СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" жовтня 2020 р. Справа № 18/30

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Білоусова Я.О., суддя Пуль О.А., суддя Тарасова І.В.
за участі секретаря судового засідання Діденко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" (вх. №2181 П/2) на рішення Господарського суду Полтавської області від 25.06.2020 у справі №18/30 (прийняте у приміщенні Господарського суду Полтавської області суддею Іванко Л.А., повний текст рішення складено та підписано 06.07.2020)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтава-Бетон СМ", м.Полтава,

до ОСОБА_1 , м.Полтава,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Департаменту з питань реєстрації, м.Полтава,

про витребування майна з чужого незаконного володіння,

в межах справи №18/30

про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтава-Бетон СМ", м.Полтава,

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2016 року ТОВ "Полтава-Бетон СМ" звернулось до Господарського суду Полтавської області з позовом до ТОВ «Енергобуд Еліт» про витребування майна з чужого незаконного володіння, в якому просило суду:

-припинити право власності ТОВ «Енергобуд Еліт» на 19/50 часток об`єкту нерухомості (завод по виробництву бетону): будівля літ. А-1, площею 16,6 кв.м, в буд. літ. Б-3: 1 приміщення для підготовки матеріалів, площею 115,6 кв.м, 2 приміщення для підготовки матеріалів, площею 46,4 кв.м, 6 склад хімічних домішок, площею 9,8 кв.м, 3 щитова, площею 5.1 кв.м, загальною площею 176,9 кв.м, склади для зберігання інертних матеріалів № 1, силос для зберігання цементу №2, силос для зберігання цементу №3, нежитлові будівлі і споруди, розташовані за адресою: Полтавська область, м. Полтава, вул. Ковпака, буд. 37б;

-витребувати у ТОВ «Енергобуд Еліт» спірні приміщення та передати (повернути) вилучене майно ТОВ "Полтава-Бетон С.М" (місцезнаходження: вул. Ковпака, 37, м. Полтава, 36007, і.к. ЄДРЮОФОП 35581936);

-скасувати рішення державного реєстратора про державну реєстрацію та скасувати державну реєстрацію права власності ТОВ «Енергобуд Еліт» на спірне майно;

-визнати право власності ТОВ "Полтава-Бетон СМ" на зазначене майно.

В серпні 2019 року позивач звернувся до суду з заявою (вх.№ 8876) про залучення до участі у справі співвідповідача та про зміну через це предмету позову, в якій просив суд:

-залучити до участі у справі №18/30 про банкрутство ТОВ "Полтава-Бетон СМ" співвідповідача ОСОБА_1 ;

- витребувати (вилучити) у ОСОБА_1 19/50 часток об`єкту нерухомості (завод по виробництву бетону): будівля літ. А-1, площею 16,6 кв.м, в буд. літ. Б-3: 1 приміщення для підготовки матеріалів, площею 115,6 кв.м, 2 приміщення для підготовки матеріалів, площею 46,4 кв.м, 6 склад хімічних домішок, площею 9,8 кв.м, 3 щитова, площею 5.1 кв.м, загальною площею 176,9 кв.м, склади для зберігання інертних матеріалів № 1, силос для зберігання цементу №2, силос для зберігання цементу №3, нежитлові будівлі і споруди, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , - та передати (повернути) вилучене майно Товариству з обмеженою відповідальністю "Полтава-Бетон С.М" (місцезнаходження: вул. Ковпака, 37, м. Полтава, 36007, і.к. ЄДРЮОФОП 35581936);

- припинити право власності ОСОБА_1 на 19/50 часток об`єкту нерухомості (завод по виробництву бетону): будівля літ. А-1, площею 16,6 кв.м, в буд. літ. Б- 3: 1 приміщення для підготовки матеріалів, площею 115,6 кв.м, 2 приміщення для підготовки матеріалів, площею 46,4 кв.м, 6 склад хімічних домішок, площею 9,8 кв.м, 3 щитова площею 5,1 кв.м, загальною площею 176,9 кв.м, склади для зберігання інертних матеріалів № 1, силос для зберігання цементу №2, силос для зберігання цементу №3, нежитлові будівлі і споруди, - розташовані за адресою: АДРЕСА_1 ;

