ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" жовтня 2020 р.м. ХарківСправа № 922/2056/20

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Присяжнюка О.О.

при секретарі судового засідання Лепенець К.В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Акціонерного товариства "Укргазвидобування" (04053, м.Київ, Кудрявська, 26/28) в особі Філії бурове управління "Укрбургаз" (63304, Харківська область, м. Красноград, вул. Полтавська,86)
до Товариство з обмеженою відповідальністю "Харківський експериментальний завод підйомно-транспортного машинобудування" (61082, м. Харків, пр-т Московський, 144,к.704/2)
про стягнення коштів
за участю представників:

позивача -Рябченко М. М., адвокат;

відповідача -Селіванов М. В., адвокат;

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Укргазвидобування" в особі Філії бурове управління "Укрбургаз" звернулось до господарського суду Харківської області із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківський експериментальний завод підйомно-транспортного машинобудування", в якій просить суд стягнути з останнього пені в сумі 2444593,78грн., штраф в сумі 1096054,88грн. витрати по сплаті судового збору в сумі 53109,73грн.

Позовні вимоги вмотивовано неналежним виконанням відповідачем своїх грошових зобов`язань за договором поставки №УБГ904/015-18 від 27.11.2018року.

Ухвалою господарського суду від 01.07.2020 року, прийнято позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі № 922/2056/20. Справу постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження. Почато підготовче провадження і призначено підготовче засідання 28.07. 2020 р. о 11:00.

21.07.2020 року від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківський експериментальний завод підйомно-транспортного машинобудування", через канцелярію суду (вх.№16763) надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній , зокрема наголошував на тому, що договір поставки було укладено за результатом проведення процедури закупівлі. Постачальник був визначений переможцем процедури закупівлі Умови договору були запропоновані покупцем, шаблон договору з усіма додатками розроблений ним же Зазначене поклад ас на покупця відповідальність за розроблення положень договору з дотриманням вимог чіткості та зрозумілості Саме покупець, як сторона, що розробила проект договору, відповідальний за те, щоб умови договору були сформульовані без будь-якої невизначеності або непорозуміння та закріплені таким чином, щоб їх можна було виконати

Як вказує представник відповідача, оскільки саме позивач включив нечітку (спірну) умову в договір, він мас нести ризики, пов`язані з неясністю такої умови. На думку представника відповідача, поведінка позивача свідчить про його погодження із порядком обчислення строків поставки, запропонованим відповідачем.

Протокольною ухвалою суду від 28.07.2020 року, на підставі ст. 42, ст. 183, ст. 232 ГПК України, оголошено перерву в судовому засіданні на 01.09. 2020 року о(б) 12:30 год.

30.07.2020 року від Акціонерного товариства "Укргазвидобування" в особі Філії бурове управління "Укрбургаз", через канцелярію суду (вх.№17483) надійшла відповідь на відзив, в якому останній посилався на п. 3 Специфікації №1 від 27.11.2018 року , в якому сторони погодили, відповідно до графіка поставки товару.

Графіком поставки Товару від 27.11.2018 року встановлено поставку:

2 шт. кранів 120 днів з дати підписання договору з можливістю дострокової поставки

3 шт. кранів 180 днів з дати підписання договору з можливістю дострокової поставки З шт. кранів 210 днів з дати підписання договору з можливістю дострокової поставки. Умови щодо направлення будь-якого іншого документа стосовно строку поставки - сторони не погоджували, у договорі не встановлювали. Отже, як вказує позивач, відсутні будь-які протиріччя щодо строку поставки Товару, який визначений зазначенням на чіткий проміжок часу з граничним терміном - до спливу 120 днів, 180 днів та 210 днів з дати підписання Договору відповідно.

11.08.2020 року від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківський експериментальний завод підйомно-транспортного машинобудування", через канцелярію суду (вх.№18373) надійшли заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача, наголошував на тому, що позивачем не включено до умов договору положення про граничний термін поставки , що є додатковим підтвердженням того факту , що така умова для нього не є істотно, також представник відповідача зазначає, що позивачем не доведено факту погодження сторонами конкретних граничних строків поставки у передбаченому договором порядку.

Протокольною ухвалою господарського суду від 01.09.2020 року, продовжено строк підготовчого провадження у справі № 922/2056/20 на тридцять днів. Підготовче засідання відкладено на "16" вересня 2020 р. о 12:00 год.

В судовому засіданні 16.09.2020 постановлено протокольну ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи в судовому засіданні по суті 29.09.2020 року.

В порядку ст.ст. 120-121 ГПК України сторони повідомлені на наступне судове засідання ухвалами від 16.09.2020.

