РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

06.10.2020Справа № 910/7944/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Турчина С.О. за участю секретаря судового засідання Шкорупеєва А.Д., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРЕСТО"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ІГЛ РОУТ"

про стягнення 438290,00 грн

за участю представників:

від позивача: Романчук Л.Г.

від відповідача: не з`явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ПРЕСТО" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ІГЛ РОУТ" про стягнення 871250,00 грн заборгованості.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за генеральним (достроковим) договором на транспортно-експедиторські послуги №1903-01 від 19.03.2019.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 15.06.2020 прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі, розгляд справи постановив здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання у справі призначив на 16.07.2020.

Протокольною ухвалою від 16.07.2020 суд відклав підготовче засідання на 30.07.2020.

15.07.2020 через канцелярію суду від відповідача надійшло клопотання, у якому відповідач просив суд відкласти розгляд справи, долучити до матеріалів справи акт звірки взаємних розрахунків та зобов`язати позивача повторно направити на адресу відповідача копію позовної заяви.

Протокольною ухвалою від 30.07.2020 суд продовжив підготовче провадження на 30 днів та відклав підготовче засідання на 10.09.2020.

11.08.2020 через канцелярію суду від позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог.

08.09.2020 через канцелярію суду від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату після закінчення карантинних заходів та обмежень введених Кабінетом Міністрів України.

У судовому засіданні 10.09.2020 відмовив у задоволенні клопотання відповідача про відкладення розгляду справи, з огляду на наступне.

Так, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS- CoV-2" (зі змінами) установлено з 12.03.2020 на всій території України карантин.

У свою чергу, згідно із постановою Кабінету Міністрів України №343 від 04.05.2020 "Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України", з 11.05.2020 в Україні почато перший етап послаблення карантинних обмежень, введених у зв`язку з епідемією коронавірусу, зокрема, дозволено діяльність адвокатів.

За таких обставин, враховуючи послаблення карантинних заходів, суд вважає, що позивачем не було належним чином доведено факту неможливості направлення уповноваженого представника у судове засідання 10.09.2020.

Враховуючи, що відповідач повідомлявся за юридичною адресою про час та місце розгляду справи, оскільки доказів щодо неможливості захисту своїх прав та законних інтересів в умовах карантину, відповідачем суду не надано, суд, керуючись засадами рівності учасників судового процесу перед законом і судом, розумності строків розгляду справи, вважає відсутніми підстави для задоволення клопотання відповідача про відкладення розгляду справи.

У судовому засіданні 10.09.2020 суд розглянув заяву позивача про зменшення позовних вимог та встановив наступне.

У своїй заяві позивач просить суд стягнути з відповідача 438290,00 грн заборгованості за договором №1903-01 від 19.03.2019.

У відповідності до ч.2 ст.46 Господарського процесуального кодексу України, позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження;

Розглянувши заяву позивача про зменшення позовних вимог, судом прийнято до розгляду заяву про зменшення позовних вимог, у зв`язку із чим має місце нова ціна позову.

У судовому засіданні 10.09.2020 суд постановив протокольну ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 06.10.2020.

Представник відповідача у судове засідання 06.10.2020 з розгляду справи по суті не з`явився. Згідно із інформацією розміщеної на офіційному сайті ПАТ "Укрпошта" щодо відстеження поштового відправлення №633 відповідач отримав ухвалу суду про повідомлення щодо розгляду справи по суті 24.09.2020. Отже, відповідач був належним чином повідомлений про час та місце судового засідання ухвалою суду 10.09.2020.

Згідно із ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

У судовому засіданні 06.10.2020 представник позивача надав суду пояснення по суті позову, просив суд його задовольнити.

За таких обставин, приймаючи до уваги, що відповідач так і не скористався наданими йому процесуальними правами, зокрема на подання відзиву на позов, а за висновками суду у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні 06.10.2020 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши надані документи та матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

19.03.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ПРЕСТО" (перевізник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ІГЛ РОУТ" (експедитор, відповідач) укладений договір на транспортно-експедиторські послуги № 1903-01 (надалі - договір), відповідно до умов якого експедитор діючи в інтересах і за рахунок коштів третьої сторони, замовляє і залучає перевізника для перевезення вантажів в міжнародних і внутрішніх (по території України)сполученнях, який здійснює перевезення автомобільним транспортом, доставляючи доставлені експедитором вантажі в пункт призначення, відповідно до узгоджених сторонами заявок або організовує із залученням третіх осіб перевезення вантажів у міжнародних і внутрішніх (по території України) сполученнях, а експедитор оплачує послуги перевізника (п.1.1. договору).

