ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"15" жовтня 2020 р.м. Одеса Справа № 916/1036/20

Господарський суд Одеської області у складі: суддя Волков Р.В.,

При секретарі судового засідання Прижбило О.В.,

розглядаючи справу №916/1036/20,

за позовом: Білгород-Дністровської квартирно-експлуатаційної частини району (вулиця Лікарняна, будинок 1А, місто Білгород-Дністровський, Одеська область, 67700, ),

до відповідача: Селянського (фермерського) господарства "ПИНЕ" (вулиця Чорнова, будинок 30, село Старосілля, Саратський район, Одеська область, 68212, )

про стягнення 486963,50 грн.

Представники сторін:

Від позивача: Турченко О.В.;

Від відповідача: Пінтяк В.А., Лук`янченко Г.В.

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Білгород-Дністровська квартирно-експлуатаційна частина району, звернувся до господарського суду Одеської області з позовом до відповідача, Селянського (фермерського) господарства "ПИНЕ", про стягнення 365711,34 грн. заборгованості, 11725,48 грн. пені, 174,65 грн. інфляційних збитків, 906,57 грн. 3% відсотків річних.

В обґрунтування своїх вимог посилається на укладання з відповідачем договору № 5-2017 від 27.07.2017 з метою досягнення єдиної для обох сторін господарської мети, здійснення позивачем свого внеску відповідно до умов договору у повному обсязі шляхом надання доступу до земельних ділянок, встановлення пунктом 8.1 договору розрахункового періоду для розподілу результатів спільної діяльності календарний рік, неналежне виконання відповідачем своїх договірних зобов`язань стосовно перерахування коштів та як наслідок виникнення заборгованості, здійснення оплати лише частково та як наслідок виникнення заборгованості у розмірі 365711,34 грн., нарахування пені відповідно до п.10.4 у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочки платежу а також передбачених статтею 625 Цивільного Кодексу України інфляційних та 3% річних. Вказує на наявність гарантійних листів відповідача щодо оплати, направлення претензій, акти розрахунків, відсутність форс-мажорних обставин у розумінні чинного законодавства, відсутність права у відповідача вимагати повернення попередньо розподіленого прибутку згідно з п.9.2 договору навіть у разі наявності таких форс-мажорних обставин.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 21.04.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Підготовче судове засідання призначено на 20.05.2020.

Заявою від 06.05.2020 (вх.№ 11695/20 від 12.05.2020) позивач збільшив розмір позовних вимог в зв`язку із зростанням суми основної заборгованості відповідача та просить стягнути 463406,34 грн. заборгованості, 18625,43 грн. пені, 2318,78 грн. інфляційних збитків, 2612,95 грн. 3% річних.

18.05.2020 до суду надійшло клопотання позивача про відкладення розгляду справи на іншу дату через карантин та зупинення транспортного сполучення між містами.

Також 18.05.2020 до суду надійшов відзив відповідача в якому він просить у позові відмовити з наступних підстав.

Відповідач не заперечує факту укладання зазначеного позивачем договору між сторонами, проте посилається на повне виконання своїх грошових зобов`язань перед позивачем. Згідно Акту звірки взаємних розрахунків станом на 01.08.2018 обов`язок щодо розрахунку з позивачем в порядку дострокового розподілу очікуваного прибутку результатів спільної діяльності за період з 27.07.2017 по 27.07.2018 відповідно до п.8.4 договору виконаний у повному обсязі. За рік відповідно до умов договору відповідач мав виплатити позивачеві 1172047,57грн, фактично було сплачено на 104952,43грн. більше і раніше аніж передбачено договором. Вказані обставини підтверджуються постановою Верховного суду по справі № 916/1533/18. Також зазначає, що внаслідок несприятливих погодних умов для сільського господарства на півдні України в 2018-2020 роках відповідач внаслідок неврожаю зазнав великих втрат, про що відбувалось листування між сторонами. Наводить з цього приводу висновки про загибель посівів Одеської регіональної торгово-промислової палати Торгово-промислової палати України, акти обстеження полів та т.і, які свідчать про відсутність результатів спільної діяльності та як наслідок неможливість їх розподілу.

Вказує на невідповідність площі наданих земель для обробки тій площі, яка вказана у акті обміру земельної ділянки від 27.07.2017, що суттєво впливає на розмір розрахунків між сторонами, розбіжність становить 16,3455га.

