ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" жовтня 2020 р. Справа №907/747/18

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Скрипчук О.С

суддів Галушко Н.А.

Мирутенко О.Л.

Секретар судового засідання Лагутін В.Б.

розглянувши апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства Страхова компанія Українська страхова група б/н від 20.05.2020 року (вх. № ЗАГС 01-05/1792/20 від 11.06.2020 року),

на рішення Господарського суду Закарпатської області від 28 лютого 2020 року (повний текст рішення складено 14.05.2020 року, м. Ужгород, суддя Пригара Л.І.)

у справі № 907/747/18

за позовом: Фізичної особи-підприємця Онисько Михайла Михайловича, с. Заріччя Іршавського району Закарпатської області

до відповідача: Приватного акціонерного товариства Страхова компанія Українська страхова група, м. Київ

про стягнення страхового відшкодування в сумі 713 797,91 грн., 13060,71 грн. пені та 21413,93 грн. трьох відсотків річних,

за участю представників:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа підприємець Онисько Михайло Михайлович звернувся до Господарського суду Закарпатської області з позовом до ТДВ"Страхове товариство з додатковою відповідальністю "Глобус" (правонаступник - Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Українська страхова група") про стягнення суми страхового відшкодування в розмірі 713 797 грн. 91 коп., 13 060 грн. 71 коп. пені та 21 413 грн. 93 коп. трьох процентів річних.

Рішенням Господарського суду Закарпатської області від 28.02.2020 позов задоволено повністю.

Рішення суду мотивоване тим, що позивач своєчасно звернувся до відповідача з повідомленням про настання страхового випадку, та своєчасно надав останньому в повному обсязі всі передбачені договором та додатково запитувані листами документи. В свою чергу, відповідач передбачених договором страхування зобов`язань щодо виплати страхувальнику страхового відшкодування у випадку настання страхового випадку не виконав та відмовив у виплаті страхового відшкодування. Суд прийшов до висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги є правомірними та обґрунтованими. Також,суд першої інстанції враховуючи факт прострочки відповідачем сплати страхового відшкодування у сумі 713 797 грн. 91 коп., стягнув нараховану на вказану суму прострочки пеню у розмірі 0,01% за період з 14.03.2018 року до 14.09.2018 року - 13 060 грн. 71 коп. та 21 413 грн. 93 коп. -3% річних.

Не погоджуючись із рішенням суду, ПАТ "Страхова компанія "Українська страхова група" подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Закарпатської області від 28.02.2020 та прийняти нове, яким у позові відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржуване рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач вказує, що суд першої інстанції у своєму рішенні не встановив всіх обставин справи, зокрема те, що водій, в порушення умов договору страхування, зупинився для технічної зупинки на 45 хв., залишив транспортний засіб на території автозаправочного комплексу, а не спеціально обладнаній стоянці для автомобільних перевізників («TIR Parking»), чи стоянці під охороною, чи на території діючих дорожніх постів міліції(поліції), транспортний засіб не був обладнаний системою GPS навігації та іншими засобами безпеки (сигналізація), іммобілайзер тощо, чим порушив умови договору страхування, що відповідно до п. 16.1.8 договору є підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування.

Також, апелянт зазначає, що відповідно до умов договору страхування виплата страхового відшкодування здійснюється страхувальнику у разі, якщо страхувальник, за письмовою згодою страховика самостійно врегулював пред`явлені йому вимоги. Однак, позивач не надав суду докази, що він отримав згоду страховика на самостійне врегулювання пред`явлених вимог і що він такі вимоги дійсно врегулював.

Разом з цим, апелянт не погоджується з висновком суду про те, страхувальник за рахунок коштів, які мав отримати від замовника перевезення викраденого товару, самостійно задоволив претензії останнього щодо відшкодування вартості втраченого вантажу, а тому має право на виплату йому страхового відшкодування, оскільки договором страхування не передбачений такий порядок взаєморозрахунків між перевізником, його замовником та відповідачем.

ФОП Онисько М.М. до суду відзиву на апеляційну скаргу не подав, участь уповноваженого представника у судові засідання не забезпечив, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Відповідно до п. 4 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, суд встановив наступне.

15.03.2017 року між Фізичною особою - підприємцем Онисько Михайлом Михайловичем (страхувальником, позивачем у справі) та Товариством з додатковою відповідальністю "Страхове товариство з додатковою відповідальністю "Глобус" (cтраховиком, відповідачем у справі), правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство "Українська страхова група", в особі директора представництва -Ужгородської МА Орос Н.А. було укладено Договір добровільного страхування відповідальності перевізника П-0706-17-0000022, відповідно до умов якого страховик бере на себе зобов`язання при настанні страхового випадку відшкодувати страхувальнику нанесену матеріальну шкоду відповідно до умов договору, а страхувальник зобов`язується сплачувати страхову премію у встановленому в договорі розмірі та строки.

