ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2020 року м. Черкаси справа № 925/816/20

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Грачова В.М., при секретарі судового засідання Хелис Н.М., за участі представників сторін: позивача адвоката Лози Г.П., відповідача не з`явились, розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду в м. Черкаси, справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Прозорі закупівлі Черкаси до товариства з обмеженою відповідальністю Союз-Торг-2005 про стягнення 19978 грн. 80 коп.,

ВСТАНОВИВ:

Позивач товариство з обмеженою відповідальністю Прозорі закупівлі Черкаси звернувся в господарський суд Черкаської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю Союз-Торг-2005 (далі відповідач) про стягнення, на підставі договору про надання інформаційно-консультаційних послуг № 272/12/18 від 12.12.2018 року та договору про надання послуг № 303 від 05.07.2019 року, 13500 грн. основного боргу, 26567 грн. 12 коп. пені, 629 грн. 95 коп. інфляційних втрат, 521 грн. 10 коп. 3% річних, що разом становить 41218 грн. 17 коп., та відшкодування судових витрат у виді 2102 грн. судового збору за подання позовної заяви, 5000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Позовні вимоги мотивовані порушенням відповідачем зобов`язань з надання послуг згідно з укладеними сторонами договором про надання інформаційно-консультаційних послуг № 272/12/18 від 12.12.2018 року та договору про надання послуг № 303 від 05.07.2019 року.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 26.06.2020 року відкрито провадження у справі № 925/816/20 за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 11.08.2020 року.

Ухвалою суду від 11.08.2020 року відкладено розгляд справи по суті на 15.09.2020 року, за клопотанням представника позивача (вх. № 11030/20 а.с. 78-108) приєднав до матеріалів справи розрахунок розміру позовних вимог за кожним договором окремо, для забезпечення дотримання прав відповідача бути проінформованим про час і дату призначення судового засідання, на офіційній сторінці господарського суду Черкаської області веб-порталу судової влади України розміщено інформацію про виклик товариства з обмеженою відповідальністю Союз-Торг-2005.

14.09.2020 року позивач в особі свого представника подав суду клопотання про зменшення розміру позовних вимог (вх. № 14148/20 а.с. 119-121), в якому збільшив період нарахування в частині стягнення пені, інфляційних втрат та 3 % річних у зв`язку зі збільшенням періоду прострочення, разом з тим зменшив суми нарахувань та остаточно просив суд стягнути з відповідача:

на підставі договору про надання інформаційно-консультаційних послуг № 272/12/18 від 12.12.2018 року, 10000 грн. основного боргу, 4370 грн. 88 коп. пені, 467 грн. 81 коп. інфляційних втрат та 490 грн. 31 коп. 3% річних;

на підставі договору про надання послуг № 303 від 05.07.2019 року, 3500 грн. основного боргу, 949 грн. 86 коп. пені, 77 грн. 31 коп. інфляційних втрат та 122 грн. 63 коп. 3% річних, що разом становить 19978 грн. 80 коп.

Відповідач письмовий відзив на позов не подав, проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін не заперечив, у судові засідання явку свого представника не забезпечив, причини неявки не повідомив. Поштове відправлення з ухвалою суду від 11.08.2020 року, направлене відповідачу, повернулись до суду з відміткою пошти про невручення - адресат відсутній за вказаною адресою.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб підприємців», якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою; якщо відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, є недостовірними і були внесені до нього, третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні; відомості, що містяться в Єдиному державному реєстрі, використовуються для ідентифікації юридичної особи або її відокремленого підрозділу.

Відповідно до п. 3.9.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Вищого господарського суду України від 23 березня 2012 року № 3, в разі, якщо ухвалу було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв`язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Згідно з ч. 6 ст. 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є:

1) день вручення судового рішення під розписку;

2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи;

3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення;

4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду;

5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відповідно до частин 3, 7 статті 120 ГПК України, виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Таким чином, суд продемонстрував достатню старанність, щоб дозволити відповідачу, який повинен був знати про правила, що застосовуються до надіслання судових повідомлень учасникам справи, визначитися з провадженням проти нього та скористатись правами і обов`язками, передбаченими статтями 42, 46 ГПК України і вважає його повідомленим належним чином.

