РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

22.10.2020Справа № 910/10828/20
Господарський суд міста Києва у складі судді Гулевець О.В. розглянувши матеріали господарської справи у спрощеному позовному провадженні без проведення судового засідання

за позовом Публічне акціонерне товариство «ДТЕК Добропільська ЦЗФ»

до Акціонерного товариства «Українська залізниця»

про стягнення 88 134,68 грн

Без повідомлення (виклику) учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство "ДТЕК ДОБРОПІЛЬСЬКА ЦЗФ" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення 88 134, 68 грн. вартості нестачі вугілля.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 29.07.2020 зазначену позовну заяву залишив без руху, встановив позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

17.08.2020 через канцелярію суду позивачем подано заяву про усунення недоліків, допущених при поданні до суду позову.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.08.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд справи поставлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (без проведення судового засідання).

У відповідності до ч. 2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Частинною третьою статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

14.09.2020 через відділ діловодства суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач проти задоволення позовних вимог заперечив, посилаючись на те, що з огляду на відмітку у графі № 20 залізних накладних, вартість нестачі становить 64 832,99 грн, оскільки згідно Правил видачі вантажів, у разі якщо вантажі є рідкі або здатні до перевезення в сирому (свіжому) або у вологому стані, має бути застосована норма природної втрати, яка складає 2%. Відповідач надав контррозрахунок.

Згідно із частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «ДТЕК Добропільська ЦЗФ» відповідно до залізничних накладних №48484158, №48483804, №48483796, №48380380, №48385645, №48385660, №48403927, №484039019 та №48380364 здійснило відправлення вугілля зі станції Добропілля Донецької залізниці на станцію Ігрень Придніпровської залізниці одержувачу - ДТЕК Придніпровська ТЕС.

На станції Ігрень Придніпровської залізниці було проведено перевірку стану вантажу та виявлена нестача кам`яного вугілля у деяких вагонах, про що складені комерційні акти: №453105/134 від 14.04.2020, № 453105/133 від 14.04.2020, № 453105/132 від 14.04.2020, №453105/105 від 06.04.2020, №453105/104 від 06.04.2020, №453105/103 від 06.04.2020, №453105/108 від 06.04.2020, №453105/107 від 06.04.2020, №453105/106 від 06.04.2020.

Згідно із комерційними актами: №453105/134 у вагоні №53450896 виявилось нетто - 66000 кг, що менше вантажного документу на 3600 кг, та №52537156 виявилось нетто - 64850 кг, що менше вантажного документу на 3450 кг;

№453105/133 у вагоні №63523955 виявилось нетто - 66500 кг, що менше вантажного документу на 2800 кг;

№453105/132 у вагонах №52170784 виявилось нетто - 66100 кг, що менше вантажного документу на 2500 кг, №53545042 виявилось нетто - 64050 кг, що менше вантажного документу на 2650 кг, №56614522 виявилось нетто - 63950 кг, що менше вантажного документу на 2250 кг, та №63379838 виявилось нетто - 64400 кг, що менше вантажного документу на 2000 кг;

№453105/105 у вагонах №56199680 виявилось нетто - 60350 кг, що менше вантажного документу на 6250 кг, №61297925 виявилось нетто - 65400 кг, що менше вантажного документу на 2900 кг, та №63659643 виявилось нетто - 62900 кг, що менше вантажного документу на 1600 кг;

№453105/104 у вагоні №56410947 виявилось нетто - 61350 кг, що менше вантажного документу на 6050 кг.

Згідно із довідок про вартість вугільної продукції, фактична вартість 1 тони вугілля кам`яного становить:

- у вагоні №56572530 по накладній №48350292 від 31.03.2020 складає 1747,44 грн. з ПДВ,

- у вагоні №62257225 по накладній №48431993 від 07.04.2020 складає 1879,56 грн. з ПДВ,

- у вагонах №63379358 та №562222532 по накладній №48432041 від 07.04.2020 складає 179,56грн. з ПДВ,

- у вагонах №62072855, №59957217 та №56877178 по накладній №48419121 від 06.04.2020 складає 1815,84 грн. з ПДВ,

- у вагонах №56737646 та №56737836 по накладній №48390785 від 03.04.2020 склаадє 1693,98 грн. з ПДВ,

- у вагонах №53585568, №62966700 та №59954669 по накладній №48384754 від 03.04.2020 складає 1693,98 грн. з ПДВ,

- у вагонах №53169439, №55020820, №62316476, №53598132 в кількості 65000 кг, №53599833, №53530911, №56873581 та №62199765 по накладній №48381784 від 03.04.2020 складає 1698,84 грн. з ПДВ,

- у вагоні №56850746 по накладній №48507016 від 14.04.2020 складає 1802,88грн. з ПДВ,

- у вагонах №55340111 та №55006456 по накладній №48506513 від 14.04.2020 складає 1714,86 грн. з ПДВ,

- у вагоні №62641253 по накладній №48501381 від 13.04.2020 складає 1951,38 грн. з ПДВ.