- скасувати рішення державного реєстратора про державну реєстрацію та скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на 19/50 часток об`єкту нерухомості (завод по виробництву бетону): будівля літ. А-1, площею 16,6 кв.м, в буд. літ. Б- 3: 1 приміщення для підготовки матеріалів, площею 115,6 кв.м, 2 приміщення для підготовки матеріалів, площею 46,4 кв.м, 6 склад хімічних домішок, площею 9,8 кв.м, 3 щитова площею 5.1 кв.м, загальною площею 176,9 кв.м, склади для зберігання інертних матеріалів №1, силос для зберігання цементу №2, силос для зберігання цементу №3, нежитлові будівлі і споруди, - розташовані за адресою: АДРЕСА_1 ;

- визнати право власності Товариства з обмеженою відповідальністю Полтава-Бетон СМ (місцезнаходження: вул. Ковпака, 37, м. Полтава, 36007, і.к. ЄДРЮОФОП 35581936) на 19/50 часток, що належали Товариству з обмеженою відповідальністю "Енергобуд Еліт", об`єкту нерухомості (завод по виробництву бетону): будівля літ. А-1, площею 16,6 кв.м, в буд. літ. Б-3: 1 приміщення для підготовки матеріалів, площею 115,6 кв.м, 2 приміщення для підготовки матеріалів, площею 46,4 кв.м, 6 склад хімічних домішок, площею 9,8 кв.м, 3 щитова, площею 5,1 кв.м, загальною площею 176,9 кв.м, склади для зберігання інертних матеріалів № 1, силос для зберігання цементу №2, силос для зберігання цементу №3, нежитлові будівлі і споруди, - розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 22.08.2019 замінено неналежного відповідача - ТОВ "Енергобуд Еліт" на належного відповідача - ОСОБА_1 .

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 25.06.2020 у межах справи про банкрутство №18/30 у позові відмовлено повністю.

Рішення суду першої інстанції обґрунтовано тим, що відповідач прибав спірне майно, яке було продане ДП Сетам, у порядку встановленому для виконання судових рішень. Придбання відповідачем майна, яке було продане у порядку встановленому для виконання судових рішень, є свідченням його законної та правомірної поведінки і презюмує правомірність правочинів з придбання майна.

Щодо припинення права власності ОСОБА_1 на спірне майно, скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію та скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_1 на спірне майно та визнання права власності ТОВ "Полтава-Бетон СМ" на спірне майно, суд зазначив, що враховуючи, що дані позовні вимоги витікають із вимоги про витребування (вилучення) у відповідача спірного майна та передачі (поверненню) позивачу, а підстави для задоволення вимоги про витребування (вилучення) у відповідача спірного майна та передачі (поверненню) його ТОВ "Полтава-Бетон СМ" відсутні, дані позовні вимоги також задоволенню не підлягають.

Акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" (кредитор банкрута ТОВ «Полтава-Бетон СМ» у справі № 18/30, вимоги якого були визнані ухвалою попереднього засідання Господарського суду Полтавської області від 31.03.2011 у справі №18/30 про банкрутство ТОВ «Полтава-Бетон СМ») з рішенням суду першої інстанції не погодилось та звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Полтавської області від 25.06.2020 у справі №18/30 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтава-Бетон СМ" за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтава-Бетон СМ" до ОСОБА_1 , третя особа, Департамент з питань реєстрації, про витребування майна з чужого незаконного володіння, та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтава-Бетон СМ" в повному обсязі.

Скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції не було враховано, що відповідно до актів чинного законодавства, не можна вважати законним продаж майна юридичної особи власника в порядку виконання судового рішення щодо боржника, який не є власником проданого майна. Однією з підстав витребування власником майна від його набувача є вибуття з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом, зокрема, й на підставі рішення суду, що було скасовано. Відповідно до п.3 ч.1 ст.388 ЦК України власник спірного майна - ТОВ "Полтава-Бетон СМ" має право витребувати своє майно навіть у добросовісного набувача, оскільки майно вибуло з володіння останнього не з його волі іншим шляхом на підставі рішення Київського районного суду м.Полтави від 04.08.2009 про визнання дійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна від 04.02.2009, що укладений між ТОВ "Полтава-Бетон СМ" та ТОВ «Полтавський завод залізобетонних конструкцій», що було скасовано рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 12.08.2014 у справі №2-3742/2009 (провадження №22-ц/786/2515/14), яке набрало чинності в момент його проголошення.