Відповідно до п. 3 договору предметом договору є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону, пов`язані з відшкодуванням страхувальником заподіяної ним шкоди життю, здоров`ю, та/або їх майну під час надання страхувальником послуг з перевезення на умовах Конвенції про договір міжнародного перевезення вантажів 1956 року ("страхування CMR") та чинного законодавства України.

Страховим випадком за цим договором є подія, яка передбачена договором, та відбулася після набуття чинності договором і сталася внаслідок настання страхових ризиків, викладених у розділі 4 Договору, із настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхового відшкодування третім особам (потерпілим).

Погодженим сторонами страховим ризиком є відповідальність за вантаж (п. 4 договору).

У відповідності до п. 5 договору, страхова сума (ліміт відповідальності) на один транспортний засіб становить 5 730 000 грн. по одному страховому випадку та 7 160 000 грн. по договору страхування.

Розмір страхового платежу сторони погодили у п. 6 договору та визначили, що кількість забезпечених транспортних засобів (тягачів) складає 15 шт.; страховий платіж на один транспортний засіб (тягач) складає 6 000 грн.; загальний розмір страхового платежу 90 000 грн.; порядок сплати страхового платежу - одноразово, до 15.03.2017 року.

Термін дії договору з 16.03.2017 року по 15.03.2018 року (п. 7 договору). Договором покривається перевезення протягом строку дії договору (п. 9 договору).

Згідно п. 11.1 Договору страховим ризиком є виникнення обов`язку страхувальника відшкодувати шкоду, заподіяну третім особам внаслідок, зокрема, повної або часткової втрати вантажу.

Дія договору в частині страхування CMR поширюється на територію України, Європи, країн СНД та Балтії (п. 13.4.1. договору).

При настанні відповідальності страхувальника за повну або часткову загибель (втрату), нестачу, пошкодження вантажу підвищеного ризику, вказаного в п. 10.3.3. договору встановлюється безумовна франшиза у розмірі 50 000 грн. При настанні відповідальності страхувальника за повну або часткову загибель (втрату), нестачу, пошкодження вантажу внаслідок крадіжки, пограбування, угону транспортного засобу разом з вантажем, що відбулися в строк між прийняттям вантажу до перевезення та його здачею одержувачу, застосовується безумовна франшиза у розмірі 50 000 грн. (п. 13.1, п. 13.2 договору).

За положеннями п. 10.3.3. Договору аудіо-, відео-, комп`ютерна техніка та аксесуари до неї; апаратура стільникового телефонного зв`язку, фотоапаратура і аксесуари до неї; побутова і офісна техніка віднесені до вантажів підвищеного ризику.

На підставі п. 17.1.5 договору страхувальник має право оскаржити у судовому порядку відмову страховика у виплаті страхового відшкодування та/або розміру виплаченого страхового відшкодування.

Додатком 2 до Договору страхування є Інструкція для водіїв, якою визначені основні рекомендації перевізнику щодо приймання вантажу до перевезення, самого перевезення та доставки вантажу до місця призначення.

Зокрема, вказана інструкція містить рекомендації щодо перевезення вантажу, серед яких: дотримуватися чітко визначеного маршруту перевезення вантажу, а також по можливості не залишати транспортний засіб без догляду; під час довготривалої зупинки (більше 30 хвилин) залишати транспортний засіб лише на спеціально обладнаній стоянці для автомобільних перевізників ("ТІК Раking"), стоянці під охороною з подальшим отриманням квитанції або на території діючих дорожніх постів міліції (поліції); ставити транспортний засіб впритул до інших, або до стін будників, щоб зменшити можливість доступу до вантажу через поріз в тенті; обов`язкового задіяння всіх наявних засобів безпеки (сигналізації), закриття всіх дверей, вилучення з транспортного засобу ключів, документів і цінних речей; стеження за технічною справністю транспортного засобу, перевірки стану тенту автомобіля, причепа (при рефрижераторному перевезенні дотримання встановленого температурного режиму); при виявленні ушкодження тенту (або порушення режиму роботи рефрижератора), які сталися не на стоянці - обов`язкове повідомлення компанії для одержання подальших інструкцій.

Якщо транспортний засіб піддався нападу з метою викрадення або пограбування, або виявлення втрати (крадіжки) вантажу або провізних документів, водій зобов`язаний негайно зробити заяву в міліцію; отримати довідку про порушення кримінальної справи; зв`язатися з компанією для отримання подальших інструкцій.

