21.10.2020Справа № 910/8670/20
Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Спичака О.М., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Академія навичок» про розподіл судових витрат у справі
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Академія навичок»
до Комунального некомерційного підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Освітня агенція міста Києва»
про стягнення 1289821,82 грн.
Представники сторін:
від позивача (заявника): не з`явився;
від відповідача: не з`явився.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Рішенням Господарського суду міста Києва від 06.10.2020 позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Академія навичок» задоволено частково; стягнуто з Комунального некомерційного підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Освітня агенція міста Києва» основний борг в сумі 1250000 грн, 3% річних в розмірі 17213 грн 11 коп., інфляційні втрати в сумі 20068 грн 57 коп. та судовий збір в розмірі 19309 грн 25 коп.

12.10.2020 до Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю «Академія навичок» надійшла заява про розподіл судових витрат, в якій заявник (позивач) просить суд стягнути з Комунального некомерційного підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Освітня агенція міста Києва» витрати на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 18000,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.10.2020 розгляд вказаної заяви призначено на 21.10.2020.

Представник позивача (заявника) у судове засідання 21.10.2020 не з`явився, про призначене судове засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується інформацією з офіційного сайту АТ «Укрпошта» щодо відстеження пересилання поштових відправлень, з якої вбачається, що ухвала суду була отримана позивачем 19.10.2020 (за ідентифікатором пошуку 486).

Крім того, 21.10.2020 позивачем було подано клопотання про проведення судового засідання без участі представника позивача (заявника).

Представник відповідача у судове засідання 21.10.2020 не з`явився, про призначене судове засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується інформацією з офіційного сайту АТ «Укрпошта» щодо відстеження пересилання поштових відправлень, з якої вбачається, що ухвала суду була отримана позивачем 19.10.2020 (за ідентифікатором пошуку 494).

У судовому засіданні 21.10.2020 судом було підписано вступну та резолютивну частини додаткового рішення.

Розглянувши подану позивачем заяву та додані до неї документи і матеріали, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з ч. 3 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч. 1 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За змістом статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).

Разом із тим, згідно зі статтею 15 Господарського процесуального кодексу України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 Господарського процесуального кодексу України).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу.

3) розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно зі статтею 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частин 1, 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Разом із тим, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 цього Кодексу).

Водночас за змістом частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Суд зазначає, що у розумінні положень частини 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.

Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Разом із тим, у частині 5 наведеної норми Господарського процесуального кодексу України визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, визначені також положеннями частин 6, 7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини 5-6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

У постанові Верховного Суду від 25.07.2019 у справі №904/66/18 зазначено, що у застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який тим не менш, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у частині 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України.

Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат.

Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись частинами 5-7, 9 статті 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Судом встановлено, що 10.06.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Академія навичок» та Адвокатським об`єднанням «Ю.Д.К.» укладено Договір про надання правничої допомоги №130 (витяг з договору долучений позивачем до позовної заяви).

До позовної заяви позивачем долучено Ордер серії КС номер 465613, виданий Адвокатським об`єднанням «Ю.Д.К.» на ім`я адвоката Кізік А.М. з метою представництва у Господарському суді міста Києва інтересів Товариства з обмеженою відповідальністю «Академія навичок»; копію Свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС номер 6619/10, виданого на ім`я Кізік А.М.

Крім того, в матеріалах справи міститься Ордер серії КС номер 465624, виданий Адвокатським об`єднанням «Ю.Д.К.» на ім`я адвоката Кобзаренка Ю.В. з метою представництва у Господарському суді міста Києва інтересів Товариства з обмеженою відповідальністю «Академія навичок».

Позивачем до позовної заяви було долучено попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, в якому зазначено наступне:

- період з 15.06.2020 по 17.06.2020 адвокатом було вчинено дії щодо аналізу первинних документів у спірних право відносних з Комунальним некомерційним підприємством виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Освітня агенція міста Києва», складання та подання позовної заяви про стягнення заборгованості - 9000,00 грн;

- підготовка додаткових заяв по суті справи - 5000,00 грн;

- підготовка заяв з процесуальних питань - 2000,00 грн;

- участь у судових засіданнях - 10000,00 грн.

Як вбачається з Акту виконаних робіт (послуг) з надання правової допомоги від 10.06.2020, складеного Адвокатським об`єднанням «Ю.Д.К.» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Академія навичок», вартість правової допомоги за аналіз спірних взаємовідносин з Комунальним некомерційним підприємством виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Освітня агенція міста Києва», складання позовної заяви та подача документів до господарського суду складає 9000,00 грн. (акт долучений до позовної заяви).

Відповідно до платіжного доручення №98 від 10.06.2020 позивач сплатив на користь Адвокатського об`єднання «Ю.Д.К.» грошові кошти у розмірі 9000,00 грн. (долучене до позовної заяви).

У судовому засіданні 06.10.2020 представник позивача зазначив, що докази, що підтверджують розмір адвокатських витрат, будуть подані після ухвалення судом рішення у даній справі у строки, встановлені Господарським процесуальним кодексом України.

Як вбачається з розрахунку витрат на правову допомогу адвоката, викладеного у заяві про розподіл судових витрат (подана до суду 12.10.2020), загальна вартість наданих Адвокатським об`єднанням «Ю.Д.К.» послуг з правової допомоги становить 18000,00 грн, а саме:

1) з 15.06.2020 по 17.06.2020 - проведення зустрічі з клієнтом по обговоренню питання про шляхи вирішення спірного питання, отримання документів для проведення аналізу. аналіз спірних взаємовідносин з Комунальним некомерційним підприємством виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Освітня агенція міста Києва», складання позовної заяви та подача документів до господарського суду - 9000,00 грн.;

2) участь у судовому засіданні 22.07.2020 - 3000,00 грн;

3) участь у судовому засіданні 25.08.2020 - 3000,00 грн;

4) участь у судовому засіданні 06.10.2020 - 3000,00 грн.