Зазначає, що майно, власником якого з 23.09.2008 є ТОВ "Полтава-Бетон СМ" (з 12.08.2014 право власності поновлено) було 02.01.2018 продано на електронних торгах у виконавчому провадженні №55278288, боржником за яким було ТОВ «Енергобуд Еліт», яке не є власником проданого з торгів майна.

28.09.2020 до суду від третьої особи- Департаменту з питань реєстрації надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.№9177), в якому третя особа проти апеляційної скарги заперечує, просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Також просить розглянути справу без участі представника Департаменту з питань реєстрації.

07.10.2020 на електронну адресу суду від ліквідатора ТОВ "Полтава-Бетон СМ" надійшла заява (вх.№9574), в якій ліквідатор просив провести слухання справи за його відсутності.

12.10.2020 до суду від представника Гавриша С.П. надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.№9692), в якому відповідач просив: поновити йому процесуальний строк, встановлений судом, на подання відзиву на апеляційну скаргу; прийняти відзив та долучити його до матеріалів справи; відмовити у задоволенні апеляційної скарги; рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Представник Гавриша С.П. у судовому засіданні просила поновити пропущений строк подання відзиву на апеляційну скаргу, прийняти відзив на апеляційну скаргу.

Колегія суддів, розглянувши клопотання відповідача про поновлення пропущеного строку подання відзиву на апеляційну скаргу, вважає, що у задоволенні клопотання слід відмовити, з огляду на наступне.

Частиною 1 ст.263 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що учасники справи мають право подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі протягом строку, встановленого судом апеляційної інстанції в ухвалі про відкриття апеляційного провадження.

Відповідно до ч.1 ст.119 Господарського процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 01.09.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" на рішення Господарського суду Полтавської області від 25.06.2020 у справі №18/30. Встановлено, зокрема, учасникам справи строк до 25.09.2020 для подання відзивів на апеляційну скаргу з доказами їх надсилання учасникам справи.

Проте, ОСОБА_1 відзив на апеляційну скаргу подано лише 12.10.2020. При цьому, останній просить поновити пропущений строк подання відзиву на апеляційну скаргу, посилаючись на те, що він з 03.04.2020 проходить військову службу в збройних силах України в складі військової частини НОМЕР_1 , більше трьох місяців знаходиться на військових навчаннях, тому не має можливості отримувати будь-яку поштову кореспонденцію, що надходить на його адресу за місцем реєстрації, на підтвердження чого надав довідку військової частини НОМЕР_1 .

Однак, колегія суддів зазначає, що з довідки військової частини НОМЕР_1 не вбачається дати її видання. Крім того, ОСОБА_1 посилається на те, що він з 03.04.2020 проходить військову службу в збройних силах України в складі військової частини НОМЕР_1 та більше трьох місяців знаходиться на військових навчаннях. Проте, жодних доказів на підтвердження даних обставин не надав.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що у задоволенні клопотання про поновлення пропущеного строку подання відзиву на апеляційну скаргу слід відмовити.

Представник відповідача у судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечував, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Скаржник та інші учасники справи у судове засідання не прибули, про час та місце слухання справи були повідомлені належним чином ухвалою суду від 01.09.2020.

Дослідивши матеріали справи, викладені в апеляційній скарзі доводи та вимоги, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, в провадженні Господарського суду Полтавської області перебуває справа №18/30 про банкрутство ТОВ "Полтава-Бетон СМ".

Постановою Господарського суду Полтавської області від 26.07.2011 визнано банкрутом ТОВ "Полтава-бетон CM" та відкрито ліквідаційну процедуру.

У вересні 2016 року ТОВ "Полтава-Бетон СМ" звернулось до Господарського суду Полтавської області з позовом до ТОВ «Енергобуд Еліт» про витребування майна з чужого незаконного володіння.

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 06.12.2016 у задоволенні позову відмовлено.