Посилаючись на те, що у зв`язку із незабезпеченням відповідачем збереження вантажу під час залізничного перевезення, відповідач повинен відшкодувати вартість втраченого вантажу, що за розрахунком позивача становить 88 134,68 грн, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 908 Цивільного кодексу України перевезення вантажу здійснюється за договором перевезення. Загальні умови визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Згідно із ч. 6 ст. 306 Господарського кодексу України, відносини, пов`язані з перевезенням пасажирів та багажу, регулюються Цивільним кодексом України та іншими нормативно-правовими актами.

Частиною 5 статті 307 Господарського кодексу України передбачено, що умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

У відповідності до ст. 2 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №457 від 06.04.1998, Статут залізниць України (далі - Статут) визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом. Статутом регламентуються порядок укладання договорів, організація та основні умови перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, основні положення експлуатації залізничних під`їзних колій, а також взаємовідносини залізниць з іншими видами транспорту.

Дія Статуту поширюється на перевезення залізничним транспортом вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, у тому числі на перевезення вантажів, навантаження і розвантаження яких відбувається на залізничних під`їзних коліях незалежно від форм власності, які не належать до залізничного транспорту загального користування (ст. 3 Статуту).

Пунктом 6 Статуту визначено, що накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Відповідно до ст. 909 ЦК України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Укладення договору перевезення вантажу шляхом складання транспортної накладної передбачено, також ч. 2 ст. 307 ГК України.

Як встановлено судом, у квітні 2020 року Публічне акціонерне товариство «ДТЕК Добропільська ЦЗФ» відповідно до залізничних накладних №48484158, №48483804, №48483796, №48380380, №48385645, №48385660, №48403927, №484039019 та №48380364 здійснило відправлення вугілля зі станції Добропілля Донецької залізниці на станцію Ігрень Придніпровської залізниці одержувачу - ДТЕК Придніпровська ТЕС.

Згідно із ч. 2 ст. 924 ЦК України перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Статтею 105 Статуту визначено, що залізниці, вантажовідправники, вантажоодержувачі, пасажири, транспортні, експедиторські і посередницькі організації та особи, які виступають від імені вантажовідправника і вантажоодержувача, несуть матеріальну відповідальність за перевезення у межах і розмірах, передбачених цим Статутом та окремими договорами.

Відповідно до ст. 113 Статуту за незбереження (втрату, нестачу, псування і пошкодження) прийнятого до перевезення вантажу, багажу, вантажобагажу залізниці несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з не залежних від них причин.

У відповідності до ст. 129 Статуту, обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Комерційний акт складається для засвідчення таких обставин:

а) невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах;

б) у разі виявлення вантажу, багажу чи вантажобагажу без документів або документів без вантажу, багажу чи вантажобагажу;

в) псування, пошкодження вантажу, багажу і вантажобагажу;

г) повернення залізниці вкраденого вантажу, багажу або вантажобагажу.

Залізниця зобов`язана скласти комерційний акт, якщо вона сама виявила зазначені вище обставини або якщо про існування хоча б однієї з них заявив одержувач або відправник вантажу, багажу чи вантажобагажу.

В усіх інших випадках обставини, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу і вантажобагажу і які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, оформляються актами загальної форми.

Порядок складання комерційних актів та актів загальної форми встановлюється Правилами.

Наявні у матеріалах справи комерційні акти №453105/134 від 14.04.2020, № 453105/133 від 14.04.2020, № 453105/132 від 14.04.2020, №453105/105 від 06.04.2020, №453105/104 від 06.04.2020, №453105/103 від 06.04.2020, №453105/108 від 06.04.2020, №453105/107 від 06.04.2020, №453105/106 від 06.04.2020 підтверджують недостачу вантажу у вище вказаних вагонах.

Вказані акти за своєю формою та змістом відповідають вимогам Статуту залізниць України та Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 334 від 28.05.2002, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08.07.2002 за №567/6855, а тому визнаються судом належними доказами на підтвердження факту невідповідності маси, зазначеній у накладній, фактичній масі вантажу.

Відповідно до ч. 3 ст. 314 Господарського кодексу України за шкоду, заподіяну при перевезенні вантажу, а саме, у разі втрати або недостачі вантажу, перевізник відповідає в розмірі вартості вантажу, який втрачено або якого не вистачає.

Положеннями Статуту визначено, що залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу, зокрема, за втрату чи недостачу - у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі (ч. 1 ст. 114 Статуту).

Вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу (ст. 115 Статуту).

У матеріалах справи наявні довідки вантажовідправника, у яких визначені вартість вугілля, що перевозилось у вагонах №56572530, №62257225, №63379358, №562222532, №62072855, №59957217 та №56877178, №56737646 та №56737836, №53585568, №62966700 та №59954669, №53169439, №55020820, №62316476, №53598132, №56850746, №55340111 та №55006456, №62641253.

