ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про зупинення провадження у справі

"19" жовтня 2020 р.м. Одеса Справа № 916/2102/20

Господарський суд Одеської області у складі судді Невінгловської Ю.М.,

при секретарі судового засідання Ісак Д.П.

за участю представників:

від позивача: Корх Є.В. (на підставі ордеру);

від відповідача: Чехлов Ю.В. (на підставі довіреності);

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу:

за позовом: Акціонерного товариства „Одесагаз (65003, м. Одеса, вул. Одарія, 1);

до відповідача: Комунального підприємства „Теплопостачання міста Одеси (65029, м. Одеса, вул. Балківська, 1-Б)

про стягнення 29403318,71 грн.

ВСТАНОВИВ:

Суть спору: 21.07.2020 року Акціонерне товариство „Одесагаз звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою вх. ГСОО №2174/20 до Комунального підприємства „Теплопостачання міста Одеси, в якій просить суд стягнути з відповідача грошові кошти у розмірі 29403318,71 грн., з яких: 28950345,72 грн. основний бор та 256868,75 грн. пеня, 57145,06 грн. 3% річних, 138959,18 грн. - інфляційні, а також стягнути з відповідача судові витрати.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов укладеного договору розподілу природного газу №008370/ТМО-23/16, в частині повного та своєчасного здійснення розрахунків.

Ухвалою суду від 27.07.2020 року відкрито провадження у справі №916/2102/20 за правилами загального позовного провадження із призначенням підготовчого засідання на 12.08.2020 року о 11:30 год.

Ухвалою суду від 12.08.2020 року судом було відкладено підготовче засідання на 16.09.2020 року о 14:00 год.

25.08.2020 року до суду від Комунального підприємства „Теплопостачання міста Одеси надійшов відзив на позовну заяву (вх.№ГСОО 22227/20), відповідно до якого відповідач просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог в частині стягнення основної заборгованості на суму 5 169 250, 36 грн та інфляційних витрат на суму 60 171,51 грн, зменшити суму стягнення пені та 3% річних на 90 %, відстрочити виконання рішення та повернути позивачу з державного бюджету частину сплаченого судового збору у розмірі 234 403, 24 грн. Так в обґрунтування вказаних заперечень, відповідач зазначив, що з бюджету міста було виділено та перераховано 5 169 250, 38 грн на рахунок АТ «Одесагаз» грошові кошти з цільовим призначенням у рахунок погашення основної заборгованості за Договором. Між тим, всупереч їх цільового призначення та нормативним актам, спрямовано у якості погашення не основної заборгованості, а у якості погашення стягнутої пені, 3% річних, інфляційних витрат та судових витрат, згідно рішення суду від 21.08.2019 року по справі №916/1112/19.

Крім того, відповідач наголошує, що КП «ТМО» не розпоряджається власними грошовими коштами отриманими як плату за вироблену та продану теплову енергію до моменту розподілу між учасниками постачання природного газу. При цьому питома вага грошових коштів припадає саме на користь АТ «НАК «Нафтогаз», ПАТ «Одеська ТЕЦ», ПАТ «Укртрансгаз» та АТ «Одесагаз». Загалом, відрахування коштів на користь вищезазначених учасників ринку природного газу, за алгоритмом, встановленим вищевказаною постановою Кабінету Міністрів України від 18.06.2014 № 217, що складають близько 92 % всіх надходжень від споживачів теплової енергії, позбавляють підприємство можливості існувати. Крім того, рівень розрахунків за договором залежить зокрема від платіжної дисципліни споживачів теплової енергії, також, вагомим впливом на можливість Підприємства нараховувати повну плату за спожиту теплову енергію та своєчасно розраховуватися за природний газ залишається фактор регулювання діяльності підприємства з боку уповноваженого державного органу - Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, до повноважень якої віднесено затвердження тарифів на теплову енергію. Зазначені обмеження по розпорядженню власними грошовими коштами потяги за собою накопичення заборгованості за спожите енергоносії, товари, послуги тощо, у зв`язку з чим КП «ТМО» неск збитки і є загроза повної зупинки діяльності підприємства.