Ухвалою від 20.05.2020 сторін повідомлено про відкладення розгляду справи через санітарно-епідеміологічний стан у країні, роз`яснено особливості здійснення судочинства в цей період та зазначено про додаткове повідомлення дати наступного судового засідання. (а.с.92)

15.06.2020 до суду надійшла відповідь на відзив (а.с.95-96), в якій позивач наполягає на задоволенні позову, вважає доводи відповідача необґрунтованими та такими, що не відповідають обставинам справи. Вказує, що надані відповідачем платіжні доручення охоплюють періоди розрахунків, які не є предметом судового розгляду по цій справі. Позивачем заявлено вимоги про стягнення основної заборгованості за період з грудня 2019 по квітень 2020, а також пені, інфляційних збитків та 3% річних за період з грудня 2019 по травень 2020. Також вказує на гарантійні листи відповідача стосовно оплати боргу.

Ухвалою суду від 01.07.2020 розгляд справи призначений на 27.07.2020.

27.07.2020 суд отримав від відповідача клопотання про відкладення розгляду справи.

27.07.2020 суд протокольною ухвалою продовжив строк підготовчого провадження на 30 днів та відклав судове засідання на 19.08.2020.

03.08.2020 суд отримав від позивача клопотання про долучення до матеріалів справи копії виписки по рахунку позивача.

17.08.2020 відповідач надав відзив на заяву про збільшення розміру позовних вимог (а.с.117-128), клопотання про приєднання письмових доказів до матеріалів справи (а.с.140-142), клопотання про витребування доказів (а.с.163.). Ухвалою суду від 19.08.2020 клопотання про витребування доказів залишено без задоволення.

19.08.2020 суд отримав від позивача клопотання про відкладення судового засідання.

19.08.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 14.09.2020.

14.09.2020 розгляд справи по суті відкладено на 24.09.2020.

17.09.2020 до суду надійшли письмові пояснення представника відповідача.

21.09.2020 суд отримав відповідь позивача на відзив на позовну заяву про збільшення позовних вимог.

24.09.2020 судове засідання не відбулось через перебування судді Волкова Р.В. на лікарняному.

Ухвалою від 02.10.2020 розгляд справи призначено на 15.10.2020.

15.10.2020 суд отримав додаткові пояснення відповідача

15.10.2020 в судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частину рішення по справі.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін суд встановив наступне.

Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За положеннями ч.ч.1, 2 ст.11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

П.1 ст.202 ЦК України встановлює, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст.626 ЦК України, договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Аналогічні положення містяться в ч.ч.1,7 ст.193 ГК України, в яких визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться; до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом; не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Між позивачем як Стороною 1 та відповідачем як Стороною 2 був підписаний договір № 5-2017 від 27.07.2017.

Згідно з п.1.1 договору сторони домовились «з метою досягнення єдиної для обох сторін господарської мети щодо отримання додаткових джерел фінансування життєдіяльності військ (сил) для підтримання на належному рівні їх бойової та мобілізаційної готовності для Сторони 1 та одержання прибутку для Сторони-2 від здійснення ними господарської діяльності класу 01.11 за КВЕД-2010 з вирощування сільськогосподарських культур зобов`язались шляхом об`єднання своїх зусиль та вкладів без створення юридичної особи спільно діяти з вирощування зернових та решти, не віднесених до інших класів, культур, їх збирання, зберігання та подальшої реалізації.»

Таке формулювання сторонами предмету договору підпадає під визначення договору про спільну діяльність. Вбачається, що йдеться про намір сторін отримати прибуток шляхом продажу спільно вирощеної сільськогосподарської продукції.

Ст.1131 ЦК України визначає, що договір про спільну діяльність укладається у письмовій формі. Умови договору про спільну діяльність, у тому числі координація спільних дій учасників або ведення їхніх спільних справ, правовий статус виділеного для спільної діяльності майна, покриття витрат та збитків учасників, їх участь у результатах спільних дій та інші умови визначаються за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом про окремі види спільної діяльності.

Згідно зі ст.1130 ЦК України, за договором про спільну діяльність сторони (учасники) зобов`язуються спільно діяти без створення юридичної особи для досягнення певної мети, що не суперечить законові.

Спільна діяльність може здійснюватися на основі об`єднання вкладів учасників (просте товариство) або без об`єднання вкладів учасників.

Вклади сторін визначені у Розділі 5 договору.