Судом встановлено, що на підставі договору № 599382 від 04.11.2014 року про співробітництво в області організації та здійснення міжнародних перевозок на території Європи та Азії та транспортного замовлення № 599382 від 06.12.2017 року фізичною особою - підприємцем Онисько Михайлом Михайловичем (позивачем у справі) було прийнято замовлення LKW WALTER Internationale Transportorganisation AG на міжнародне перевезення вантажу (електроприладів вагою 6,390 кг) з Угорщини до Казахстану, тягачем НОМЕР_1 з напівпричепом НОМЕР_2 , яким керував водій перевізника (страхувальника, позивача у справі) ОСОБА_1 .

Крім особливостей перевезення (місця загрузки, розвантаження та документального супроводження) транспортне замовлення містить правила техніки безпеки при здійсненні перевезення вантажу: після виїзду із місяця завантаження (площадки) водій має слідувати у місце призначення без затримок і зайвих зупинок. Якщо зупинка триває більше 12 годин, то машина має бути залишена на охоронювану стоянку із службою охорони, відеоспостереженням, загородженням навколо парковки і нічним освітленням. Не дозволяється ставити машину без нагляду на парковці по місцю проживання водія. Водій зобов`язаний притримуватися визначеного маршруту. Машина має бути забезпечена системою GPS (глобальна система навігації та визначення місця знаходження). Водій має право зупинятися на визначених стоянках або, за погодженням, на інших надійних стоянках. Водій зобов`язаний зупинятися на безпечних та забезпечених охороною стоянках. Замовник не несе жодної відповідальності по визначених ним стоянках. Відповідальність за перевірку безпеки конкретної автостоянки лежить на перевізнику.

При цьому, транспортне замовлення містить інформацію про автомобільну стоянку, рекомендовану водію при здійсненні перевезення вантажу, а саме: Albatros Spol. s.r.o. Mliecany 61, SK-92901 Dunajska Streda.

На підтвердження перевезення вантажу - техніки та комплектуючих фірми Canon, вагою 106,644 кг., розміщеного на одній палеті, була оформлена товарно - транспортна накладна CMR № LFB 544533.

Відправником на підтвердження кількості та вартості товару надано до CMR інвойс № INV-CEE 3015900 від 08.12.2017 року, згідно якого перевезенню підлягають 30 штук battery-pack NB-CP2LH, ціною 33,10 євро за одиницю, вартістю 993,00 євро, пакувальний лист до нього щодо кількості та ваги товару; інвойс № INV-CEE 3015901 від 08.12.2017 року, згідно якого перевезенню підлягають 100 штук калькуляторів X MARK II WH НВ ЕМЕА, ціною 21,55 євро за одиницю, вартістю 2 155,00 євро, пакувальний лист до нього щодо кількості та ваги товару; інвойс № INV-CEE 3015902 від 08.12.2017 року, згідно якого перевезенню підлягають 124 штуки battery-pack NB-13L, ціною 0,35 євро за одиницю, вартістю 43,40 євро, пакувальний лист до нього щодо кількості та ваги товару; інвойс № INV-CEE 3015914 від 08.12.2017 року, згідно якого перевезенню підлягають 124 штук цифрових камер D.CAMERA POWERSHOT SХ620 HS ВК RUK, ціною 168,65 євро за одиницю, вартістю 20 912,60 євро, пакувальний лист до нього щодо кількості та ваги товару; пакувальна специфікація щодо загальної кількості товару (378 одиниць), ваги - 106,644 кг, вартістю 24 104,00 євро, що підлягають перевезенню згідно CMR № LFB 544533, автомобілем НОМЕР_3 з напівпричепом НОМЕР_2 , із застосуванням книжки МДП (Carnet TIR) АХ 81288259 .

В ході здійснення даного міжнародного перевезення вантажу, 14 грудня 2017 року близько 03 год. 00 хв. водій перевізника ОСОБА_1 зупинив автомобіль, яким здійснював перевезення вантажу за вищенаведеним транспортним замовленням на території автозаправного комплексу, що розташований поблизу населеного пункту Боркі в Республіці Польща.

Під час вказаної зупинки невідомими особами було зірвано митну пломбу, вскрито напівпричіп та викрадено вміст однієї палети з задньої частини напівпричепу.

Позивач стверджує, що необхідність здійснення зупинки, під час якої відбулося викрадення товару, була зумовлена необхідністю дотримання вимог Європейського Союзу при здійсненні міжнародних автомобільних перевезень, яка полягає у необхідності виконання технічної паузи: через кожні 4,5 години керування водій повинен відпочивати 45 хвилин, а до 03 год. 00 хв. водій ОСОБА_1 безперервно керував транспортним засобом біля 4,5 годин.