Враховуючи те, що КП «ТМО» вживаються усі можливі заходи щодо погашення заборгованості, у тому числі і за рахунок коштів міста, які виділяються безпосередньо на погашення заборгованості перед АТ «Одесагаз», а також те, що Державою прийняті нормативно-правові акти, що унеможливлюють своєчасний розрахунок КП «ТМО» за своїми зобов`язаннями, нарахування надмірно великої штрафної санкції є несправедливим по відношенню до КП «ТМО» та таким, що підлягає зменшенню судом.

Крім того, відповідач не погоджується з нарахованою позивачем сумою інфляційних втрат у розмірі 23 781 095, 36 грн, оскільки відповідно до його контр розрахунку інфляційні втрати становлять 78 787, 67 грн.

16.09.2020 року Комунальним підприємством „Теплопостачання міста Одеси було надано суду клопотання (вх.№ГСОО 24536/20) про приєднання до матеріалів справи довідку КП «ТМО» від 16.09.2020 року №02-01-01-350, якою підтверджується наявність заборгованості перед позивачем у сумі 6 145 005, 56 грн. та роздруковану з ЄДРСР копію постанови Верховного суду від 18.03.2020 року у справі №908/2304/18.

У судовому засіданні від 16.09.2020 року було оголошено протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 25.09.2020 року о 14:30 год. При цьому, встановлено строк для надання відповіді на відзив до 25.09.2020 року.

22.09.2020 року від Акціонерного товариства „Одесагаз в порядку ст. 46 Господарського процесуального кодексу України, надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог (вх. ГСОО № 25102/20), в якій позивач просив суд стягнути з відповідача 28 923 150, 56 грн. основної заборгованості, 360 627, 66 грн 3% річних, 1 594 333, 86 пені, 263 490, 56 грн. інфляційні втрати та судові витрати.

У судовому засіданні від 25.09.2020 року судом було оголошено протокольну ухвалу в порядку ч.3 ст. 177 ГПК України про продовження строку підготовчого провадження на тридцять днів та протокольну ухвалу в порядку п.3 ч.2 ст. 183 ГПК України про відкладення підготовчого засідання на 19.10.2020 року о 13:45 год. При цьому, судом було встановлено строк відповідачу до 02.10.2020 року надати письмові пояснення з приводу заяви про збільшення розміру позовних вимог та позивачу до 16.10.2020 року надати суду письмові заперечення на відповідь на відзив.

08.10.2020 року до суду від Комунального підприємства „Теплопостачання міста Одеси надійшли додаткові пояснення до відзиву КП «ТМО» на позовну заяву (вх.№ГСОО 26837/20), відповідно до яких відповідач повторно наголошує, що АТ «Одесагаз» спрямовано частину коштів, в супереч їх цільового призначення, у якості погашення не основної заборгованості, а у якості погашення стягнутої пені, 3 % річних, інфляційних втрат та судових витрат.

Крім того, відповідач зазначив, що станом на 17.09.2020 заборгованість за квітень 2020 погашена в повному обсязі 31.07.2020, а залишок заборгованості за травень 2020 складав 4 350 346,65 грн. Таким чином, сума заборгованості за Договором розподілу природного газу № 008370/ТМО- 23/16, станом на 17.09.2020 складала 23 753 900,19 грн.

Також відповідач підтримує викладену у своєму відзиві від 19.08.2020 на позовну заяву АТ «Одесагаз» позицію та обґрунтування щодо незначного ступеню вини підприємства у несвоєчасному виконанні договірних зобов`язань відносно порядку розрахунків за отриманий газ та додатково наголошує, що своєчасність розрахунків за договором розподілу залежить від своєчасності та повноти надходжень грошових коштів від споживачів теплової енергії.

При цьому, відповідач наголошує, що оскільки позивачем невірно розраховано суму основної заборгованості, а також враховуючи факт подвійного нарахування, розрахунок пені та 3% річних є невірним. А що стосується розрахунку інфляційних втрат у сумі 263 490, 56 грн, за контррахунком заборгованості КП «ТМО», розмір інфляційних втрат складає 244 224, 36 грн.