Вкладом позивача у спільну діяльність є право доступу та обробки земельних ділянок загальною площею 468га (згідно Акту обміру земельної ділянки, який є невід`ємною частиною Договору), а також ділова репутація та ділові зв`язки тощо (п.5.1 договору). Вартість вкладу позивача визначена на рівні нормативно-грошової оцінки земельних ділянок, яка станом на 01.01.2017 становить 27826,39га.

Вкладом відповідача у спільну діяльність є внесення грошових коштів, паливно-мастильних матеріалів, техніки, виконання робіт з обробки ґрунтів, сівби, посадки, внесення добрив та засобів захисту рослин, інших необхідних дій щодо вирощування сільськогосподарських культур, а також професійні знання, навички та вміння, ділова репутація та ділові зв`язки тощо.

Сторони також визначили взаємні обов`язки, для позивача у розділі 3 договору, для відповідача у розділі 4, наступним чином.

Відповідно до п.3.1 договору позивач зобов`язується:

- Попереджати відповідача про особливі властивості та недоліки земельної ділянки, які в процесі її використання можуть спричинити небезпечні наслідки для довкілля або призвести до погіршення стану самої земельної ділянки;

- Не розголошувати відомості (крім звітності) та не надавати копії документів, що стосуються відповідача, та інших відомостей стосовно Договору без письмової згоди на це відповідача. В разі, якщо надання таких відомостей є обов`язковою вимогою законодавства негайно попередити про це відповідача;

- Завчасно попереджати відповідача про початок проведення військових навчань та інших заходів бойової підготовки на території полігону;

- Забезпечити запобігання виникненню надзвичайних ситуацій та інших заходів, спрямованих на регулювання техногенної та природної безпеки, завчасне реагування на загрозу виникнення надзвичайної ситуації на основі даних досліджень та прогнозів щодо можливого перебігу подій з метою недопущення їх переростання в надзвичайну ситуацію або пом`якшення її можливих наслідків.

Відповідно до п.4.1 договору відповідач зобов`язується:

- Залучити до спільної діяльності необхідні машинно-тракторні агрегати, технічне обладнання, інвентар. Паливно-мастильні матеріали та відповідних спеціалістів і працівників;

- Здійснювати своєчасну підготовку грунту для проведення сільгоспробіт, проводити догляд за посівами сільгоспкультур (внесення мінералів, добрив та інших засобів захисту рослин, тощо);

- Надавати статистичну та іншу звітність до відповідних органів , надання якої вимагається при виконанні договору;

- Планувати та подавати за необхідністю звіт позивачу стосовно сівби сільгоспкультур та проведення інших сільгоспробіт;

- Тримати під паром не більше як 5% залученої земельної ділянки за умови, якщо це необхідно в цілях підвищення родючості грунту та цього вимагає технологічний процес сільськогосподарського виробництва;

- Забезпечити запобігання виникненню надзвичайних ситуацій та інших заходів, спрямованих на регулювання техногенної та природної безпеки, завчасне реагування на загрозу виникнення надзвичайної ситуації на основі даних досліджень та прогнозів щодо можливого перебігу подій з метою недопущення їх переростання в надзвичайну ситуацію або пом`якшення її можливих наслідків.

З аналізу положень договору стосовно вкладів сторін та їх обов`язків вбачається, що фактично йдеться про надання позивачем земельної ділянки відповідачеві для здійснення сільськогосподарського виробництва.

Розрахунковим періодом для розподілу результатів спільної діяльності сторони визначили календарний рік (п.8.1 договору).

Пунктами 8.2-8.5 договору сторони визначили наступний порядок розподілу прибутку, отриманого в результаті спільної діяльності. Грошові кошти не менш як 9% від вартості вкладу позивача перераховуються позивачу, решта є прибутком відповідача (п.8.2). Вказані грошові кошти позивач отримує в порядку дострокового розподілу очікуваного прибутку за поточний рік у розмірі 1/12 частки щомісячно від відповідача в строк до 25 числа кожного місяця (п.8.4). У разі негативного результату спільної діяльності, вказані кошти не підлягають поверненню відповідачеві (п.8.5).

Суд звертає увагу на те, що вартість вкладу позивача визначається розміром нормативно-грошової оцінки 468 га землі, (п.5.1 договору), тому вказані 9% від вартості вкладу є фіксованою та передбачуваною сумою платежу, який відповідач здійснює на користь позивача щомісячно, незалежно від результатів спільної діяльності, тобто результат спільної діяльності впливає на майновий стан лише відповідача.