Протокольною ухвалою суду від 29.09.2020 року, на підставі ст. 216 ГПК України в судовому засіданні оголошено перерву на 21.10. 2020 року о(б) 11:00 год.

В призначене судове засідання 21.10.2020 з`явився представник позивача.

Представник позивача в судовому засіданні наполягав на задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В судовому засіданні 21.10.2020 року представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти заявлених позовних вимог, з підстав викладених у відзиві та запереченнях.

В ході розгляду даної справи, господарським судом Харківської області, у відповідності до п.4 ч.5 ст.13 ГПК України, було створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строків, встановлених ГПК України.

В ході розгляду даної справи судом було в повному обсязі досліджено письмові докази у справі, пояснення учасників справи, викладені в заявах по суті справи - у відповідності до приписів ч. 1 ст. 210 ГПК України, а також з урахуванням положень ч. 2 цієї норми, якою встановлено, що докази, які не були предметом дослідження в судовому засіданні, не можуть бути покладені судом в основу ухваленого судового рішення.

Присутні в судовому засіданні представники сторін погодилися з тим, що судом досліджено всі докази, які надано сторонами у відповідності до ст. 74 ГПК України.

Враховуючи положення ст.ст. 13, 74 ГПК України якими в господарському судочинстві реалізовано конституційний принцип змагальності судового процесу, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та заперечень та здійснені всі необхідні дії для забезпечення сторонами реалізації своїх процесуальних прав, а тому вважає за можливе розглядати справу по суті.

Відповідно до ст. 219 ГПК України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

У судовому засіданні 21.10.2020, відповідно до ст. 240 ГПК України, судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд встановив наступне.

Між АТ «Укргазвидобування» (далі - Покупець) та ТОВ «ХЕЗ ПТМ» (далі Постачальник), укладений договір поставки №УБГ904/015-18 від 27.11.2018 року (далі - Договір).

Відповідно до п. 1.1. договору постачальник зобов`язується поставити покупцеві кран привишковий (далі-Товар), зазначений в специфікації, що додається до договору і є його невід`ємною частиною, а покупець - прийняти і оплатити такий товар.

Пунктом 1.2. Договору передбачено, що найменування/асортимент товару, одиниця виміру, кількість, ціна за одиницю товару та загальна ціна договору вказується у специфікації (далі - Спеціфікація), яка є додатком №1 до договору та є її невід`ємною частиною. Строк поставки товару визначається графіком поставки товару, який є додатком №3 до договору та є його невід`ємною частиною.

Відповідно до п. 5.1 договору строк поставки, умови та місце поставки товару, інформація про вантажовідправників і вантажоотримувачів вказуються в Специфікації та графіку поставки до цього договору.

Відповідно до п. 6.3.1 договору постачальник зобов`язаний забезпечити поставку товару у строки, встановлені цим договором.

Специфікацією № 1 від 27.11.2018 року передбачено поставку кранів консольно - поворотних стаціонарних КПС 5-10 в кількості 8 шт. на загальну вартість 15657926.40 грн. Строк поставки товару: відповідно до графіка поставки товару.

Згідно графіка поставки до договору постачальник зобов`язаний поставити Товар в кількості:

2шт. на протязі 120 календарних днів з дати підписання договору, тобто до 27.03.2019 року;

3 шт. на протязі 180 календарних днів з дати підписання договору, тобто до 26.05.2019 року;

З шт. на протязі 210 календарних днів з дати підписання договору, тобто до 25.06.2019 року.

Пунктом 5.2 Договору передбачено, що датою поставки товару є дата підписання уповноваженими представниками сторін акту приймання-передачі товару, форма якого наведена в додатку №4 до цього договору, який є його невід`ємною частиною (для нерезидентів) або видаткової накладної.

При звернення до суду позивач посилається на наступне:

відповідно до видаткової накладної № 18 від 10.06.2019 року постачальник поставив частину товару в кількості 1 шт. на суму 1957240,80 грн. прострочивши, поставку на 73 дні.

Відповідно до видаткової накладної № 19 від 12.06.2019 року постачальник поставив частину товару в кількості 1 шт. на суму 1957240,80 грн. прострочивши поставку на 75 днів.

Відповідно до видаткової накладної № 39 від 16.12.2019 року постачальник поставив частину товару в кількості 1 шт. на суму 1957240,80 грн. прострочивши поставку на 203 дні.

Відповідно до видаткової накладної № 40 від 17.12.2019 року постачальник поставив частину товару в кількості 1 шт. на суму 1957240,80 грн. прострочивши поставку на 204 дні.

