ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.10.2020 року м.Дніпро Справа № 904/2248/20

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Вечірка І.О. (доповідач),

суддів Паруснікова Ю.Б., Чередка А.Є.,

секретар судового засідання Манчік О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні Центрального апеляційного господарського суду, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Укртехнопром-Восток» на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 21.07.2020 (суддя Бондарєв Е.М.) у справі № 904/2248/20

за позовом Сімейного підприємства «Деіс», м. Охтирка, Сумської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укртехнопром-Восток», м. Дніпро

про стягнення 7598,04 грн вартості продукції неналежної якості, -

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції.

Сімейне підприємство «Деіс» звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Укртехнопром-Восток» 7598,04 грн вартості продукції неналежної якості.

Позовні вимоги обґрунтовані поставкою продукції неналежної якості, вартість якої позивач просить стягнути на свою користь з відповідача.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 21.07.2020 у справі № 904/2248/20 позов задоволено.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Укртехнопром-Восток» на користь Сімейного підприємства «Деіс» 7598,04 грн вартості продукції неналежної якості, судовий збір у сумі 2102,00 грн і витрати на правову допомогу в розмірі 2500,00 грн.

Рішення місцевого господарського суду мотивовано порушенням відповідачем вимог законодавства щодо передачі покупцеві товару, придатного для мети, з якою товар такого роду звичайно використовується, разом з товаросупровідними документами на нього, які засвідчують якість товару.

2. Короткий зміст вимог та узагальнені доводи апеляційної скарги.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Укртехнопром-Восток» звернулося до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 21.07.2020 у справі № 904/2248/20 і ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга мотивована неповним з`ясуванням обставин справи, порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, у зв`язку з чим місцевий господарський суд ухвалив неправомірне рішення.

Скаржник зазначає, що підстав для застосування до спірних правовідносин положень частини 5 статті 268 Господарського кодексу України, відповідно до якої покупець має право відмовитися від прийняття товару у разі поставки товару більш низької якості, ніж вимагається стандартом, немає, оскільки позивач прийняв 02.03.2020 від відповідача чотири шини 14.00-20 ОИ-25, н.с. 14 (УКТЗЕД:4011 10 00 90) вартістю 30392,16 грн без зауважень, в той час як конструкція даної правової норми надає покупцю право відмовитися від прийняття товару лише на етапі його приймання.

Складання позивачем акту виявлення недоліків після поставки товару без виклику представників постачальника, на думку скаржника є порушенням Інструкції П-7 щодо порядку приймання продукції виробничо-технічного призначення, тому посилання покупця на неналежність якості товару є безпідставними.

Скаржник вважає, що відсутність доказів надання покупцю товаросупровідних документів не може слугувати самостійною підставою визнання такого товару неякісним.

Водночас у відповідача наявні сертифікати якості на поставлений товар, копії яких додано до апеляційної скарги.

3. Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи.

У відзиві на апеляційну скаргу Сімейне підприємство «Деіс» заперечує проти її доводів, просить залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Позивач зазначає, що після монтажу отриманих від відповідача шин на автомобільні диски, виявлено заводський дефект однієї із шин, внаслідок чого у відповідності до Інструкції П-7 складено акт виявлених недоліків, який надіслано постачальнику.

Оскільки відповідач відмовився повернути покупцю вартість поставленого неякісного товару, за який покупець раніше здійснив оплату у повному обсязі, позивач вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

4. Рух справи в суді апеляційної інстанції.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 25.08.2020 відкрито провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Укртехнопром-Восток» на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 21.07.2020 у справі № 904/2248/20.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 05.10.2020 задоволено клопотання представника позивача про участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції із Тростенецьким районним судом Сумської області.

В судовому засіданні представник відповідача надав пояснення в обґрунтування доводів апеляційної скарги.

Представник позивача проти апеляційної скарги заперечив.

У судовому засіданні 21.10.2020 оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

5. Встановлені судом першої та апеляційної інстанції обставини справи.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Укртехнопром-Восток» виставило Сімейному підприємству «Діес» рахунок на оплату замовлення № ПВ-44 від 26.02.2020 на оплату вартості шин 14.00-20 ОИ-25, н.с. 14 (УКТЗЕД: 4011 10 0090) у кількості 4 шт. на загальну суму 30392,16 грн.

Відповідно до платіжного доручення № 45 рахунок сплачений позивачем 26.02.2020.

Згідно із видатковою накладною № 226 від 02.03.2020 Товариство з обмеженою відповідальністю «Укртехнопром-Восток» передало, а Сімейне підприємство «Деіс» отримало шини 14.00-20 ОИ-25, н.с. 14 (УКТЗЕД: 4011 10 0090) у кількості 4 шт. на загальну суму 30392,16 грн.

Позивач посилається на те, що після монтажу товару на автомобільні диски та накачування повітрям покупець виявив, що одна шина має заводських дефект розріз по протектору, що виник взв`язку з порушенням технології виготовлення шин, внаслідок чого 03.03.2020 складено акт приймання продукції за якістю у складі директора Сімейного підприємства «Деіс», комірника та за участі представника незацікавленої організації Пархоменко О.В. експерт-оцінювач Товариства з обмеженою відповідальністю «Експерт груп».