Конкретні умови кожного замовлення зазначаються у заявці експедитора і узгоджуються з перевізником (п.1.2. договору).

Згідно із п.1.3. договору, узгодженою (підтвердженою) вважається заявка, підписана керівниками або уповноваженими довіреністю представниками обох сторін, і скріплена печатками або штампами сторін. Заявка обов`язкова для виконання сторонами і є невід`ємною частиною цього договору.

У відповідності до пп.2.2.6 п.2.6. договору факт прийому вантажу для перевезення від вантажовідправника засвідчується підписом водія перевізника у всіх екземплярах товарно-транспортної накладної.

Відповідно до п.3.2. договору розрахунки за цим договором здійснюються експедитором у безготівковій формі на умовах 100% оплати протягом 5 (п`яти) банківських днів з дня отримання наступних належним оформлених оригіналів документів: рахунка, товарно-транспортної накладної (ТТН) з відміткою вантажоодержувача про отримання вантажу, акта приймання-передачі наданих послуг. Експедитор впродовж 3 (трьох) робочих днів з дати отримання акту приймання-передачі наданих послуг розглядає його і у разі відсутності зауважень, підписує і надає один примірник перевізнику. Максимальний строк для розгляду акту становить п`ять робочих днів від дати його отримання. Якщо в цей строк експедитор не підпише акт і не надасть зауважень, акт вважається прийнятим експедитором.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що період з 24.10.2019 по 19.01.2020 позивачем було надано, а відповідачем прийнято послуги з перевезення вантажів автомобільним транспортом, заборгованість за якими за розрахунком позивача становить 871250,00 грн.

Під час розгляду справи позивачем подано заяву про зменшення позовних вимог, згідно із якою заборгованість відповідача перед позивачем за надані у період з 15.11.2019 по 10.02.2020 послуги з перевезення вантажів автомобільним транспортом становить 438290,00 грн.