19.10.2020 року до суду від Комунального підприємства „Теплопостачання міста Одеси надійшла заява про зупинення провадження у справі (вх№27778/20), відповідно до якого відповідач просить суд в порядку ст.228 Господарського процесуального кодексу України зупинити провадження у справі №916/2102/20 до перегляду об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду судових рішень у подібних правовідносинах. В обґрунтування заявленої заяви, останній зазначив, у позовній заяві позивач, посилаючись на п.6.6. договору зазначає, що оплата послуги з розподілу природного газу за Договором здійснюється споживачем, який не є побутовим, на умовах попередньої оплати до початку розрахункового періоду на підставі рахунка оператора ГРМ. Якщо згідно із законодавством споживач має сплачувати оператору ГРМ за послуги з розподілу природного газу зі свого поточного рахунку із спеціальним режимом використання, оплата послуг розподілу природного газу здійснюється з поточного рахунку із спеціальним режимом використання споживача на поточний рахунок оператора ГРМ кожного банківського дня згідно з алгоритмом розподілу коштів, встановленим регулятором, та зараховується як плата зі і послуги розподілу природного газу в тому місяці, в якому надійшли кошти.

Між тим, на даний час, розглядаючи спір в подібних правовідносинах Верховний Суд у постановах від 27.02.2020 у справі № 921/12/19 та від 21.02.2018 у справі № 910/16072/16 виклав наступну правову позицію: Порядком № 217 встановлений конкретний механізм розподілу коштів, які надходять на поточні рахунки зі спеціальним режимом використання, та зазначений Порядок не стосується договірних зобов`язань сторін у частині порядку та строків розрахунків між сторонами й не впливає на них. Враховуючи викладене, суд відхилив відповідні твердження скаржника про неврахування судами попередніх інстанцій положень Порядку № 217, оскільки останній не впливає на порядок здійснення розрахунків сторін за договором, за умовами якого обов`язок зі оплати вартості наданих позивачем послуг з розподілу природного газу покладено на відповідача.

При цьому, у постанові Верховного Суду від 31.03.2020 у справі № 917/530/19 викладено висновок стосовно того, що відповідач не міг самостійно впливати на порядок оплати послуг з постачання природного газу, що надавались йому позивачем на підставі договору, оскільки кошти з оплати отриманого відповідачем природного газу було перераховано постачальнику на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання відповідно до Порядку № 217.

Ухвалою від 04 вересня 2020 року у справі № 903/918/19 по стягненню заборгованості з Підприємства теплових мереж «Ковельтепло» на користь АТ «НАК «Нафтогаз України», при перегляді в касаційному порядку рішення Господарського суду Волинської області від 28.01.2020, яким у задоволенні позову відмовлено, та постанови Північно-західного апеляційного господа] іського суду від 01.04.2020, якою рішення першої інстанції залишено в силі, Верховний Суд, зазначаючи про різність судової практики щодо застосування положень Порядку № 217, з метою необхідності відступити від деяких висновків, викладених у постановах Верховного Суду, щодо застосування норм права, вирішив справу № 903/918/19. разом із касаційною скаргою Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» на рішення Господарського суду Волинської області від 28.01.2020 і постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 01.04.2020, передати на розгляд об`єднаної палати Касаційного господарського суду ускладі Верховного Суду.

Враховуючи вищенаведене, з метою застосування єдиної практики при вирішенні питання про стягнення заборгованості на користь газопостачальної організації з урахуванням діючих нормативно-правових актів, що виключають відповідальність споживачів за неналежне виконання умов договору щодо своєчасності розрахунків за ним, відповідач вважає, що провадження у справі №916/2102/20 повинно бути зупинене для врахування правової позиції, викладеної за результатом розгляду справи №903/918/19 Об`єднаною палатою Касаційного господарського суду ускладі Верховного Суду