В акті приймання від 03.03.2020 зазначені виявлені недоліки, а саме: прокольний глибокий розріз по протектору та основі шини; видно металеві дроти корду.

Відповідно до висновку комісії Товариства з обмеженою відповідальністю «Нортек» № 4319/630 від 11.03.2020 товару 14.00-20 ОИ-25, н.с. 14 у кількості 1 шт., дата виготовлення та серійний номер шини 191998424, при розслідуванні (по фото) встановлено: зовнішньовидовий дефект. При дотриманні Правил експлуатації автомобільних шин і виході шини з експлуатації гарантують заміну. Надати знижку 40%.

Позивач на адресу відповідача 27.03.2020 надіслав претензію від 26.03.2020, якою повідомив про виявлені недоліки і просив повернути сплачену суму грошових коштів у розмірі 7598,04 грн протягом тижневого строку.

Відповідач листом за вих.№ 2704/20юр від 27.04.2020 надав відповідь, згідно якої зазначив, що не можливо ідентифікувати шину, фото якої прислали з так званим прорізом, з шиною поставленою Товариством з обмеженою відповідальністю «Укртехнопром-Восток» на адресу Сімейного підприємства «Деіс».

Крім того, Товариство з обмеженою відповідальністю «Укртехнопром-Восток» направило відповідний запит як до дилера заводу виробника шини 14.00-20 ОИ-25, н.с.14, так і безпосередньо самому виробнику Товариству з обмеженою відповідальністю «Нортек» (РФ). За результатами розгляду звернення відповідач отримав наступну відповідь (мовою оригіналу): «При расследовании (по фото) установлено: Внешневидовой дефект. При соблюдении Правил эксплуатации автомобильных шин и выходе покрышки из эксплуатации гарантируем замену».

Відповідач зазначив, що наразі у нього відсутні підстави для задоволення претензії шляхом здійснення повернення сплачених коштів у сумі 7598,04 грн.

На момент вирішення спору місцевим господарським судом сторони не врегулювали питання щодо поставки товару неналежної якості та повернення коштів, що і стало причиною спору.

6. Оцінка доводів учасників справи і висновків суду першої інстанції.

Апеляційний господарський суд зазначає, що предметом позову у даній справі є вимога позивача про стягнення частини грошових коштів, сплачених в якості попередньої оплати за поставлений товар неналежної якості.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з частиною другою статті 205 Цивільного кодексу України правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Відповідно до статті 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Частиною першою статті 639 Цивільного кодексу України передбачено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Згідно із частиною першою статті 181 Господарського кодексу України допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів. Якщо одна із сторін здійснила фактичні дії щодо його виконання, правові наслідки таких дій визначаються нормами Цивільного кодексу України.

Відповідно до наявних в матеріалах справи платіжного доручення і видаткової накладної, позивач 26.02.2020 перерахував на рахунок відповідача 30392,16, а відповідач поставив позивачу шини 14.00-20 ОИ-25, н.с. 14 (УКТЗЕД: 4011 10 00 90) у кількості 4-х штук вартістю 30392,16 грн.

Таким чином, вчинення сторонами фактичних дій, як то перерахування позивачем грошових коштів і поставка відповідачем попередньо сплаченого товару, свідчить про укладення ними у спрощений спосіб змішаного договору, який містить елементи договору купівлі-продажу та поставки.

Відповідно до статті 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона постачальник зобов`язується передати (поставити) в зумовлені строки (строк) другій стороні покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (частини 1, 2 статті 712 Цивільного кодексу України).

Згідно із положеннями статей 673-674 Цивільного кодексу України продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу. Якщо законом встановлено вимоги щодо якості товару, продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, який відповідає цим вимогам. Відповідність товару вимогам законодавства підтверджується способом та в порядку, встановленими законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно із частиною 5 статті 268 Господарського кодексу України у разі поставки товарів більш низької якості, ніж вимагається стандартом, технічними умовами чи зразком (еталоном), покупець має право відмовитися від прийняття і оплати товарів, а якщо товари уже оплачені покупцем, - вимагати повернення сплаченої суми.

При цьому продавець відповідає за недоліки товару, якщо покупець доведе, що вони виникли до передання товару покупцеві, або з причин, які існували до цього моменту (частина 1 статті 679 Цивільного кодексу України).

Отже, продавець несе відповідальність за недоліки товару, якщо вони виникли до його передання покупцеві або якщо їх виникнення обумовлене причинами, що виникли до передачі товару. І відповідно, коли недоліки товару виявлені після переходу до покупця ризику випадкової загибелі та випадкового знищення товару, саме на покупця у такому випадку покладається обов`язок доведення того, що недоліки чи їх причини виникли до передачі йому товару.

Аналогічний висновок зроблений у постанові Верховного Суду від 16.12.2019 у справі № 904/5002/18.