Крім того, судом розміщено інформацію про виклик товариства з обмеженою відповідальністю Союз-Торг-2005 в судове засідання на офіційній сторінці господарського суду Черкаської області веб-порталу судової влади України (а.с. 114).

Відповідно до ч. 1 ст. 252 ГПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними для спрощеного провадження.

Частиною 1 ст. 202 ГПК України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з п. 1 ч. 3 статті 202 ГПК України, суд розглядає справу за відсутності учасника справи або його представника, якщо їх було належним чином повідомлено про судове засідання, у разі, неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Враховуючи, що явка представників учасників справи судом обов`язковою не визнавалась, наявні матеріали справи є достатніми для всебічного, повного і об`єктивного розгляду справи, суд, відповідно до ст. 202 ГПК України, визнав за можливе розглянути справу у відсутності представника відповідача за наявними в ній матеріалами.

У судовому засіданні представник позивача позов з підстав і у розмірі, викладених у позовній заяві і заяві про зменшення розміру позовних вимог, підтримала і просила суд задовольнити повністю.

Згідно із ст.ст. 233 ч. 6, 240 ч. 1 ГПК України, у судовому засіданні судом було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши заяви позивача по суті справи, наявні у справі письмові докази та оцінивши їх у сукупності, суд позов задовольняє частково з таких підстав.

12.12.2018 року між позивачем товариством з обмеженою відповідальністю Прозорі закупівлі Черкаси, як виконавцем, та відповідачем товариством з обмеженою відповідальністю Союз-Торг-2005, як замовником, укладено договір про надання інформаційно-консультативних послуг № 272/12/18 (далі Договір-1, а.с. 10-12), за умовами п. 1.1. якого за замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов`язання з надання консультаційних та інформаційних послуг стосовно державних закупівель (надалі послуги) у порядку та на умовах, визначених у цьому договорі.

Сторони погодили усі істотні умови даного договору, зокрема, домовилися про таке:

п. 1.2. виконавець зобов`язується надати послуги,, які будуть передбачені у відповідному замовленні (ях), а замовник зобов`язується прийняти надані послуги та оплатити їх;

п. 1.3. замовленням встановлюється обсяг та вартість замовлених у виконавця послуг, строки надання послуг, а також інші умови надання послуг. Підписане сторонами замовлення є невід`ємною частиною договору;

п. 2.1. вартість послуг визначається у замовленні. Сума всіх замовлень вважається ціною договору;

п. 2.2. виконавець передає, а замовник приймає надані послуги шляхом підписання акту приймання-передачі наданих послуг. Порядок та строки оплати послуг визначаються у кожному замовленні окремо;

п. 5.2. за несвоєчасне виконання/порушення своїх грошових зобов`язань замовник сплачує виконавцю пеню в розмірі 0,5 % від суми простроченого платежу за кожний день прострочення;

п. 9.1. договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2019 року а в частині проведення розрахунків до повного їх завершення.

Договір підписаний представниками сторін, підписи посвідчені їх печатками.

27.12.2018 року сторони Договору-1 уклали замовлення № 2 (далі - замовлення № 2), в якому погодили наступне:

замовник замовив у виконавця послуги з підготовки та/або розгляд підготовленої учасником тендерної пропозиції, завантаження через електронну систему закупівель необхідних документів, що вимагаються замовником у тендерній документації вартістю 7500 грн. Виконавець надає послуги в строк до 31.12.2018 року. Розрахунок на надані послуги по даному замовленню здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок виконавця, вказаний у договорі, протягом 3-х робочих днів з дати підписання акту приймання-передачі наданих послуг. Замовлення набирає чинності з моменту підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх печатками.

Замовлення № 2 від 27.12.2018 року підписане представниками обох сторін та скріплене їхніми печатками (а.с. 13).

Із акту прийому-передачі № 108 від 31.12.2018 року за замовленням № 2 до Договору-1, підписаного обома сторонами, (а.с. 15) вбачається, що позивач надав консультаційні та інформаційні послуги стосовно процедур електронних закупівель вартістю 7500 грн., а відповідач прийняв їх, що підтверджується підписами представників сторін, посвідчених печатками.