Також, до заяви про розподіл судових витрат долучено копії:

- Акту виконаних робіт (послуг) з надання правової допомоги від 22.07.2020, складеного Адвокатським об`єднанням «Ю.Д.К.» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Академія навичок», відповідно до якого вартість послуг з надання правової допомоги - участь у судовому засіданні у справі №910/8670/20 становить 3000,00 грн;

- Акту виконаних робіт (послуг) з надання правової допомоги від 25.07.2020, складеного Адвокатським об`єднанням «Ю.Д.К.» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Академія навичок», відповідно до якого вартість послуг з надання правової допомоги - участь у судовому засіданні у справі №910/8670/20 становить 3000,00 грн;

- Акту виконаних робіт (послуг) з надання правової допомоги від 09.09.2020, складеного Адвокатським об`єднанням «Ю.Д.К.» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Академія навичок», відповідно до якого вартість послуг з надання правової допомоги - участь у судовому засіданні у справі №910/8670/20 становить 3000,00 грн;

При цьому, позивачем долучено до матеріалів справи копії платіжних доручень, які підтверджують сплату позивачем на користь Адвокатського об`єднання «Ю.Д.К.» грошових коштів у загальному розмірі 18000,00 грн.

Згідно з ч.ч.1-3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Аналогічна норма міститься у ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України.

Принцип змагальності процесу означає, що кожній стороні повинна бути надана можливість ознайомитися з усіма доказами та зауваженнями, наданими іншою стороною, і відповісти на них (п. 63 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїс-Матеос проти Іспанії» від 23 червня 1993 р.).

Захищене статтею 6 Європейської конвенції з прав людини право на справедливий судовий розгляд також передбачає право на змагальність провадження. Кожна сторона провадження має бути поінформована про подання та аргументи іншої сторони та має отримувати нагоду коментувати чи спростовувати їх.

Дія принципу змагальності ґрунтується на переконанні: протилежність інтересів сторін найкраще забезпечить повноту матеріалів справи через активне виконання сторонами процесу тільки їм притаманних функцій. Принцип змагальності припускає поєднання активності сторін у забезпеченні виконання ними своїх процесуальних обов`язків із забезпеченням судом умов для здійснення наданих їм прав.

До того ж, суд зазначає, що однією з засад здійснення господарського судочинства у відповідності до ст.2 Господарського процесуального кодексу України є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом

Принцип рівності сторін у процесі - у розумінні «справедливого балансу» між сторонами - вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.33 Рішення віл 27.10.1993р. Європейського суду з прав людини у справі «Домбо Бегеер Б.В. проти Нідерландів»).

У п. 26 рішення від 15.05.2008р. Європейського суду з прав людини у справі «Надточій проти України» суд нагадує, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище у порівнянні з опонентом.

Проте, відповідачем відповідної заяви про зменшення суми судових витрат у порядку ч. 5 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України подано не було, ґрунтовних заперечень з приводу наявності підстав вважати розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу завищеним не наведено.

Приймаючи до уваги відсутність обґрунтованої заяви відповідача про зменшення розміру витрат позивача на професійну правничу допомогу, враховуючи сукупність доказів щодо витраченого адвокатом часу на підготовку позовної заяви, підготовку матеріалів до судового засідання, участь адвоката у судових засіданнях, характер спірних правовідносин у справі, ціну позову, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем до стягнення витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 18000,00 грн є доказово обґрунтованими та підлягають розподілу.

При цьому, з огляду на відсутність в матеріалах справи повного тексту договору про надання правової допомоги, укладеного між позивачем та адвокатським об`єднанням, суд зазначає, що наявні в матеріалах справи докази (а саме: акти наданих послуг та платіжні доручення, що підтверджують факт оплати позивачем на користь адвокатського об`єднання адвокатських послуг) підтверджують в своїй сукупності, що витрати позивача у розмірі 18000,00 грн були понесені ним саме у зв`язку з даною справою.

Як зазначено у ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, оскільки рішенням Господарського суду міста Києва від 06.10.2020 у справі №910/8670/20 позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Академія навичок» було задоволено частково, витрати на правову допомогу адвоката, понесені позивачем у даній справі на суму 18000,00 грн, покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (з Комунального некомерційного підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Освітня агенція міста Києва» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Академія навичок» підлягають стягненню витрати на правову допомогу адвоката у розмірі 17964,56 грн).

Керуючись ст.ст. 123, 126, 129, 221, 244 Господарського процесуального кодексу України,

ВИРІШИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Академія навичок» - задовольнити частково.

2. Стягнути з Комунального некомерційного підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Освітня агенція міста Києва» (01004, м. Київ, бульвар Тараса Шевченка, буд. 3; ідентифікаційний код: 35075848) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Академія навичок» (01033, м. Київ, вул. Володимирська, буд. 82Г, офіс 6; ідентифікаційний код: 38870862) витрати на правову допомогу адвоката у розмірі 17964 (сімнадцять тисяч дев`ятсот шістдесят чотири) грн 56 коп.

3. В іншій частині заяви відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили у відповідності до приписів ст.241 Господарського процесуального кодексу України. Згідно ч.1 ст.256 та п.п.17.5 пункту 17 Розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст складено та підписано 21.10.2020

Суддя О.М. Спичак