Судове рішення мотивоване тим, що оскільки ТОВ "Енергобуд Еліт" придбало спірне нерухоме майно у ТОВ "Бетон Полтавщини" за відплатним договором та станом на момент вчинення правочину ТОВ "Бетон Полтавщини" був власником цього майна та мав право на його відчуження, то відповідно до вимог ст.388 ЦК України позивач не може витребувати у відповідача спірне майно, бо спірне майно вибуло з володіння власника за його згодою.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 01.03.2017 рішення Господарського суду Полтавської області від 06.12.2016 змінено, викладено резолютивну частину рішення в наступній редакції: "У задоволенні позову відмовити повністю".

Суд апеляційної інстанції виходив з того, що позивачем не доведено факту вибуття майна з володіння ТОВ "Полтава-бетон СМ" не з його волі, а тому дійшов висновку, що положення ст.388 ЦК України не може бути застосовано до спірних правовідносин.

Постановою Вищого господарського суду України від 13.06.2017 постанову Харківського апеляційного господарського суду від 01.03.2017 та рішення Господарського суду Полтавської області від 06.12.2016 у справі №917/1453/16 скасовано. Справу передано на новий розгляд до Господарського суду Полтавської області в іншому складі суддів.

За результатом нового розгляду справи, рішенням Господарського суду Полтавської області від 10.10.2017 у справі №917/1453/16 у задоволенні позову відмовлено.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем не доведено факт вибуття майна з володіння ТОВ "Полтава-Бетон СМ" поза його волі, отже, положення ст. 388 ЦК України в даному випадку не можуть бути застосовані. У зв`язку з цим, суд дійшов висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити в повному обсязі за їх безпідставністю.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 22.01.2018 рішення Господарського суду Полтавської області від 10.10.2017 у справі №917/1453/16 скасовано. Справу №917/1453/16 передано до Господарського суду Полтавської області для розгляду по суті в межах справи №18/30 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтава-бетон СМ".

Як зазначено в постанові суду апеляційної інстанції, підставою перегляду в апеляційному порядку рішення Господарського суду Полтавської області від 10.10.2017 у справі №917/1453/16 стало звернення з апеляційною скаргою ПАТ КБ "Приватбанк", яке не було залучене до участі у справі, але скаржник вважає, що прийнятим рішенням вирішено питання про його права та обов`язки, оскільки ПАТ КБ "Приватбанк" є кредитором ТОВ "Полтава-бетон СМ", вимоги якого визнані ухвалою попереднього засідання Господарського суду Полтавської області від 31.03.2011 у справі №18/30 про банкрутство ТОВ "Полтава-Бетон СМ", а прийняте судове рішення у справі №917/1453/16 вирішує питання про витребування та повернення майна банкрута в ліквідаційну масу. З інформаційних даних Єдиного державного реєстру судових рішень у справі №18/30 про визнання банкрутом ТОВ "Полтава-Бетон СМ" вбачається, що є інші, ніж ПАТ КБ "Приватбанк", кредитори, які, на думку колегії суддів, мають право бути обізнаними та приймати участь у вирішенні судом питання про витребування та повернення майна боржника до ліквідаційної маси, в зв`язку з чим колегія суддів дійшла висновку, що даний спір, який безпосередньо пов`язаний із здійсненням провадження у справі про банкрутство ТОВ "Полтава-бетон СМ", підлягає розгляду в межах справи №18/30 про банкрутство останнього, а не в окремому позовному провадженні.

Як свідчать матеріали справи, рішенням Київського районного суду м. Полтави від 23.09.2008 у справі № 2-4121/2008 за позовом ТОВ "Полтава-бетон CM" та ОСОБА_2 до ТОВ "КУА та АПФ "АРУНА-Капітал", ТОВ "Полтавський завод ЗБК" та ОСОБА_3 , третя особа - Колективне підприємство Полтавське бюро технічної інвентаризації "Інвентаризатор", про визнання права власності на самовільно перебудовані приміщення, - позов задоволено повністю. Визнано за ТОВ "Полтава-бетон CM" право власності на будівлю заводу по виробництву бетону та споруди, розташовані за адресою: м. Полтава, вул. Ковпака, 37-б, а саме: операторська А-1 площею 76,1 кв.м, РБВ площею 193,9 кв.м, склади для зберігання інертних матеріалів №1, площею 761,3 кв.м, силос для зберігання цементу № 2 - металева ємкість об`ємом 100 тн, силос для зберігання цементу № 3 - металева ємкість об`ємом 100 тн, визнано будівлю заводу по виробництву бетону закінченим будівництвом та прийнятим в експлуатацію.