Згідно зі ст.1 Закону України «Про оренду землі», оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Ст.13 вказаного Закону встановлює, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Поняття орендної плати за землю визначено у ст.21 цього ж Закону, як платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі.

Суд вважає що встановлений сторонами у договорі порядок розподілу коштів, згідно з наведеними вимогами Закону України «Про оренду землі», є фактично орендною платою на користь позивача за право користування земельною ділянкою відповідачем. Отже, на відміну від договору про спільну діяльність, договір оренди землі укладається саме для отримання можливості користуватися земельною ділянкою та вилучення внаслідок такого користування корисних властивостей землі. При цьому правовими наслідками договору оренди землі є для однієї сторони отримання плати за надану у користування земельну ділянку, а для іншої використання земельної ділянки.

За договором про спільну діяльність сторони мають діяти спільно. Разом з цим, обов`язок щодо вирощування сільгосппродукції фактично покладається лише на одну зі сторін договору, - на відповідача, тоді як обов`язок позивача обмежується лише наданням земельної ділянки відповідачеві. Доказів вчинення позивачем дій щодо безпосередньої участі у вирощуванні сільськогосподарської продукції суду не надано. Представник позивача в судовому засіданні зазначав, що договір за своєю правовою природою є змішаним, тобто договором спільної діяльності з елементами договору надання послуг чи інших договорів. Разом з цим, представник не зміг надати обґрунтування таких тверджень з посиланням на норми діючого законодавства та докази, пояснити, які саме елементи та яких саме договорів мається на увазі, та положення яких актів цивільного та іншого законодавства мають застосовуватися.

За таких обставин суд доходить до висновку, за своєю правовою природою договір № 5-2017 від 27.07.2017 між сторонами є договором оренди землі, якому намагались надати форму договору спільної діяльності.

В українському законодавстві ціла низка законодавчих актів регулює питання укладання, оформлення, реєстрації договорів оренди земельної ділянки, визначає суб`єктів таких правовідносин та застосовані при цьому процедури. Доказів укладання між сторонами договору оренди землі у встановленому законодавством порядку суду не надано.

За таких обставин суд вважає, що між сторонами не виникло правовідносин, притаманних для спільної діяльності, а взаємовідносини щодо оренди землі не оформлені належним чином відповідно до вимог діючого законодавства.

З урахуванням викладеного, суд вважає за недоцільне досліджувати та з`ясовувати питання фактичного перерахування коштів між сторонами на предмет наявності чи відсутності прострочки з оплати, оскільки заборгованість відповідача, виходячи з умов договору або відсутність такої заборгованості саме по щомісячних оплатах, жодним чином не впливають на висновки суду по цій справі. Це ж саме стосується і наявності чи відсутності розбіжностей між фактичною площею земельної ділянки та зазначеною у договорі площею.

За таких обставин вимоги позивача про стягнення 463406,34 грн. заборгованості, 18625,43 грн. пені, 2318,78 грн. інфляційних збитків, 2612,95 грн. 3% річних суд вважає такими, що задоволенню не підлягають.

Слід зазначити, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини та, зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 р. (заява №4909/04), відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно з ч.1 ст.73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до п.1 ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч.1 ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ст.129 Господарського процесуального Кодексу України, у раз відмови у задоволенні позову судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 6, 11, 15, 16, 202, 629, 1130, 1131 ЦК України, сст. 193 ГК України, ст.ст. 1, 13, 21 Закону України «Про оренду землі», ст.ст.46, 73, 74, 75, 77, 79, 86, 91, 98, 129, 232, 233, 236, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову Білгород-Дністровської квартирно-експлуатаційної частини району (вулиця Лікарняна, будинок 1А, місто Білгород-Дністровський, Одеська область, 67700, ) до Селянського (фермерського) господарства "ПИНЕ" (вулиця Чорнова, будинок 30, село Старосілля, Саратський район, Одеська область, 68212, ) про стягнення 486963,50 грн., - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом двадцяти днів з моменту складення повного тексту.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Вступна та резолютивна частина рішення оголошені в судовому засіданні 15.10.2020р. Повний текст рішення складений та підписаний 26 жовтня 2020 р.

Суддя Р.В. Волков