Передбачена транспортним замовленням стоянка знаходиться на території Словацької республіки: Albatros Spol. s.r.o. Mliecany 61, SK-92901 Dunajska Streda, а після 4,5 годин керування автомобілем по маршруту слідування на відрізку маршруту до прикордонного переходу між Польщею та Білорусією стоянок TIR Parking, де б водій міг зупинитися для виконання технічної паузи, не було, з огляду на що, водій перевізника з метою недопущення порушення правил режиму керування автомобілем, обрав саме територію заправного комплексу у м. Борки, Люблінського воєводства, дорога К-19, на якій відстоюються і інші вантажні автомобілі.

В матеріалах справи міститься нотаріально засвідчена заява свідка ОСОБА_1 , в якій водій перевізника ОСОБА_1 пояснив, що зупинившись на території вказаного автозаправного комплексу та вийшовши з автомобіля, він залишив його у замкненому стані на добре освітленому місці, впритул з іншими вантажними автомобілями, які були припарковані на території комплексу, відійшов від свого автомобіля хвилин на 15 для здійснення закупівлі продуктів харчування на території цього ж автозаправного комплексу. При цьому, він не полишав автомобіль без нагляду, постійно знаходився на території заправного комплексу, через вітрину постійно спостерігав за автомобілем. Повернувшись до автомобіля він не помітив яких - небудь конструктивних змін та прочекав ще 30 хв., здійснюючи при цьому безпосередній візуальний нагляд за авто, і витримавши технічну паузу в 45 хвилин, вирушив далі по маршруту.

Виявивши факт пошкодження тенту напівпричепу та викрадення товару вже по прибуттю на територію прикордонного переходу між Польщею та Білорусією, водій перевізника звернувся до поліції за місцезнаходженням стоянки, на якій він здійснював останню зупинку автомобіля для забезпечення 45 хвилинної технічної паузи, і на якій відбулося викрадення товару.

Працівниками поліції при вчиненні відповідних дій щодо розгляду заяви про викрадення вантажу, на території автозаправного комплексу у м. Борки, Люблінського воєводства, дорога К-19 було виявлено залишки пломби, якою опломбовувався напівпричіп, яким перевізник (позивач у справі) здійснював перевезення вантажу.

Факт викрадення невідомими особами (зловмисниками) 14.12.2017 року на території автозаправної станції у м. Борки, Люблінського воєводства, дорога К-19 з напівпричепу реєстраційний НОМЕР_2 , причепленого до тягача, реєстраційний номер НОМЕР_3 , шляхом попереднього зриву митних пломб та розрізання брезенту (тенту), камер марки "Canon" з обладнанням загальною вартістю 24 104 євро зафіксовано у довідці районного коменданта поліції м. Радзинь Подляські Люблінського воєводства Республіки Польща від 14.12.2017 року.

Листом № 69 від 14.12.2017 року перевізник (позивач у справі) повідомив замовника перевезення - LKW WALTER Internationale Transportorganisation AG про викрадення товару та інформував про своє звернення до відділу поліції у республіці Польща.

Також, 14.12.2017 року перевізник (позивач у справі) звернувся до страховика (відповідача у справі) із заявою, зареєстрованою за № ЦВ-ЦВ-5000, про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування.

У відповідь на вказану заяву, страховик надіслав позивачу лист № К-470/17 від 15.12.2017 року, у якому вказував на те, що для врегулювання ситуації, описаної у поданій позивачем заяві, йому необхідно надати документи, що підтверджують настання страхового випадку та розмір збитку. Перелік таких документів страховик зазначив у тексті даного листа.

В той же час, перетинаючи кордон між Польщею та Білорусією, на прикордонному переході уповноваженими особами митного посту Няла Поляска у зв`язку з крадіжкою був проведений повний митний огляд автомобіля перевізника (страхувальника, позивача у справі) та вантажу і про відсутність однієї палети з вантажем відповідальними особами зроблено запис в книзі МДП (Carnet TIR № АХ 81288259 ) та напівпричіп опломбовано новою пломбою з відтиском "UC Е613".

По прибуттю за місцем призначення - м. Алмати, Казахстан, вантажоотримувачем - АТ "Технодром Оператор" 25.12.2017 року у присутності водія перевізника ОСОБА_1 було складено акт прийомки товару за кількістю та якістю № 32, в якому зафіксовано прибуття автотранспорту перевізника з однією пломбою і відтиском "UC E613", без видимих ознак пошкодження, однак, з відсутністю 378 одиниць товарів за інвойсами № 1NV-СЕЕ 3015900, INV-CEE 3015901, INV-CEE 3015902, INV-CEE 3015914 від 08.12.2017.