Рішенням Київського районного суду м. Полтави № 2-3742/2009 за позовом ОСОБА_4 , ТОВ "Полтавський завод ЗБК" до ТОВ "Полтава-бетон CM", третя особа Колективне підприємство Полтавське бюро технічної інвентаризації "Інвентаризатор", про визнання права власності на 19/25 частин об`єкту нерухомості, - позов задоволено повністю. Визнано дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна від 03.02.2009, укладений між ТОВ "Полтавський завод залізобетонних конструкцій" та ТОВ "Полтава-бетон CM", визнано за ТОВ "Полтавський завод залізобетонних конструкцій" право власності на 19/25 частин нерухомого майна виробничі будівлі за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: літера за планом Б-3: 1 приміщення для підготовки матеріалів площею 115,6 кв.м, 2 приміщення для підготовки матеріалів площею 46,4 кв.м, 6 склад хімічних домішок площею 9,8 кв.м, 3 щитова площею 5,1 кв.м; літера за планом А-1: 1 операторська площею 16,6 кв.м, № 1 склади для зберігання інертних матеріалів; № 2 силос для зберігання цементу; № 3 силос для зберігання цементу; зобов`язано Колективне підприємство Полтавське бюро технічної інвентаризації "Інвентаризатор" зареєструвати за ТОВ "Полтавський завод залізобетонних конструкцій" право власності на 19/25 частин нерухомого майна виробничі будівлі за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: літера за планом Б-3: 1 приміщення для підготовки матеріалів площею 115,6 кв.м, 2 приміщення для підготовки матеріалів площею 46,4 кв.м, 6 склад хімічних домішок площею 9,8 кв.м, 3 щитова площею 5,1 кв.м; літера за планом А-1: 1 операторська площею 16,6 кв.м, № 1 склади для зберігання інертних матеріалів; № 2 силос для зберігання цементу; № 3 силос для зберігання цементу.

Як вбачається з договору купівлі-продажу майна від 03.02.2009, укладеного між ТОВ "Полтавський завод залізобетонних конструкцій" та ТОВ "Полтава-бетон СМ", вартість 19/25 частин нерухомого майна виробничі будівлі за адресою: м.Полтава, вул.Ковпака, 37-Б, складає 2 283 556,34 грн (в т.ч.ПДВ).

Рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 12.08.2014 у справі № 2-3742/2009 (провадження № 22-ц/786/2515/14) рішення Київського районного суду м. Полтави від 04 серпня 2009 року скасовано та ухвалено нове рішення по суті позовних вимог, яким у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26.11.2014 у справі № 6-35372св14 (№2-3742/2009) рішення Апеляційного суду Полтавської області від 12 серпня 2014 року у справі № 2-3742/2009 (провадження №22-ц/786/2515/14) залишено без змін.

Як зазначає позивач, оскільки договір купівлі-продажу нерухомого майна від 03.02.2009 є недійсним, відповідно до ст. 11, 220, 638, 640, 657 Цивільного кодексу України, право власності на 19/25 частин нерухомого майна виробничі будівлі за адресою: м. Полтава, вул. Ковпака, 37-Б, належить позивачу- ТОВ "Полтава-бетон СМ", а отже, дане майно, відповідно до ст. 26 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції, що діяла до 19.01.2013 і застосовується до розгляду справи № 18/30) має бути включене до ліквідаційної маси банкрута у справі № 18/30 та бути реалізованим з метою задоволення вимог кредиторів у даній справі.

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №170729870 від 18.06.2019 право власності на 19/25 частин нерухомого майна виробничі будівлі за адресою: м.Полтава, вул.Ковпака, 37б зареєстроване:

- 19/50 часток з 12.01.2018 за ОСОБА_1 на підставі свідоцтва від 12.01.2018, реєстр № 56, виданого 12.01.2018 приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Полтавської області Денисенко Л.М. (на момент подання позову було зареєстровано за ТОВ "Енергобуд Еліт" на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер 3527 від 10.12.2013);

- 11/50 часток з 27.09.2017 за ОСОБА_5 на підставі свідоцтва від 27.09.2017, реєстр № 1150, виданого 27.09.2017 приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Полтавської області Денисенко Л.М. (на момент подання позову було зареєстровано за ОСОБА_6 на підставі договору купівлі-продажу серія, реєстр № 4143, від 08.12.2014);

- 8/50 часток з 08.12.2014 за ОСОБА_7 на підставі договору купівлі-продажу від 08.12.2014, реєстр № 4140, посвідченого 08.12.2014 приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Гризуновою О.В.