На підтвердження факту надання послуг у період з 15.11.2019 по 10.02.2020 позивачем надано у матеріали справи: рахунок № 1386 від 15.11.2019, акт № 1386 від 15.11.2019, заявку № А2В-1386-19 від 14.11.2019; рахунок № 1393 від 18.11.2019, акт №1393 від 18.11.2019, заявку № А2В-1393-19 від 15.11.2019; рахунок №1389 від 18.11.2019, акт №1389 від 18.11.2019, заявку № А2В-1389-19 від 15.11.2019; рахунок № 1390 від 18.11.2019, акт № 1390 від 18.11.2019, заявку № А2В-1390-19 від 15.11.2019; рахунок № 1391 від 19.11.2019, акт № 1391 від 19.11.2019, заявку № А2В-1391-19 від 15.11.2019; рахунок №1398 від 19.11.2019, акт № 1398 від 19.11.2019, заявку № А2В-1398-19 від 18.11.2019; рахунок №1397 від 19.11.2019, акт № 1397 від 19.11.2019, заявку № А2В-1397-19 від 18.11.2019; рахунок № 1396 від 20.11.2019, акт № 1396 від 20.11.2019, заявку № А2В-1396-19 від 18.11.2019; рахунок № 1399 від 20.11.2019, акт № 1399 від 20.11.2019, заявку № А2В-1399-19 від 19.11.2019; рахунок № 1400 від 21.11.2019, акт № 1400 від 21.11.2019, заявку №А2В-1400-19 від 19.11.2019; рахунок № 1416 від 21.11.2019, акт № 1446 від 21.11.2019, заявку № А2В-1416-19 від 20.11.2019; рахунок № 1410 від 21.11.2019, акт № 1410 від 21.11.2019, № А2В-1410-19 від 20.11.2019; рахунок № 1407 від 21.11.2019, акт № 1407 від 21.11.2019, заявку № А2В-1407-19 від 20.11.2019; рахунок № 1412 від 21.11.2019, акт № 1412 від 21.11.2019, заявку № А2В-1412-19 від 20.11.2019; рахунок № 1402 від 21.11.2019, акт № 1402 від 21.11.2019, заявку № А2В-1402-19/1 від 19.11.2019; рахунок № 1422 від 22.11.2019, акт № 1422 від 22.11.2019, заявку № А2В-1422-19 від 21.11.2019; рахунок №1420 від 22.11.2019, акт № 1420 від 22.11.2019, заявку № А2В-1420-19 від 21.11.2019; рахунок № 1401 від 22.11.2019, акт № 1401 від 22.11.2019, заявку № А2В-1401-19 від 19.11.2019; рахунок № 1413 від 22.11.2019, акт № 1413 від 22.11.2019, заявку № А2В-1413-19 від 20.11.2019; рахунок № 1423 від 22.11.2019, акт № 1423 від 22.11.2019, заявку № А2В-1423-19 від 21.11.2019; рахунок № 1421 від 22.11.2019, акт № 1421 від 22.11.2019, заявка №А2В-1421-19 від 21.11.2019; рахунок № 1429 від 24.11.2019, акт № 1429 від 24.11.2019, заявку № А2В-1429-19 від 22.11.2019; рахунок № 1428 від 25.11.2019, акт № 1428 від 25.11.2019, заявку № А2В-1428-19 від 22.11.2019; рахунок № 1425 від 25.11.2019, акт №1425 від 25.11.2019, заявку № А2В-1425-19 від 22.11.2019; рахунок № 1427 від 26.11.2019, акт № 1427 від 26.11.2019, заявку № А2В-1427-19 від 22.11.2019; рахунок № 1435 від 26.11.2019, акт № 1435 від 26.11.2019, заявку № А2В-1435-19 від 25.11.2019; рахунок №1426 від 26.11.2019, акт № 1426 від 26.11.2019, заявку № А2В-1426-19 від 22.11.2019; рахунок № 1438 від 26.11.2019, акт № 1438 від 26.11.2019, заявку № 9 від 25.11.2019; рахунок № 1437 від 26.11.2019, акт № 1437 від 26.11.2019, заявку № А2В-1437-19 від 25.11.2019; рахунок № 1451 від 27.11.2019, акт № 1451 від 27.11.2019, заявку № А2В-1451-19 від 26.11.2019; рахунок № 1443 від 27.11.2019, акт № 1443 від 27.11.2019; рахунок №1446 від 28.11.2019, акт № 1446 від 28.11.2019, заявку № А2В-1446 від 26.11.2019; рахунок №1445 від 28.11.2019, акт № 1445 від 28.11.2019, заявку № А2В-1445-19 від 26.11.2019; рахунок № 1444 від 29.11.2019, акт № 1444 від 29.11.2019, заявку № А2В-1444-19 від 26.11.2019; рахунок № 1495 від 25.12.2019, акт № 1495 від 25.12.2019, заявку № А2В-1495-19 від 23.11.2019; рахунок № 1502 від 27.12.2019, акт № 1502 від 27.12.2019, заявку № А2В-1502-19 від 26.12.2019; рахунок № А2В-2-20 від 11.01.2020, акт № А2В-2-20 від 11.01.2020, заявку № А2В-2-20 від 10.01.2019; рахунок № А2В-4-20 від 14.01.2020, рахунок № А2В-3-20 від 14.01.2020, акт № А2В-3-20 від 14.01.2020, заявку № А2В-3-20 від 13.01.2020; рахунок №А2В-6-20 від 15.01.2020, акт № А2В-6-20 від 15.01.2020, заявку № А2В-6-20 від 14.01.2020; рахунок № А2В-8-20 від 15.01.2020, акт № А2В-8-20 від 15.01.2020, заявку №А2В-8-20 від 14.01.2020; рахунок № А2В-7-20 від 15.01.2020, акт № А2В-7-20 від 15.01.2020, заявку № А2В-7-20 від 14.01.2020; рахунок № 10 від 16.01.2020, акт № 10 від 16.01.2020, заявку № А2В-10-20 від 15.01.2020, рахунок № А2В-11-20 від 16.01.2020, акт №А2В-11-20 від 16.01.2020, заявку № А2В-11-20 від 15.01.2020; рахунок № А2В-17-20 від 17.01.2020, акт № А2В-17-20 від 17.01.2020, заявку № А2В-17-20 від 16.01.2020; рахунок №26 від 19.01.2020, акт № 26 від 19.01.2020, заявку № А2В-26-20 від 17.01.2020; № 18 від 17.01.2020, акта № 18 від 17.01.2020, заявку № А2В-18-30 від 16.10.2020; рахунок № 27 від 20.01.2020, акт № 27 від 20.01.2020, заявку № А2В-27-30 від 19.01.2020; рахунок № А2В-29-20 від 20.01.2020, акт № А2В-29-20 від 20.01.2020, заявку № А2В-29-20 від 17.01.2020; рахунок № 30 від 23.01.2020, акт № 30 від 23.01.2020, заявку № А2В-30-20 від 22.01.2020; рахунок № 43 від 10.02.2020, акт № 43 від 10.02.2020, заявку № А2В-43-20 від 07.02.2020; рахунок № 44 від 10.02.2020, акт № 44 від 10.02.2020, заявку № А2В-44-20 від 07.02.2020 та товарно-транспортні накладні за зазначений період.