Відповідно до видаткової накладної № 42 від 19.12.2019 року постачальник поставив частину товару в кількості 1 шт. на суму 1957240,80 грн. прострочивши поставку на 206 днів.

Відповідно до видаткової накладної № 16 від 30.01.2020 року постачальник поставив частину товару в кількості 1 шт. на суму 1957240,80 грн. прострочивши поставку на 218 днів.

Відповідно до видаткової накладної № 17 від 03.02.2020 року Постачальник поставив частину товару в кількості 1 шт. на суму 1957240,80 грн. прострочивши поставку на 222 дні.

Відповідно до видаткової накладної № 18 від 05.01.2020 року постачальник поставив частину товару в кількості 1 шт. на суму 1957240,80 грн. прострочивши поставку на 224 дні.

Позивач при зверненні до суду з позовом вказує, що постачальник прострочив виконання зобов`язання по Договору в частині поставки товару, чим порушив п.5.1 та п.6.3.1 Договору.

Відповідно до п. 7.9. Договору, у разі невиконання постачальником взятих на себе зобов`язань з поставки товару у. строки, зазначені у специфікаціях до даного договору, останній сплачує пеню у розмірі 0,1 % від вартості непоставленого або несвоєчасно поставленого Товару за кожен день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково сплачує штраф у розмірі 7% від вартості непоставленого або несвоєчасно поставленого Товару.

В порядку досудового врегулювання господарських спорів, філія БУ «Укрбургаз» АТ "Укргазвидобування» 19.02.2020 року направило до ТОВ «ХЕЗ ПТМ» претензію №032-03-Т від 13.02.2020 року з вимогою про погашення штрафних санкцій в сумі 3540648,66 грн., відповідач залишив без задоволення.

Позовні вимоги позивача обґрунтовані неналежним виконання відповідачем умов договору поставки у частині своєчасного поставленого товару , тому позивачем на підставі пункту 7.9 Договору нараховано відповідачу пеню в сумі 2444593,78грн., штраф в сумі 1096054,88грн.

Неналежне виконання відповідачем договірних зобов`язань в частині своєчасної поставки товару за договором поставки й зумовило звернення позивача до Господарського суду Харківської області з даним позовом.

ТОВ «ХЕЗ ПТМ» позовні вимоги не визнає. На спростування вказаних обставин ТОВ «ХЕЗ ПТМ» зазначає наступне.

Відповідно до графіку поставки товару, сторони погодили поставку 8 консольно-поворотних стаціонарних кранів КПС 5-10 у наступному порядку:

2 шт. (надалі за текстом - перша партія") - після спливу 120 календарних днів з дати підписання_ договору, з можливістю дострокової поставки;

3 шт. (надалі за текстом - друга партія) - після спливу 180 календарних днів з дати підписання договору з можливістю дострокової поставки;

Зшт. (надалі за текстом - третя партія) - після спливу 210 календарних днів з дати підписання договору, з можливістю дострокової поставки.

Постачальник має право на дострокову поставку товару за письмовим погодженням Покупця п.6.4.2 договору поставки/.

03.06.2019 року TOB ХЕЗ ПТМ на виконання умов договору поставки звернулося до покупця з листом № 2129/06/19 щодо погодження конкретних строків поставки 2 кранів (першої партії) у наступному порядку

кран № 1 до 11.06.2019 року;

кран № 2 до 18.06.2019 року.

Своїм листом № 015-015-6097-1 від 03.06.2019 року покупець погодив поставку першої партії кранів

Доказ погодження сторонами строків поставки першої партії кранів Копія листа ТОВ ХЕЗ ПТМ Nb 2129/06/19 від 03.06.2019 року; копія листа БУ УКРБУРГАЗ № 015-015-6097-1 від 03.06.2019 року.

10.06.2019 року та 12.06.2019 року, в межах погоджених сторонами строків поставки першої партії користуючись передбаченим графіком поставки правом дострокової поставки, постачальник здійснив поставку крану № 1 та крану № 2. Покупець прийняв першу партію товарів без будь-яких претензій та зауважень, про що склав акти вхідного контролю № 715 та № 726.

Доказ поставки першої партії кранів у погоджені строки та відсутності зауважень покупця Копії актів вхідного контролю №715 від 11.06.2020 року та № 726 від 13.06.2020 року. Копії видаткових накладних10.06.2019 та №19 від 12.06.2019 долучені до матеріалів справи.

04.12.2019 року ТОВ ХЕЗ ПТМ на виконання умов договору поставки звернулося до покупця з листом № 2288/12/19 щодо погодження конкретних строків поставки 3 кранів (другої партії) у наступному порядку:

1- й кран 17.12.2019 року;

2- й кран 20.12.2019 року;

3- й кран 24.12.2019року.