У зв`язку з виявленням такої недостачі товару, АТ "Технодром Оператор" 26.12.5017 року надіслало відправнику товару - CANON EUROPE N.V. претензію, якою повідомило останнього про прибуття автомобіля, який здійснював перевезення товару, із недостачею товару у кількості 378 одиниць, вартість якого становить загальну суму 24 104 євро.

В подальшому, 23.01.2018 року замовник перевезення викраденого товару LKW WALTER Internationale Transportorganisation AG звернувся до перевізника - ФОП Онисько М.М. із претензією від 23.01.2018 року щодо відшкодування суми 24 104 євро вартості викраденого товару у строк до 23.02.2018 року. Рекомендував вирішити вказане питання зі страховою компанією, у якій було застраховано відповідальність перевізника за вантаж.

Розглядаючи заяву страхувальника про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування, страховик листом № К-0022/18 від 24.01.2018 року повідомив позивача про необхідність подання додаткових документів для вирішення питання щодо виплати страхового відшкодування.

24.01.2018 року безпосередньо у представництво відповідача у Закарпатській області позивачем були надані всі необхідні документи в оригіналах, відповідно до переліку, вказаного у листах страховика, що підтверджують настання страхового випадку та розмір збитку.

Листом № К-090/18 від 13.03.2018 року страховик (відповідач у справі) відмовив страхувальнику (позивачу у справі) у виплаті страхового відшкодування внаслідок настання страхового випадку - викрадення частини вантажу під час його перевезення. Зокрема, вказаним листом страховик (відповідач у справі), обґрунтовуючи відмову у виплаті страхового відшкодування, посилається на наступні обставини.

За умовами договору страхування, а саме, п. 10.3. договору, вантаж, перевезення якого здійснювалось страхувальником (перевізником), відноситься до вантажу підвищеного ризику.

На підставі п. 17.2.13. Договору страхування страхувальник зобов`язаний ознайомити всіх працівників, що допущені до організації перевезення і керування транспортними засобами, з умовами Договору та інструкціями страховика і вимагати їх виконання.

Інструкції для водіїв, які є Додатком № 2 до Договору страхування, передбачають, що водій повен дотримуватися чітко визначеного маршруту перевезення вантажу, а також по можливості не залишати транспортний засіб без огляду; під час довготривалої зупинки (більше 30 хвилин) залишати транспортний засіб лише на спеціально обладнаній стоянці для автомобільних перевізників TIR Раrking), стоянці під охороною або на території діючих дорожніх постів міліції (поліції); ставити транспортний засіб впритул до інших, або до стін будинків, щоб зменшити можливість доступу до вантажів через поріз в тенті. Обов`язково задіяти всі наявні засоби безпеки (сигналізації), закрити всі двері, забрати і з транспортного засобу ключі, документи і цінні речі.

Згідно п. 17.3. Договору страхування, при перевезенні вантажів підвищеного ризику страхувальник зобов`язаний дотримуватися наступних засобів безпеки: автомобіль має бути обладнаний протиугінною сигналізацією, іммобілайзером, а також, якщо це можливо, телефоном; якщо контейнер або напівпричіп зчеплені з автомобілем, останній не повинен залишатися без нагляду за виключення випадків, коли він знаходиться на стоянці, що постійно охороняється; якщо контейнер або трейлер причеплені до автомобіля, що знаходиться без нагляду, двері та вікна автомобіля мають бути закриті, сигналізація та іммобілайзер мають бути активованими; водій має прикласти всіх зусиль, щоб забезпечити нагляд за контейнером або причепом.

Відмовляючи у виплаті страхового відшкодування, страховик послався на те, що водієм не дотримано зобов`язань щодо збереження вантажу, а саме, здійснено зупинку більше 30 хвилин у місці, що не забезпечене стоянкою, передбаченою умовами Договору страхування та інструкції для водіїв; залишено без огляду автомобіль з вантажем у місці, що не обладнане стоянкою, яка постійно охороняється; не здійснено ніяких дій щодо забезпечення нагляду за причепом, в якому знаходився вантаж, під час відсутності водія.

При цьому, страховик зазначив, що за умовами п. 12.2.4. Договору страхування не покривається відповідальність страхувальника, що виникла внаслідок навмисних дій, наміру або грубої необережності страхувальника (його працівника, представника) в тому числі стосовно порушення правил перевезення або зберігання вантажів.

Пункт 16.1.8. Договору страхування визначає підставою для відмови страхувальнику у виплаті страхового відшкодування невиконання страхувальником будь - якого із зобов`язань, вказаних у договорі страхування.