Вище зазначені рахунки на оплату, акти та товарно-транспортні накладні на виконання умов договору направлені позивачем на адресу відповідача, що підтверджується описом вкладення у цінний лист від 27.02.2020 №370, накладною від 27.02.2020, фіскальним чеком від 27.02.2020, описом вкладення у цінний лист від 19.06.2020, накладною № 780 від 19.06.2020, фіскальним чеком від 19.06.2020.

Оскільки відповідач заборгованості за надані позивачем у період з 15.11.2019 по 10.02.2020 послуги з перевезення вантажів автомобільним транспортом не здійснив, позивачем у редакції заяви про зменшення позовних вимог заявлено до стягнення з відповідача 438290,00 грн заборгованості.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч. 2 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 статті 202 Цивільного кодексу України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно до ст. 1 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність", транспортно-експедиторська діяльність - це підприємницька діяльність із надання транспортно-експедиторських послуг з організації та забезпечення перевезень експортних, імпортних, транзитних або інших вантажів. Транспортно-експедиторська послуга - це робота, що безпосередньо пов`язана з організацією та забезпеченням перевезень експортного, імпортного, транзитного або іншого вантажу за договором транспортного експедирування.

При цьому суд зазначає, що транспортне експедирування як вид господарської діяльності не може розглядатися окремо від перевезення, це комплекс заходів, які супроводжують процес перевезення вантажів на всіх його стадіях (сортування вантажів під час їх прийняття до перевезення, перевалка вантажів у процесі їх перевезення, облік надходження вантажів під час видачі вантажу тощо), і саме це дає підстави розглядати її допоміжним щодо перевезення видом діяльності. Тому кожна послуга, що надається експедитором клієнту, по суті є транспортною послугою.

Відносини учасників транспортно-експедиторської діяльності встановлюються на основі договорів. Учасники цієї діяльності, в силу приписів ст.627 Цивільного кодексу України, вільні у виборі предмета договору, визначенні зобов`язань, інших умов взаємовідносин, що не суперечать чинному законодавству.

За приписами статті 929 Цивільного кодексу України, за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу.

Договором транспортного експедирування може бути встановлено обов`язок експедитора організувати перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним експедитором або клієнтом, зобов`язання експедитора укласти від свого імені або від імені клієнта договір перевезення вантажу, забезпечити відправку і одержання вантажу, а також інші зобов`язання, пов`язані з перевезенням.

Договором транспортного експедирування може бути передбачено надання додаткових послуг, необхідних для доставки вантажу (перевірка кількості та стану вантажу, його завантаження та вивантаження, сплата мита, зборів і витрат, покладених на клієнта, зберігання вантажу до його одержання у пункті призначення, одержання необхідних для експорту та імпорту документів, виконання митних формальностей тощо).

Відповідно до ст.909 Цивільного кодексу України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

На виконання умов договору на підставі підписаних між сторонами заявками позивач у період з 15.11.2019 по 10.02.2020 надав відповідачу послуги з перевезення вантажів автомобільним транспортом. Факт надання послуг підтверджується наявними у матеріалах справи товарно-транспортними накладними та актами виконання транспортних послуг.

Судом встановлено, що акти №30 від 23.01.2020, №43 від 10.02.2020, №44 від 10.02.2020 відповідачем не підписані.

Умовами договору (пункт 3.2.) сторони погодили, що експедитор впродовж 3 (трьох) робочих днів з дати отримання акту приймання-передачі наданих послуг розглядає його і у разі відсутності зауважень, підписує і надає один примірник перевізнику. Максимальний строк для розгляду акту становить п`ять робочих днів від дати його отримання. Якщо в цей строк експедитор не підпише акт і не надасть зауважень, акт вважається прийнятим експедитором.