Колегія суддів дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, правильність застосування місцевим господарським судом норм процесуального та матеріального права в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1, 3 ст.3 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Згідно з ч.6 ст.12 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Частиною 2 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства унормовано, що господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника. Склад учасників розгляду спору визначається відповідно до Господарського процесуального кодексу України. Господарський суд розглядає спори, стороною в яких є боржник, за правилами, визначеними Господарським процесуальним кодексом України. За результатами розгляду спору суд ухвалює рішення.

Статтею 330 Цивільного кодексу України унормовано, що якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього.

Відповідно до ст.387 Цивільного кодексу України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Частиною 1 ст.388 Цивільного кодексу України визначено, що якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно:

1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння;

2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння;

3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Згідно з ч.2 ст.388 Цивільного кодексу України майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо воно було продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

За змістом ст.1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про витребування майна власником із чужого незаконного володіння.

Як свідчать матеріали справи, 12.01.2018 спірне майно: 19/50 часток об`єкту нерухомості (завод по виробництву бетону): будівля літ. А-1, площею 16,6 кв.м, в буд. літ. Б-3: 1 приміщення для підготовки матеріалів, площею 115,6 кв.м, 2 приміщення для підготовки матеріалів, площею 46,4 кв.м, 6 склад хімічних домішок, площею 9,8 кв.м, 3 щитова, площею 5,1 кв.м, загальною площею 176,9 кв.м, склади для зберігання інертних матеріалів № 1, силос для зберігання цементу №2, силос для зберігання цементу №3, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , перейшло у власність до фізичної особи ОСОБА_1 на підставі свідоцтва від 12.01.2018, реєстр № 56, виданого приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Полтавської області Денисенко Л.М.

Дане майно відповідач придбав 02.01.2018 на електронних торгах, що проведені ДП "Сетам" (протокол № 308987).

Відповідно до протоколу проведення електронних торгів №308987 від 02.01.2018 ОСОБА_1 є переможцем електронних торгів з реалізації лоту №254212, а саме: 19/50 частин нежитлових будівель та споруд (завод по виробництву бетону), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , запропонувавши ціну в розмірі 286 482,00 грн.

Відповідно до квитанції №1_32 від 26.12.2017 ОСОБА_8 сплачено 14324,00 грн гарантійного внеску за участь у торгах.

03.01.2018 платіжним дорученням №1 Гавриш С.П. перерахував на рахунок Київського відділу державної виконавчої служби міста Полтави Головного територіального управління юстиції у Полтавській області 272 157,90 грн згідно протоколу №308987 від 02.01.2018 за лот №254212.

Відповідно до акту ВП №55278288 державного виконавця про проведені електронні торги від 12.01.2018 державним виконавцем Київського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області при примусовому виконанні виконавчого провадження №55278288 з виконання виконавчого листа №552/4710/17, виданого 24.11.2017 Київським районним судом м.Полтави про стягнення з ТОВ «Енергобуд Еліт» на користь ОСОБА_6 заборгованості у розмірі 300000,00 грн встановлено, що нерухоме майно придбав ОСОБА_1 ; кошти за придбане на електронних торгах майно в сумі 272157,90 грн сплачено покупцем 03.01.2018 та сплачено гарантійний внесок 26.12.2017 у розмірі 14324,10 грн. Всього переможцем торгів за лот №254212 сплачено 286482,00 грн. Реалізація арештованого майна відбулася з дотриманням вимог Закону України «Про виконавче провадження» та Порядку реалізації арештованого майна. Акт видано на підставі протоколу проведення електронних торгів від 02.01.2018 №308987, виданого ДП «Сетам» Міністерства юстиції України.