Ще однією із підстав відмови у виплаті страхового відшкодування страховик (відповідач у справі) зазначив невиконання перевізником (страхувальником, позивачем у справі) вимог щодо облаштування автомобіля системою GPS стеження, як того вимагає транспортне замовлення LKW WALTER Internationale Transportorganisation AG.

Обґрунтовуючи вказану обставину, як підставу у виплаті страхового відшкодування, страховик послався на п. 12.2.5. Договору страхування, який передбачає, що даним договором страхування не покривається відповідальність страхувальника, що виникла внаслідок порушення страхувальником (його працівниками) норм та правил перевезення/експедирування, зберігання, декларування, навантаження, розвантаження вантажів, а також письмових інструкцій страховика (Додаток № 2 до договору), якщо страхувальник не доведе, що неможливість для дотримання зазначених правил та норм була відсутня, і були вжиті всі заходи для їх дотримання.

Дану відмову страховика (відповідача у справі) у виплаті страхового відшкодування позивач вважає неправомірною та безпідставною, що і стало підставою звернення позивача до суду із позовними вимогами про стягнення суми страхового відшкодування в розмірі 713 797 грн. 91 коп. та нарахованих на неї 13 060 грн. 71 коп. пені та 21 413 грн. 93 коп. трьох процентів річних .

При винесенні постанови колегія суддів виходила з наступного.

Причиною виникнення спору в даній справі стало питання щодо наявності чи відсутності підстав для стягнення страхового відшкодування.

Тобто, між сторонами виникли правовідносини у сфері страхування, які регулюються ЦК України, Законом України "Про страхування" та іншими актами цивільного законодавства.

Статтею 979 ЦК України та статтею 16 Закону України "Про страхування" передбачено, що договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Частиною 2 статті 8 Закону України "Про страхування" передбачено, що страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 20 Закону України "Про страхування" страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (шрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом.

За змістом частини 1 статті 25 Закону України "Про страхування" здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

За змістом частини 3 статті 26 Закону України "Про страхування" рішення про відмову у страховій виплаті приймається страховиком у строк не більший передбаченого правилами страхування та повідомляється страхувальнику в письмовій формі з обґрунтуванням причин відмови.

З матеріалів справи вбачається, що 14.12.2017 року позивач звернувся до відповідача із заявою про настання страхового випадку(викрадення застрахованого майна) та виплату страхового відшкодування.

Листом № К-090/18 від 13.03.2018 року страховик (відповідач у справі) відмовив страхувальнику (позивачу у справі) у виплаті страхового відшкодування, посилаючись на п.16.1.8 договору (невиконанням страхувальником будь-якого із зобов`язань, що вказані у договорі страхування).

Судом встановлено, що у п. 17.3. договору страхування сторони погодили, що при перевезенні вантажів підвищеного ризику страхувальник зобов`язаний дотримуватися наступних засобів безпеки: автомобіль має бути обладнаний протиугінною сигналізацією, іммобілайзером, а також, якщо це можливо, телефоном; якщо контейнер або напівпричіп зчеплені з автомобілем, останній не повинен залишатися без нагляду за виключення випадків, коли він знаходиться на стоянці, що постійно охороняється; якщо контейнер або трейлер причеплені до автомобіля, що знаходиться без нагляду, двері та вікна автомобіля мають бути закриті, сигналізація та іммобілайзер мають бути активованими; водій має прикласти всіх зусиль, щоб забезпечити нагляд за контейнером або причепом.

Інструкція для водіїв, яка є Додатком № 2 до Договору страхування, передбачає, що водій повен дотримуватися чітко визначеного маршруту перевезення вантажу, а також по можливості не залишати транспортний засіб без огляду; під час довготривалої зупинки (більше 30 хвилин) залишати транспортний засіб лише на спеціально обладнаній стоянці для автомобільних перевізників TIR Раrking), стоянці під охороною або на території діючих дорожніх постів міліції (поліції); ставити транспортний засіб впритул до інших, або до стін будинків, щоб зменшити можливість доступу до вантажів через поріз в тенті. Обов`язково задіяти всі наявні засоби безпеки (сигналізації), закрити всі двері, забрати і з транспортного засобу ключі, документи і цінні речі.

Транспортне замовлення № 599382 від 06.12.2017 LKW WALTER Internationale Transportorganisation AG на міжнародне перевезення вантажу також містить правила техніки безпеки при здійсненні перевезення вантажу: після виїзду із місяця завантаження (площадки) водій має слідувати у місце призначення без затримок і зайвих зупинок. Якщо зупинка триває більше 12 годин, то машина має бути залишена на охоронювану стоянку із службою охорони, відеоспостереженням, загородженням навколо парковки і нічним освітленням. Не дозволяється ставити машину без нагляду на парковці по місцю проживання водія. Водій зобов`язаний притримуватися визначеного маршруту. Машина має бути забезпечена системою GPS (глобальна система навігації та визначення місця знаходження. Водій має право зупинятися на визначених стоянках або, за погодженням, на інших надійних стоянках. Водій зобов`язаний зупинятися на безпечних та забезпечених охороною стоянках. Замовник не несе жодної відповідальності по визначених ним стоянках. Відповідальність за перевірку безпеки конкретної автостоянки лежить на перевізнику.