01.04.2019 року сторони Договору-1 уклали замовлення № 3 (далі - замовлення № 3), в якому погодили наступне:

замовник замовив у виконавця послуги з підготовки та/або розгляд підготовленої учасником тендерної пропозиції , завантаження через електронну систему закупівель необхідних документів, що вимагаються замовником у тендерній документації вартістю 2500 грн. Виконавець надає послуги в строк до 05.04.2019 року. Розрахунок на надані послуги по даному замовленню здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок виконавця, вказаний у договорі, протягом 3-х робочих днів з дати підписання акту приймання-передачі наданих послуг. Замовлення набирає чинності з моменту підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх печатками.

Замовлення № 3 від 01.04.2019 року підписане представниками обох сторін та скріплене їхніми печатками (а.с. 14).

Із акту прийому-передачі № 25 від 01.04.2019 року за замовленням № 3 до Договору-1 (а.с. 16), підписаного обома сторонами, вбачається, що позивач надав консультаційні та інформаційні послуги стосовно процедур електронних закупівель вартістю 2500 грн., а відповідач прийняв їх, що підтверджується підписами представників сторін, посвідчених печатками.

Таким чином, відповідач надав позивачу консультаційні та інформаційні послуги стосовно процедур електронних закупівель за Договором-1 на суму 10000 грн. з ПДВ., які відповідач в порушення умов Договору-1 не оплатив.

05.07.2019 року між позивачем товариством з обмеженою відповідальністю Прозорі закупівлі Черкаси, як виконавцем, та відповідачем товариством з обмеженою відповідальністю Союз-Торг-2005, як замовником, укладено договір про надання послуг № 303 (далі Договір-2, а.с. 17-19), за умовами п. 1.1. якого виконавець бере на себе зобов`язання щодо надання замовнику консультаційних та інформативних послуг (далі -послуг) із супроводу участі у закупівлі № UA-2019-06-21-000314-b (закупівля), що проводиться згідно Закону України «Про публічні закупівлі» № 922-VIII від 25.12.2015, яка здійснюється з використанням веб-порталу Уповноваженого органу «Prozorro», а замовник зобов`язується прийняти та оплатити надані послуги.

Сторони погодили усі істотні умови даного договору, зокрема, домовилися про таке:

п. 1.2. перелік послуг, що надаються виконавцем згідно договору, та їх вартість визначені у специфікації послуг (додаток до договору);

п. 2.1. ціна договору становить 3500 грн., без ПДВ;

п. 2.2. ціна договору може бути змінена, уразі надання додаткових послуг за переліком, наведеним у додатку до договору;

п. 2.3. оплата вартості послуг здійснюється замовником на умовах відстрочки платежу до 10 днів з моменту і на підставі підписаного сторонами відповідного акту наданих послуг;

п. 3.2.1. замовник зобов`язався своєчасно та у повному обсязі оплатити надані виконавцем послуги згідно умов договору;

п. 4.3. замовник за затримку оплати отриманих послуг сплачує виконавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, діючої на момент нарахування пені, від суми неоплачених послуг за кожен день затримки;

п. 6.1. договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками сторін.

п. 6.3. закінчення терміну дії договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Договір підписаний представниками сторін, підписи посвідчені їх печатками.

На виконання Договору-2 сторони уклали специфікацію послуг, в якій погодили калькуляцію вартості послуг та перелік послуг, що можуть бути надані за Договором-2 додатково (а.с. 20).

Із акту приймання-передачі послуг № 149 від 05.07.2019 року за Договором-2, підписаного обома сторонами, (а.с. 21) вбачається, що позивач надав консультаційні та інформаційні послуги вартістю 3500 грн., а відповідач прийняв їх, що підтверджується підписами представників сторін, скріплені печатками.

Відповідач свого обов`язку з оплати наданих позивачем послуг на суму 3500 грн. за Договором-2 також не виконав.

Заборгованість відповідача на користь позивача за договором про надання інформаційно-консультаційних послуг № 272/12/18 від 12.12.2018 року та договором про надання послуг № 303 від 05.07.2019 року становить (10000+3500) 13500 грн.