12.01.2018 приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Полтавської області Денисенко Л.М., відповідно до ст.61 Закону України «Про виконавче провадження» та на підставі акту ВП №5527828 державного виконавця про проведенні електронні торги, посвідчено, що ОСОБА_1 належить на праві власності майно, що складається з: 19/50 часток нежитлових будівель і споруд (завод по виробництву бетону), розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , яке придбане ОСОБА_1 за 286482,00 грн, що раніше належало ТОВ «Енергобуд Еліт» на підставі договору купівлі-продажу від 10.12.2013, про що видано свідоцтво ННА №061777.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

З огляду на приписи даного Закону заходами примусового виконання рішень є, зокрема, звернення стягнення на майно боржника, що полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації. За загальним правилом (частина перша статті 62 Закону) реалізація арештованого майна здійснюється шляхом його продажу на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах.

Як вірно зазначено судом першої інстанції, правова природа процедури реалізації майна на прилюдних торгах полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів. Враховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта проведення прилюдних торгів - це оформлення договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, тобто правочин. Тому, відчуження майна з прилюдних торгів за своєю правовою природою відноситься до угод купівлі-продажу й така угода може визнаватись недійсною на підставі норм цивільного законодавства про недійсність правочину за статтями 203, 215 ЦК України. (Постанова від 16 листопада 2016 року по справі № 6- 1655/цс16 Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України).

Матеріалами справи, а саме: виконавчим листом №552/4710/17 від 24.11.2017, номер за АСВП: 55278288, виданим Київським районним судом м.Полтави, постановою Київського ВДВС міста Полтави ГТУЮ у Полтавській області про відкриття виконавчого провадження ВП №55278288 від 30.11.2017 щодо виконання виконавчого листа №552/4710/17 від 24.11.2017, постановою про арешт майна боржника ВП №55278288 від 30.11.2017, відповідно до якої накладено арешт на майно, що належить боржнику: 19/50 частини нежитлових будівель та споруд (завод по виробництву бетону), що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , заявою ТОВ «Енергобуд Еліт» №31 від 30.11.2017, постановою про опис та арешт майна (коштів) боржника ВП №55278288 від 01.12.2017, постановою про призначення суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні ВП №55278288 від 04.12.2017, звітом про незалежну оцінку майна 633 від 04.12.2017, заявкою Київського ВДВС міста Полтави ГТУЮ у Полтавській області на реалізацію арештованого майна ВП №55278288 (а.с.2-110 т.7), підтверджено, що відповідач прибав спірне майно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Колегія суддів зазначає, що позов власника про витребування майна в особи, яка придбала його в результаті публічних торгів, проведених у порядку, встановленому для виконання судових рішень, підлягає задоволенню лише у тому разі, якщо торги були визнані недійсними.

Дана правова позиція викладена в постанові Верховного суду від 05.06.2019 у справі №926/1288/18.

Відповідно до ст.204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Матеріали справи не містять доказів того, що електронні торги були визнані недійсними, або відповідач є недобросовісним, отже відсутні підстави витребування майна у добросовісного набувача.

За таких обставин, висновок місцевого господарського суду щодо відмови у задоволенні позовних вимог в частині витребування (вилучення) у ОСОБА_1 19/50 часток об`єкту нерухомості (завод по виробництву бетону), є правомірним.

Щодо вимог позивача про припинення права власності ОСОБА_1 на спірне майно, скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію, скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_1 на спірне майно та визнання права власності ТОВ "Полтава-Бетон СМ" на спірне майно, колегія суддів зазначає, що дані вимоги є похідними від вимоги про витребування (вилучення) у відповідача спірного майна та передачі (поверненню) позивачу. Оскільки у позові в цій частині судом відмовлено, дані позовні вимоги також правомірно не задоволені судом першої інстанції.

Згідно зі ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст.236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст.276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин колегія суддів апеляційного суду вважає висновки Господарського суду Полтавської області законними та обґрунтованими. При цьому, доводи скаржника в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду першої інстанції.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення Господарського суду Полтавської області від 25.06.2020 у справі №18/30 без змін як такого, що ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись статтями 269, 270, п.1 статті 275, статтями 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Полтавської області від 25.06.2020 у справі №18/30 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження до Верховного Суду передбачені статтями 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 21.10.2020.

Головуючий суддя Я.О. Білоусова

Суддя О.А. Пуль

Суддя І.В. Тарасова