Як підтверджено наданими позивачем у матеріали справи описом вкладення у цінний лист від 19.06.2020, накладною № 780 від 19.06.2020, фіскальним чеком від 19.06.2020 на виконання п.3.2. договору позивач направив на адресу відповідача рахунки, товарно-транспортні накладні (ТТН) з відміткою вантажоодержувача про отримання вантажу, акти приймання-передачі наданих послуг. Згідно із відомостями з сайту ПАТ "Укрпошта" щодо відстеження поштового відправлення № 780 відповідач отримав направлені позивачем документи 02.07.2020. Оскільки відповідач у строк до 09.07.2020 (у відповідності до п.3.2. договору строк розгляду акту становить п`ять робочих днів) зауважень щодо направлених позивачем актів не надав, то акти №30 від 23.01.2020, №43 від 10.02.2020, №44 від 10.02.2020 є такими, що прийняті відповідачем.

Окрім того, вказані акти №30 від 23.01.2020, №43 від 10.02.2020, №44 від 10.02.2020, рахунки та товарно-транспортні накладні за зазначеними актами включені сторонами в акт звірки взаєморозрахунків за період з 01.11.2019 по 15.06.2020, наданого відповідачем у матеріали справи.

За приписами ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктом 3.2. договору сторони погодили, що розрахунки за цим договором здійснюються експедитором у безготівковій формі на умовах 100% оплати протягом 5 (п`яти) банківських днів з дня отримання наступних належним чином оформлених оригіналів документів: рахунка, товарно-транспортної накладної (ТТН) з відміткою вантажоодержувача про отримання вантажу, акта приймання-передачі наданих послуг.

Факт отримання відповідачем оригіналів зазначених вище документів підтверджується описом вкладення у цінний лист від 27.02.2020 №370, накладною від 27.02.2020, фіскальним чеком від 27.02.2020, описом вкладення у цінний лист від 19.06.2020, накладною № 780 від 19.06.2020, фіскальним чеком від 19.06.2020 та відомостями з сайту ПАТ "Укрпошта" щодо відстеження поштового відправлення.

Отже, строк виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань з оплати наданих позивачем послуг є таким, що настав.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічна правова норма передбачена частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України.

За змістом ч.1 ст.14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу не інакше як, зокрема, на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За змістом статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами як письмові, речові та електронні докази.

У відповідності до ч.3 ст.13, ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судом встановлено, що факт наявності заборгованості у розмірі 438290,00 грн заборгованості за надані позивачем послуги належним чином доведений, розмір вказаної заборгованості відповідає фактичним обставинам справи.

Доказів оплати заборгованості у розмірі 438290,00 грн, на час прийняття рішення, відповідачем не надано, обставин, викладених у позові не спростовано.

Згідно з ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням проведеним належним чином (стаття 599 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Оскільки невиконане зобов`язання у розмірі 438290,00 грн підтверджується матеріалами справи, доказів оплати заборгованості відповідачем не надано, суд задовольняє позовні вимоги про стягнення заборгованості 438290,00 грн.

Приписами ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст. ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на вище наведене, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРЕСТО".

Щодо розподілу судових витрат суд виходить з наступного.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст.123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 1 статті 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

У відповідності до ч.2 ст.126 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

За змістом частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження понесення витрат на правову допомогу позивачем надано у матеріали справи: договір про надання правничої (правової) допомоги №П-51/24-12/19 від 24.1.2019, укладений між позивачем та адвокатським об`єднанням "СОЛ", додаткову угоду №1 від 24.12.2019, платіжне доручення №39761 від 09.01.2020 на суму 12500,00 грн.

Дослідивши подані позивачем докази, суд прийшов до висновку, що позивачем належними та достатніми доказами доведено розмір витрат на правничу допомогу по справі №910/7944/20.

Відповідачем заперечень щодо співмірності заявлених позивачем витрат на правову допомогу не надано.

Ураховуючи надані адвокатом послуги, ціну позову, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, суд приходить до висновку про обґрунтованість понесених позивачем витрат на правничу допомогу адвоката у сумі 12500,00 грн.

Судові витрати за розгляд справи відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 240, 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ІГЛ РОУТ" (01033, м.Київ, ВУЛИЦЯ САКСАГАНСЬКОГО, будинок 41, ідентифікаційний код 40705316 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРЕСТО" (04119, м.Київ, ВУЛИЦЯ ДОРОГОЖИЦЬКА, будинок 1, ідентифікаційний код 31286469) заборгованість у сумі 438290,00 грн, витрати на правничу допомогу у сумі 12500,00 грн та витрати зі сплати судового збору у сумі 6574,35 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано: 19.10.2020.

Суддя С. О. Турчин