У зв`язку з невчасним виконанням відповідачем зобов`язань за договорами-1 і 2, позивач просив стягнути з відповідача на підставі договору про надання інформаційно-консультаційних послуг № 272/12/18 від 12.12.2018 року (договору-1) 10000 грн. основного боргу, 4370 грн. 88 коп. пені, 467 грн. 81 коп. інфляційних втрат та 490 грн. 31 коп. 3% річних. На підставі договору про надання послуг № 303 від 05.07.2019 року (договору-2) - 3500 грн. основного боргу, 949 грн. 86 коп. пені, 77 грн. 31 коп. інфляційних втрат та 122 грн. 63 коп. 3% річних.

Отже, спірні правовідносини сторін виникли із договору про надання інформаційно-консультаційних послуг № 272/12/18 від 12.12.2018 року, договору про надання послуг № 303 від 05.07.2019 року, вимоги позивача витікають із суті прав та обов`язків сторін за цими договорами.

Спірні правовідносини сторін за правовою природою віднесені до договірних зобов`язань послуг, загальні положення про послуги визначені главою 63, загальні положення про правочини визначені розділом IV книги 1 ЦК України, про зобов`язання і договір розділами І і ІІ книги 5 ЦК України, главами 19, 20 ГК України, правові наслідки порушення зобов`язання, відповідальність за порушення зобов`язання - главою 51 ЦК України, розділом V ГК України, правові наслідки порушення зобов`язання, відповідальність за порушення зобов`язання - главою 51 ЦК України, розділом V ГК України.

Статтею 3 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) визначено загальні засади цивільного законодавства, якими, зокрема, є: свобода договору; свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність.

Згідно з п. 1 ч. 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтями 13 і 14 ЦК України встановлено, відповідно, межі здійснення цивільних прав та загальні засади виконання цивільних обов`язків. Зокрема, і цивільні права і цивільні обов`язки здійснюються (виконуються) в межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1, ч. 2 п.п. 5, 8 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, примусове виконання обов`язку в натурі, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Статтею 20 Господарського кодексу України передбачено право кожного суб`єкта господарювання на захист своїх прав і законних інтересів шляхом, зокрема, присудження до виконання обов`язку в натурі, відшкодування збитків, застосування штрафних санкцій, іншими способами, передбаченими законом. Порядок захисту прав суб`єктів господарювання та споживачів визначається цим Кодексом, іншими законами.

Статтею 204 ЦК України встановлено презумпцію правомірності правочину, за змістом якої правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, ст.ст. 193, 202 ГК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У відповідності з ч. 1 статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 598, ч. 1 ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903, ч. 1 ст. 905 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором; якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором; строк договору про надання послуг встановлюється за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У замовленнях № 2 і № 3 до Договору 1 сторони погодили, що розрахунок на надані послуги по даному замовленню здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок виконавця, вказаний у договорі, протягом 3-х робочих днів з дати підписання акту приймання-передачі наданих послуг.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач виконав свій обов`язок за договором про надання інформаційно-консультаційних послуг № 272/12/18 від 12.12.2018 року надав консультаційні та інформаційні послуги стосовно державних закупівель, факт надання відповідачем послуг на суму 10000 грн. підтверджено сторонами, відповідач оплату послуг на суму 10000 грн. за Договором -1 не здійснив, тому вимогу позивача про їх примусове стягнення суд вважає обґрунтованою, доказаною та такою, що підлягає задоволенню.

Крім того, у п. 2.3. Договору - 2 сторони погодили, що оплата вартості послуг здійснюється замовником на умовах відстрочки платежу до 10 днів з моменту і на підставі підписаного сторонами відповідного акту наданих послуг.

За договором надання послуг № 303 від 05.07.2019 року (договором-2), позивач також виконав свій обов`язок, надав консультаційні та інформаційні послуги із супроводу участі у закупівлі № UA-2019-06-21-000314-b, яка здійснюється з використанням веб-порталу Уповноваженого органу «Prozorro», факт надання відповідачем послуг на суму 3500 грн. підтверджено сторонами, відповідач послуги на суму 3500 грн. за Договором -2 не здійснив, тому вимогу позивача про їх примусове стягнення суд також вважає обґрунтованою, доказаною та такою, що підлягає задоволенню.