До спірних правовідносин підлягає застосуванню Інструкція про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання за якістю, яка затверджена постановою Державного арбітражу Союзу РСР від 25.04.1966 № П-7 (далі Інструкція П-7).

Відповідно до пункту 1 Інструкції П-7 дана інструкція застосовується у всіх випадках, коли стандартами, технічними умовами, Основними і Особливими умовами поставки або іншими обов`язковими для сторін правилами не встановлений інший порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за якістю і комплектністю, а також тари під продукцією або товарами.

У договорах поставки можуть бути передбачені особливості приймання відповідних видів продукції і товарів.

Відповідно до пункту 14 Інструкції П-7, приймання продукції по якості і комплектності проводиться у точній відповідності зі стандартами, технічними умовами, Основними та Особливими умовами поставки, іншими обов`язковими для сторін правилами, а також по товаросупровідним документам, які підтверджують якість і комплектність продукції, що поставляється.

Згідно із пунктом 6 Інструкції П-7, прийомка продукції по якості і комплектності проводиться на складі одержувача при іногородній поставці не пізніше 20 днів після видачі продукції органом транспорту чи надходження її на склад отримувача при доставці продукції постачальником чи при вивезенні продукції одержувачем. Перевірка якості і комплектності продукції, яка надійшла у тарі, проводиться при відкритті тари, але не пізніше вказаного строку, якщо інші строки не передбачені в договорі у зв`язку з особливостями продукції, що поставляється. У той же час, машини, обладнання, прилади, інша продукція, яка надійшла в тарі і яка має гарантійні строки служби чи зберігання, перевіряються по якості і комплектності при відкритті тари, але не пізніше встановлених гарантійних строків.

За пунктом 16 Інструкції П-7, при виявленні невідповідності якості, комплектності, маркування продукції, тари або упаковки умовам стандартів, технічних умов, кресленням, зразкам (еталонам) договору або даним, зазначеним у маркуванні і супровідних документах, які посвідчують якість продукції (пункт 14 цієї Інструкції), отримувач призупиняє подальше приймання продукції і складає акт, в якому зазначає кількість оглянутої продукції і характер виявлених при прийманні дефектів.

Одним із обов`язків, які покладаються на одержувача товару під час складання акта, є обов`язок повідомити іногороднього постачальника для участі у продовженні приймання продукції і складанні двостороннього акта, якщо це передбачено, в Основних і Особливих умовах поставки або договорі (абзац 2 пункту 16 Інструкції П-7).

Апеляційний господарський суд зазначає, що укладений сторонами у спрощений спосіб договір не містить умов, які зобов`язують покупця викликати для участі у подальшому прийманні товару представника продавця, в разі виявлення недоліків товару.

Крім того, покупець послався на недоліки лише частини товару, у зв`язку з чим виклик постачальника для участі у прийманні іншої частини товару, до якості якого покупець не мав претензій, не має сенсу.

Таким чином, у даному випадку доказом щодо поставки неякісної або некомплектної продукції відповідно до вимог Інструкції П-7 може бути лише акт про фактичну якість та комплектність отриманої продукції.

Актом приймання продукції за якістю від 03.03.2020 підтверджується, що позивач у встановлені Інструкцією П-7 строки здійснив перевірку якості отриманого товару, якою встановлено невідповідність частини товару (однієї шини) вимогам якості до відповідної продукції, що доводить появу цих недоліків до передачі товару і, як наслідок, обов`язок продавця нести відповідальність за недоліки товару.

Крім того, згідно із листом № 2704/20юр від 27.04.2020 відповідач повідомляє позивача, що у відповідь на запит завод виробника шини 14.00-20 ОИ-25, н.с. 14 Товариство з обмеженою відповідальністю «Нортек» (РФ) повідомило, що при дослідженні (по фото) встановлений зовнішньовидовий дефект шини, внаслідок чого при додержанні правил експлуатації, завод виробник гарантує заміну дефектної автомобільної шини.

Таким чином завод виробник погоджується з наявністю дефекту поставленої шини і гарантує її заміну у разі виходу з експлуатації. Однак враховуючи використання пошкодженої шини для забезпечення комплектування джерела підвищеної небезпеки, апеляційний господарський суд вважає мотивованим рішення позивача про відмову від використання пошкодженої шини, для запобігання настання негативних наслідків під час експлуатації джерела підвищеної небезпеки.

Доводи відповідача про неможливість ідентифікації пошкодженої шини не підтверджуються доказами та не узгоджуються з фактичними обставинами справи.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний господарський суд погоджується з висновком місцевого господарського суду щодо задоволення позовних вимог про стягнення з продавця 7598,04 грн вартості неякісного товару, поставленого покупцю та за який була проведена попередня оплата.

7. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення місцевого господарського суду зміні або скасуванню.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 129, 269, 275, 276, 281-283 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Укртехнопром-Восток» на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 21.07.2020 у справі № 904/2248/20 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 21.07.2020 у справі № 904/2248/20 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, зазначених у пункті 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 26.10.2020.

Головуючий суддя І.О. Вечірко

Суддя Ю.Б. Парусніков

Суддя А.Є. Чередко