспільський комбікормовий завод» про стягнення 2401465,60 грн.

Розглянувши вказану заяву судом встановлено, що Позивач просить суд на підставі ст. 136, 137 ГПК України вжити заходи забезпечення позову шляхом: накладення арешту на грошові кошти Відповідача у сумі заборгованості 2401465,60 грн, які обліковуються на будь-яких (всіх) рахунках Відповідача, відкритих у будь-яких (всіх) фінансових (у т.ч. банківських) установах; накладення арешту на кукурудзу у розмірі 523 тон, вартістю 2401465,60 грн, яка належить Відповідачу.

В обґрунтування заяви Позивач зазначає, що на дату подачі заяви Відповідач має заборгованість перед Позивачем за договором поставки кукурудзи № 79 від 11.06.2019 на загальну суму 2401465,60 грн. При цьому Відповідач системно ігнорує виконання своїх зобов`язань та порушує майнові права постачальника на отримання вартості поставленого товару. Укладені між сторонами додаткові угоди щодо розстрочення оплати поставленого товару також порушені Відповідачем.

У зв`язку з цим Позивач має намір звернутись з позовом до Відповідача про стягнення вказаної суми заборгованості.

В той же час Позивачем встановлено, що Відповідач є також стороною (відповідачем) у справах № 911/2876/20 та № 911/2179/20 про стягнення заборгованості на значні суми.

Крім цього, ухвалою Господарського суду Київської області від 31.07.2020 у справі № 911/2179/20 вжито заходи забезпечення позову за заявою ТОВ «Україна Агропром» до ТОВ «Бориспільський комбікормовий завод» та судом в ухвалі встановлено, що Відповідач сам повідомив про ускладнення розрахунків та негативний вплив обмежувальних заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) на поточну платоспроможність ТОВ «Бориспільський комбікормовий завод».

Отже, наявність фінансових труднощів та проблем з платоспроможністю Відповідача на думку заявника свідчить про те, що існує реальна можливість ускладнення виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог ТОВ «Яготинський райагротехсервіс» до Відповідача про стягнення грошових коштів.

Статтею 136 ГПК України встановлено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ст. 137 ГПК України, позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 7) передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів. Заходи щодо забезпечення позову обов`язково повинні застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв`язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову.

При цьому, сторона, яка звертається з заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 74 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Вирішуючи питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, предмету спору, з обраним заявником способом забезпечення, майновими наслідками заборони відповідачеві або іншим особам вчиняти певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Суд вважає за необхідне зазначити, що достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, укладення договорів іпотеки чи застави тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Щодо доводів заявника про поточну неплатоспроможність Відповідача з посиланням на ухвалу Господарського суду Київської області від 31.07.2020 у справі № 911/2179/20 суд зазначає наступне.

Згідно ч. 4 ст. 75 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

За змістом наведеної норми преюдицію утворюють лише ті обставини, які безпосередньо досліджувалися і встановлювалися судом, що знайшло відображення в мотивувальній частині судового акта.

Преюдиціальність - обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки вони вже встановлені у рішенні чи вироку і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами.

Таким чином, у розумінні положень ч. 4 ст. 75 ГПК України однією із цілей цієї норми законодавець визначив, у тому числі, уникнення можливості різних висновків і тлумачень щодо наявних між сторонами обставин і правовідносин, що не відповідатиме принципу юридичної визначеності.

Для рішень господарських судів важливою умовою преюдиціальності фактів, що містяться в рішенні господарського суду, є суб`єктний склад спору. Преюдиціальне значення мають лише рішення зі справи, в якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

В той же час, склад учасників у справі № 911/2179/20 (позивач - ТОВ «Україна Агропром», відповідач - ТОВ «Бориспільський комбікормовий завод») є відмінним від складу учасників за даною заявою, отже висновки суду, викладені в ухвалі від 31.07.2020 у справі № 911/2179/20 не є преюдиційними при розгляді поданої ТОВ «Яготинський райагротехсервіс» заяви про забезпечення позову.

Будь-яких інших доказів на підтвердження викладених в заяві обставин заявником не надано. Твердження заявника про складне фінансове становище Відповідача, не можуть бути підставою для висновку про вчинення Відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання.

Згідно ч. 1 ст. 73, ч. 1 ст. 74 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтями 76, 77, 79 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

З поданої заявником заяви про забезпечення позову суд не вбачає достатніх підстав для вжиття відповідних заходів забезпечення позову, оскільки заява не містить жодного документального підтвердження того, що Відповідачем вчиняються дії, спрямовані на ухилення від виконання зобов`язання, а наведені в заяві доводи щодо складного фінансового становища Відповідача не є підставою для забезпечення позову.

Враховуючи викладене вище суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви ТОВ «Яготинський райагротехсервіс» від 19.10.2020 № 107 (вх. № 229/20) про забезпечення позову.

Керуючись ст. 136, 137, 140, 232-235, 255, п. 17.5. розділу ХІ ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні заяви ТОВ «Яготинський райагротехсервіс» від 19.10.2020 № 107 (вх. № 229/20) про забезпечення позову.

2. Копію ухвали надіслати ТОВ «Яготинський райагротехсервіс», ТОВ «Бориспільський комбікормовий завод».

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена протягом десяти днів з дати підписання ухвали шляхом подання апеляційної скарги до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд Київської області.

Дата підписання ухвали 26.10.2020.

Суддя С.Ю. Наріжний