Отже, наявність і розмір основного боргу в сумі 13500 грн. (10000+3500), позивачем доведені належними, достатніми та допустимими доказами, вимоги позивача в цій частині позову відповідачем не спростовані, тому зазначена сума боргу підлягає стягненню в судовому порядку.

У зв`язку з простроченням сплати основного грошового зобов`язання позивачем також заявлено до стягнення з відповідача, на підставі ст. 625 ЦК України, інфляційних втрат в сумі 545 грн. 12 коп., 612 грн. 94 коп. 3% річних, а на підставі п. 5.2. Договору-1 і п. 4.3. Договору-2 5320 грн. 74 коп. пені.

За змістом статей 524, 533-535 і 625 ЦК України, грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За розрахунком позивача розмір інфляційних втрат за Договором-1 за період з січня 2019 року по вересень 2020 року складає 467 грн. 81 коп., 3% річних за період прострочення з 04.01.2019 року по 14.09.2020 року - 490 грн. 31 коп. Інфляційних втрат за Договором-2 за період з серпня 2019 року по вересень 2020 року - 77 грн. 31 коп., 3% річних за період прострочення з 16.07.2019 року по 14.09.2020 року - 122 грн. 63 коп. Їх розрахунок позивачем проведено з дотриманням вимог законодавства, обставин справи, умов Договорів-1 і -2, арифметично і методологічно є правильним, тому вимога позивача і в цій частині позову підлягає задоволенню.

На підставі п. 5.2. Договору-1 і п. 4.3. Договору- 2 позивач також заявив до стягнення з відповідача 5320 грн. 74 коп. пені.

Сторони погодили в п. 5.2. Договору-1, що за несвоєчасне виконання/порушення своїх грошових зобов`язань замовник сплачує виконавцю пеню в розмірі 0,5 % від суми простроченого платежу за кожний день прострочення

В п. 4.3. Договору-2 сторони також погодили, що замовник за затримку оплати отриманих послуг сплачує виконавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, діючої на момент нарахування пені, від суми неоплачених послуг за кожен день затримки.

Відповідно до ст. 610, ч. 1 ст. 611, ч. 1 ст. 612 ЦК України: порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання; у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки, відшкодування збитків; боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Виконання зобов`язання, згідно з ч. 1 ст. 546 ЦК України, може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Статтею 549 Цивільного кодексу України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст. 549 ЦК України).

Відповідно до ч. 6 ст. 231 ГК України штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, що передбачено ст. 3 зазначеного Закону.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не передбачено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано (ч. 6 ст. 232 ГК України).

За приписом статті 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" та частини другої статті 343 ГК України розмір пені за прострочку платежу не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Якщо в укладеному сторонами договорі зазначено вищий розмір пені, ніж передбачений у цій нормі, застосуванню підлягає пеня в розмірі згаданої подвійної облікової ставки.

При вирішенні спору в частині стягнення спірної суми пені суд керується приписами статей 549-552, 610-612, 614 ЦК України, статтями 216-218, 229-232 (зокрема, абз. 3 ч. 2 ст. 231), 234 ГК України, роз`ясненнями, викладеними в постанові Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань» N 14 від 17.12.2013 року, умовами п. 5.2. договору про надання інформаційно-консультаційних послуг № 272/12/18 від 12.12.2018 року, п. 4.3. договору про надання послуг № 303 від 05.07.2019 року.

З огляду на викладені обставини справи, наведені норми законодавства і умови договору спірну вимогу позивача суд вважає обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню.

Проте, розрахунок розміру пені позивачем проведено без дотримання норм ч. 6 ст. 232 ГК України.

За розрахунком позивача розмір пені складає:

за замовленням № 2 до договору-1 за період з 04.01.2019 року по 14.09.2020 року 3446 грн. 45 коп.;

за замовленням № 3 до договору-1 за період з 05.04.2019 року по 14.09.2020 року 924 грн. 43 коп.;

за специфікацією послуг до Договору-2 за період з 16.07.2019 року по 14.09.2020 року 949 грн. 86 коп.