Відповідно до ч. 2 ст. 114 Статуту, недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

Згідно із ст. 27 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21 листопада 2000 року №644, вантаж вважається доставленим без утрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто.

Відповідно до ч. 2 ст. 114 Статуту недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

З врахуванням норми природної втрати під час перевезення, яка згідно п. 27 Правил видачі вантажів для вантажів у вологому стані складає 2%, для мінерального палива - 1%, нестача вантажу:

Однак, як зазначає відповідач, у графі №20 залізничних накладних, зазначено, що граничний показник вологості до 8%.

Таким чином, спірні вантажі згідно залізничних накладних№48484158, №48483804, №48483796, №48380380, №48385645, №48385660, №48403927, №484039019 та №48380364 відправлені вантажовідправником вантажоодержувачу у вологому стані, а тому при визначенні розміру недостачі маси вантажу, у спірних вагонах, відправлених згідно наведених залізничних накладних, необхідно застосовувати норму природної втрати, яка складає 2%, що узгоджується із правовими позиціями Верховного Суду у постановах № 910/435/17 від 21.06.2018 та № 910/5497/17 від 26.06.2018.

Разом з тим, за розрахунками позивача, загальна вартість недостачі вантажу у вище зазначених вагонах, з урахуванням 2% для вантажів у вологому стані, для мінерального палива - 1%, становить: у вагоні №53450896 становить (3600-696) 2904 кг або 2,904т, у вагоні №52537156 становить (3450-683) 2767 кг або 2,767т, у вагоні №63523955 становить (2800-693) 2107 кг або 2,107т, у вагоні №52170784 становить (2500-686) 1814 кг або 1,814т, у вагоні №53545042 становить (2650-667) 1983 кг або 1,983т, у вагоні №56614522 становить (2250-662) 1588 кг або 1,588т, у вагоні №63379838 становить (2000-664) 1336 кг або 1,336т, у вагоні №56199680 становить (6250-666) 5584 кг або 5,584т, у вагоні №61297925 становить (2900-683) 2217 кг або 2,217т, у вагоні №63659643 становить (1600-645) 955 кг або 0,955т, у вагоні №56410947 становить (6050-674) 5376 кг або 5,376т, у вагоні №54752076 становить (10150-661) 9489 кг або 9,489т, у вагоні №56965148 становить (2900-667) 2233 кг або 2,233т, у вагоні №61916474 становить (2300-682) 1618 кг або 1,618т, у вагоні №53577680 становить (2350-696) 1654 кг або 1,654т, у вагоні №52797891 становить (1700-675) 1025 кг або 1,025т, у вагоні №62256425 становить (1950-685) 1265 кг або 1,265т, у вагоні №56409741 становить (1250-666) 584 кг або 0,584т, у вагоні №62611108 становить (1200-668) 532 кг або 0,532т, у вагоні №56557721 становить (2450-670) 1780 кг або 1,780т, у вагоні №53508420 становить (1600-687) 913 кг або 0,913т, у вагоні №56493331 становить (2500-683) 1817 кг або 1,817т, у вагоні №55293013 становить (1650-694) 956 кг або 0,956т.

В матеріалах справи наявний наданий відповідачем контррозрахунок вартості нестачі вантажу, яка з врахуванням приписів п. 27 Правил видачі вантажів складає суму у розмірі 64 832,99 грн.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок та наданий відповідачем контррозрахунку вартості недостачі вантажу, суд встановив, що контррозрахунок відповідача є арифметично правильним, а тому обґрунтованими є вимоги в частині стягнення вартості нестачі вантажу у розмірі 64 832,99 грн.

Частиною 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Враховуючи викладене, оскільки матеріалами справи підтверджено фактичні обставини втрати частини вантажу, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення суми збитків є обґрунтованими та з огляду на те, що позивачем невірно визначено норму нестачі вантажу, позовні вимоги підлягають задоволенню частково у розмірі 64 832,99 грн.

Приписами ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст. ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи встановлені вище судом обставини, дослідивши повно та всебічно матеріали справи, на день розгляду справи, суд частково задовольняє позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "ДТЕК ДОБРОПІЛЬСЬКА ЦЗФ" до Акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення 64 832,99 грн. вартості нестачі вугілля.

Судовий збір за розгляд справи відповідно до ст. 129 ГПК України покладається на відповідача пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238, 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» (03680, м. Київ, вулиця Тверська, будинок 5, ідентифікаційний код 40075815) на користь Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Добропільська ЦЗФ» (85003, Донецька обл, м. Добропілля, вул. Київська, 1, ідентифікаційний код 00176472) вартість недостачі вантажу у сумі 64 832,99 грн та судовий збір у розмірі 1 546,26 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено у порядку і строк, встановлені ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано: 22.10.2020.

Суддя О.В. Гулевець