Зі змісту транспортного замовлення № 599382, № позиції 1593/712/0046 від 06.12.2017 року, вбачається, що замовником перевезення був погоджений маршрут перевезення вантажу по дорозі К-19 в республіці Польщі від кордону зі Словаччиною до кордону з Білорусією, і водій перевізника не мав права здійснювати відхилення від визначеного маршруту перевезення чи змінювати його.

При цьому, транспортне замовленням містить інформацію про автомобільну стоянку рекомендовану водію при здійсненні перевезення вантажу, а саме: Albatros Spol. s.r.o. Mliecany 61, SK-92901 Dunajska Streda.

Проаналізувавши договір страхування та транспортне замовлення, судом апеляційної інстанції встановлено, що сторони погодили, що відповідальність за дотримання правил перевезення вантажу, перевірка безпеки автостоянки, обладнання транспортного засобу засобами безпеки лежить на перевізнику.

З матеріалів справи вбачається, що в ході здійснення даного міжнародного перевезення вантажу, 14 грудня 2017 року близько 03 год. 00 хв. водій перевізника ОСОБА_1 зупинив автомобіль, яким здійснював перевезення вантажу за вищенаведеним транспортним замовленням на території автозаправного комплексу, що розташований поблизу населеного пункту Боркі в Республіці Польща.

Вказаний автозаправний комплекс не належить до спеціально обладнаної стоянки для автомобільних перевізників TIR Раrking , не є стоянкою під охороною та не знаходиться на території діючих дорожніх постів міліції (поліції).

Також в матеріалах справи не міститься жодних доказів, які б підтверджували наявність у автомобілі, яким перевозився викрадений товар, системи GPS та засобів безпеки (сигналізації) у транспортному засобі та їх задіяння під час технічної зупинки.

Згідно зі ст. 991 Цивільного кодексу України страховик має право відмовитися від здійснення страхової виплати у разі: - навмисних дій страхувальника або особи, на користь якої укладено договір страхування, якщо вони були спрямовані на настання страхового випадку, крім дій, пов`язаних із виконанням ними громадянського чи службового обов`язку, вчинених у стані необхідної оборони (без перевищення її меж), або щодо захисту майна, життя, здоров`я, честі, гідності та ділової репутації;- вчинення страхувальником або особою, на користь якої укладено договір страхування, умисного злочину, що призвів до страхового випадку;- подання страхувальником завідомо неправдивих відомостей про об`єкт страхування або про факт настання страхового випадку;- одержання страхувальником повного відшкодування збитків за договором майнового страхування від особи, яка їх завдала;- несвоєчасного повідомлення страхувальником без поважних на те причин про настання страхового випадку або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків;- наявності інших підстав, встановлених законом.

Аналогічні норми містить ст. 26 Закону України "Про страхування". Умовами договору страхування можуть бути передбачені інші підстави для відмови у здійсненні страхових виплат, якщо це не суперечить закону.

У пунктах 12.2.1 та 12.2.5 договору страхування сторони передбачили, що до страхових випадків не відносяться і страховик не виплачує страхове відшкодування, якщо збитки майновим інтересам страхувальника спричинені внаслідок навмисних дій, наміру або грубої необережності (його працівників, представників), в т.ч. стосовно перевезення або зберігання вантажів та порушення страхувальником (його працівниками) норм та правил перевезення/експедирування, зберігання, декларування, розвантаження вантажів, а також письмових інструкцій страховика (додаток № 2 до договору), якщо страхувальник не доведе, що можливість для дотримання зазначених правил та норм була відсутня, і були вжиті всі заходи для їх дотримання.

Згідно з п. 16.1.8 договору страхування, укладеного між сторонами передбачено, що підставою для відмови страхувальнику у виплаті страхового відшкодування є невиконання страхувальником будь - якого із зобов`язань, вказаних у договорі страхування.