За розрахунком суду розмір пені за замовленням № 2 до договору -1 становить 1331 грн. 92 коп., за замовленням № 3 до договору-1 - 435 грн. 07 коп., за специфікацією послуг до Договору-2 - 561 грн. 15 коп., а разом - 2328 грн. 14 коп. і в такому розмірі вимоги позивача в цій частині позову також підлягають задоволенню.

Нормами Господарського процесуального кодексу України, зокрема, встановлено, що:

учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (ч. 1 ст. 43);

кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч.ч. 1, 3 ст. 74);

належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч. 1 ст. 76);

обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 77);

достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ч. 1 ст. 78);

наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч.ч. 1, 2 ст. 79);

учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду (ч. 1 ст. 80);

суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили (ч.ч. 1, 2 ст. 86).

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 13, ч. 1 ст. 14 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З огляду на викладені обставини справи, разом із задоволенням вимог про стягнення 13500 грн. основного боргу, до задоволення підлягають вимоги про стягнення 545 грн. 12 коп. інфляційних втрат, 612 грн. 94 коп. 3% річних, 2328 грн. 14 коп. пені.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат за результатами розгляду справи суд враховує таке.

У позові позивач заявив вимогу про відшкодування понесених судових витрат у виді сплаченого судового збору і витрат на професійну правничу допомогу, позов суд задовольняє частково.

Платіжним дорученням № 340 від 19.06.2020 року позивачем сплачено 2102 грн. судового збору за подання позову.

Обґрунтовуючи розрахунок судових витрат позивача на професійну правничу допомогу в сумі 5000 грн., представник позивача адвокат Лоза Ганна Петрівна надала суду: копію договору про надання правової допомоги № 15/2020 від 28.02.2020 року, укладеного позивачем з адвокатським об`єднанням ВІБ ЕНД Компані; ордер серії ЧК № 174063 від 23.06.2020 року; копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ЧК № 001286 від 15.05.2020 року; копію додаткової угоди № 3 до договору про надання правової допомоги № 15/2020 від 15.06.2020 року; копію акту приймання-передачі від 19.06.2020 року на суму 5000 грн.; копію платіжного доручення № 113 від 23.06.2020 року про сплату позивачем 5000 грн. на користь адвокатського об`єднання ВІБ ЕНД Компані за надання правової допомоги за договором № 15/2020 від 28.02.2020 року, додаткової угоди № 3, рахунку від 19.06.2020 року; детальний опис робіт (наданих послуг, виконаних адвокатом у межах розгляду на виконання умов договору про надання правової допомоги №06/2020 від 08.06.2020 року, укладеного між ОСОБА_1 та адвокатським об`єднанням ВІБ ЕНД Компані в редакції додаткових угод від 19.06.2020 року на суму 5000 грн.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За приписами ч. 1 ст. 124 ГПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

За ч.ч. 3, 4 ст. 126 ГПК України, для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною 8 ст. 129 ГПК України встановлено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Наявні в матеріалах справи докази надання позивачу професійної правничої допомоги у даній справі, з урахуванням погоджених розцінок за послуги з надання правничої допомоги, підтвердження доказів фактичної оплати наданих послуг, дають суду достатні підстави для покладення витрат позивача на отримання правничої допомоги на сторону відповідача.

На підставі статті 129 ГПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 2102 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 грн., а разом 7102 грн.

Керуючись ст.ст. 129, 233, 236-240, 256 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю Союз-Торг-2005, , місцезнаходження: 18006, м. Черкаси, вул. Чехова, буд. 41 на користь товариства з обмеженою відповідальністю Прозорі закупівлі Черкаси, , місцезнаходження: 18006, м. Черкаси, вул. Гоголя, буд. 586, кв. 93 - 13500 грн. основного боргу, 545 грн. 12 коп. інфляційних втрат, 612 грн. 94 коп. 3% річних, 2328 грн. 14 коп. пені та 7102 грн. судових витрат.

У задоволенні решти позову в частині вимог про стягнення 2992 грн. 60 коп. пені - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Північного апеляційного господарського суду через господарський суд Черкаської області протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складене 21.10.2020 року.

Суддя В.М. Грачов