Як встановлено господарським судом, згідно інформації, зазначеної в Єдиному державному реєстрі судових рішень, ухвалою Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 04.09.2020 року справу № 903/918/19 разом із касаційною скаргою Акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України на рішення Господарського суду Волинської області від 28.01.2020 і постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 01.04.2020 передано на розгляд об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду (http://reestr.court.gov.ua/Review/91320029). Вказану ухвалу мотивовано тим, що під час розгляду касаційної скарги позивача у справі №903/918/19, спір у якій виник щодо правомірності нарахування позивачем-постачальником пені, інфляційних втрат та 3% річних у зв`язку з порушенням відповідачем-споживачем, як теплопостачальною організацією, умов договору постачання природного газу щодо розрахунків за природний газ, у колегії Верховного суду виникла необхідність відступу від висновку, викладеного у постановах Верховного Суду 31.03.2020 у справі №917/530/19 і 18.03.2020 у справі №908/2304/18 про застосування у подібних правовідносинах положень Порядку №217 щодо можливості теплопостачальних організацій впливати на порядок, строки та розмір розрахунків за поставлений природний газ.

При цьому, як вбачається з Єдиного державного реєстру судових рішень, ухвалою Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 09.09.2020 року прийнято справу №903/918/19 разом із касаційною скаргою Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 01.04.2020 та рішення Господарського суду Волинської області від 28.01.2020 до розгляду Об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду (http://reestr.court.gov.ua/Review/91436879).

Згідно ч. 6 ст. 13 Закону України Про судоустрій і статус суддів, висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Аналогічне положення викладене у ч. 4 ст. 263 Господарського процесуального кодексу України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, у відповідності до п.7 ч.1 ст.228 ГПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

У п.4 ч.1 ст.229 ГПК України встановлено, що провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 5 частини першої статті 227 цього Кодексу - до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.

З наведеної норми вбачається, що для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарський суд у кожному конкретному випадку має з`ясовувати як пов`язана справа, яка розглядається господарським судом, зі справою, що розглядається іншим судом, а також те, чим обумовлюється неможливість розгляду справи. Пов`язаність справ полягає у тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, які впливають на збирання та оцінку доказів у даній справі, зокрема, факти що мають преюдиційне значення. Ці обставини повинні бути такими, що мають значення та унеможливлюють розгляд спору до вирішення справи іншим судом через те, що не можуть бути встановлені господарським судом самостійно у даній справі.

Отже, у даному випадку йдеться про те, що господарський суд не може розглянути певну справу через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи.

Метою зупинення провадження у справі до розгляду пов`язаної з нею справи є виявлення обставин, підстав, фактів тощо, що не можуть бути з`ясовані та встановлені у даному процесі, проте які мають значення для справи, провадження у якій зупинено.

За таких обставин, враховуючи, що на розгляді Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду передано справу, в якій правовідносини є подібними з тими, що розглядаються в рамках даної справи, суд доходить до висновку про необхідність зупинення провадження у справі №916/2102/20 до прийняття рішення Об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справі №903/918/19

При цьому, суд зазначає, що зупинення провадження у даній справі є виправданим, так як зможе забезпечити ухвалення законного та справедливого рішення у справі, а також забезпечити захист прав як позивача, так і відповідача, буде дотримано принцип правової визначеності та справедливості. Жодне своєчасне вирішення спору не може бути виправдане, якщо рішення у справі буде несправедливим, а отже, - буде ухвалене з порушенням принципу верховенства права.

У судовому засіданні від 19.10.2020 року судом було проголошено вступну та резолютивну частини ухвали суду та повідомлено, що повний текст ухвали буде складено 26.10.2020 року.

Керуючись п.п. 7 ч.1 ст.228, ст.234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1.Заяву Комунального підприємства „Теплопостачання міста Одеси від 19.10.2020 року за вх.№27778/20 задовольнити.

2. Провадження у справі №916/2102/20 зупинити до закінчення перегляду Об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи №903/918/19.

3.Зобов`язати сторін повідомити суд про результати розгляду справи №903/918/19

Ухвала набирає чинності 19.10.2020р. та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складання повної ухвали.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://od.arbitr.gov.ua

Повний текст ухвали складено 26.10.2020р.

Суддя Ю.М. Невінгловська