З огляду на вищевикладене, судова колегія вважає, що оскільки, страхувальником було порушено умови договору страхування в частині дотримання правил перевезення вантажів, відтак страховик правомірно відмовив позивачу у виплаті страхового відшкодування.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що необхідність здійснення зупинки, під час якої відбулося викрадення товару, була зумовлена необхідністю дотримання вимог Європейського Союзу при здійсненні міжнародних автомобільних перевезень, оскільки виконання водієм перевізника позивача вказаних вимог, жодним чином не звільняє позивача від виконання покладених на нього обов`язків, згідно умов укладеного з відповідачем договору, зокрема щодо необхідності довготривалої зупинки автомобіля лише на спеціально обладнаній стоянці для автомобільних перевізників TIR Раrking), стоянці під охороною або на території діючих дорожніх постів міліції (поліції). Аналогічні вимоги до водіїв викладені також в Інструкції, яка узгоджена та підписана сторонами.

Крім того, суд першої інстанції приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, дійшов висновку, що страхувальник самостійно задоволив претензії замовника перевезення викраденого товару - LKW WALTER Internationale Transportorganisation AG щодо відшкодування вартості втраченого вантажу, а тому має право на виплату йому страхового відшкодування за умовами Договору страхування.

Проте колегія суддів вважає такий висновок суду необґрунтованим, з огляду на наступне.

У відповідності до п. 15.4. Договору страхування виплата страхового відшкодування здійснюється страхувальнику у разі, якщо страхувальник, за письмовою згодою страховика самостійно врегулював пред`явлені йому вимоги або за письмовою згодою страхувальника безпосередньо третім особам або іншим особам, які, відповідно до чинного законодавства та/або умов Договору, мають право на отримання страхового відшкодування.

При цьому, п. 15.4. Договору страхування визначає умови, за яких страхове відшкодування виплачується або страхувальнику або третій потерпілій чи іншій особі. Виплата страхового відшкодування страхувальнику, який самостійно врегулював пред`явлені йому вимоги, вимагає погодження страховика, а виплата страхового відшкодування іншим особам - погодження страхувальника.

При цьому виплата страхового відшкодування здійснюється на підставі наданих документів, що підтверджують таку виплату.

Претензія замовника перевезення викраденого товару LKW WALTER Internationale Transportorganisation AG щодо відшкодування суми 24 104 євро вартості викраденого товару була направлена перевізнику (страхувальнику) і містила інформацію щодо необхідності вирішення питання щодо відшкодування вказаної суми зі страховою компанією, у якій було застраховано відповідальність перевізника за вантаж.

В матеріалах справи відсутні докази звернення позивача до відповідача з письмовим погодженням щодо компенсації збитків заявнику претензії - LKW WALTER Internationale Transportorganisation AG.

Разом з цим, судом апеляційної інстанції встановлено, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що ФОП Онисько М.М. відшкодував замовнику LKW WALTER Internationale Transportorganisation AG збитки за наслідками здійснення зазначеного вище перевезення.

Доказів того, що у рахунок відшкодування перевізником (страхувальником, позивачем у справі) вартості викраденого товару на суму 24 104 євро, замовник перевезення викраденого товару - LKW WALTER Internationale Transportorganisation AG не розрахувався із перевізником за надані ним послуги з перевезення вантажів, в тому числі і спірного перевезення, матеріали справи не містять.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно зі ст. ст. 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Виходячи з встановлених судом обставин, що свідчать про порушення позивачем умов договору страхування та недоведеність факту відшкодування ФОП Онисько М.М. замовнику LKW WALTER Internationale Transportorganisation AG збитків за наслідками здійснення зазначеного вище перевезення, колегія суддів вважає, що вимога позивача про стягнення з відповідача страхового відшкодування є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

З огляду на те, що суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги щодо стягнення страхового відшкодування в сумі 713 797,91 грн. не підлягають до задоволення, відтак і не підлягають до задоволення позовні вимоги щодо стягнення 13060,71 грн. пені та 21413,93 грн. трьох відсотків річних.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла до висновку, що рішення Господарського суду Закарпатської області слід скасувати, а апеляційну скаргу задоволити.

Керуючись, ст.ст. 269, 270, 271, 275, 277, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ :

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства Страхова компанія Українська страхова група задоволити.

2. Рішення Господарського суду Закарпатської області від 28.02.2020 року у справі № 907/747/18 скасувати. Прийняти нове рішення, яким в позові відмовити.

3. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Онисько Михайла Михайловича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_4 ) на користь Приватного акціонерного товариства Страхова компанія Українська страхова група( 03038, м. Київ, вул. І. Федорова, 32-А, ) 16 836,12 грн. судового збору за перегляд рішення в апеляційному порядку.

4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Строки та порядок оскарження постанови апеляційного господарського суду до суду касаційної інстанції визначені ст. ст. 287-289 ГПК України

Повний текст постанови складено 19.10.2020

Головуючий суддя О.С. Скрипчук

суддя Н.А.Галушко

суддя О.Л. Мирутенко