Своїм листом № 015-015-13769-1 від 05.12.2019 року покупець погодив поставку другої партії кранів.

Доказ погодження сторонами строків поставки друга кранів Копія листа ТОВ ХЕЗ ПТМ" № 2288/12/19 від 04.12.2019 року; копія листа БУ УКРБУРГАЗ" № 015-015-13769:1 від 05.12.2019 року.

16.12.2019 року, 17.12.2019 року та 19.12.2019 року, в межах погоджених сторонами строків по партії кранів, користуючись передбаченим графіком поставки правом дострокової поставки, постачальник, здійснив поставку відповідно 1-го, 2-го та 3-го кранів другої партії. Покупець прийняв другу партію будь-яких претензій та/або зауважень, про що склав акти вхідного контролю № 1123, № 1126 та № 1129

Доказ поставки другої партії кранів у погоджені строки та відсутності зауважень покупця Копії актів вхідного контролю № 17.12.2019 року, №1126 від 18.12.2019 року та №1129 від 20.12.2019 р., видаткових накладних №39 від 16.12.2019, №40 від 17.12.2019 та №42 від 19.12.2019 року,які знаходяться в матеріалах справи.

27.01.2020 року TOB ХЕЗ ПТМ на виконання умов договору поставки звернулося до покупця з листом 2305/01/20 щодо погодження конкретних строків поставки трьох кранів (третьої партії) у наступному порядку: з 30.01.2020 по 07.02.2020 року.

Своїм листом № 015-015-743-1 від 27.01.2020 року покупець погодив поставку третьої партії кранів.

Доказ погодження сторонами строків поставки третьої партії кранів Копія листа ТОВ ХЕЗ ПТМ № 2305/01/20 від 27.01.2020 року; копія листа БУ УКРБУРГАЗ № 015-015-743-1 від 27.01.2020 року.

30.01.2020року, 03.02.2020 року та 05.02.2020 року, в межах погоджених сторонами строків поставки третьої партії кранів, користуючись передбаченим графіком поставки правом дострокової поставки, постачальник здійснив поставку відповідно третьої партії. покупець прийняв третю партію товарів без претензій або зауважень, про що склав акти вхідного контролю № 25, № 34 та № 38. поставку відповідно третьої партії. Покупець прийняв третю партію товарів без будь-яких претензій в або зауважень, про що склав акти вхідного контролю № 25, № 34 та № 38.

Доказ поставки третьої партії кранів у погоджені сторонами строки та відсутності зауважень покупця Копії актів вхідного контролю № 25 від 31.01.2020 року, № 34 від 04.02.2020 року та № 38 від 06.02.2020 року.

Покупець має право контролювати поставку товару у строки, встановлені цим договором; відмовитись від товару, який не поставлений в строк п. 6.2.2., п. 6.2.5. договору поставки/.

Як вбачається із матеріалів справи протягом всього строку дії договору, покупець не звертався з будь-якими вимогами, претензіями, зауваженнями щодо строків поставки товару; не вчиняв дій з метою контролю поставки товару у строки; а навпаки - погоджував строки поставки, запропоновані постачальником.

Умовами договору поставки передбачено оплату товару протягом 30 днів з моменту отримання товару п. 4.1. договору поставки, п. 4 специфікації до договору/.

До оплати постачальником штрафу та пені, передбачених договором покупець, на суму таких штрафних санкцій, має право притримати оплату за товар п. 7.11. договору поставки.

Покупець здійснював оплату поставленого товару на умовах післяплати 14.08.2019, 20.08.2019, 22.01.2020, 14.01.2020, 27.02.2020 та 05.03.2020 року. Покупець здійснив оплату товару в повному обсязі; не скориставшись п.7.11. договору поставки щодо притримання оплати у розмірі штрафних санкцій.

В матеріалах справи містяться докази оплати поставленого товару, а саме: копії платіжних доручень №187458 від 14.08.2019, №188978 від 20.08.2019, №251153 від 22.01.2020, №251152 від 22.01.2020, №252819 від 24.01.2020, №264246 від 27.02.2020, №265482 від 05.03.2020, №265481 від 05.03.2020.

Відповідно до частини четвертої статті 236 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 23 січня 2019 року у справі № 355/385/17 (провадження № 61-30435сво18) міститься висновок, що: «у статті 629 ЦК України закріплено один із фундаментів на якому базується цивільне право обов`язковість договору. Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати. Не виконання обов`язків, встановлених договором, може відбуватися при: (1) розірванні договору за взаємною домовленістю сторін; (2) розірванні договору в судовому порядку; (3) відмові від договору в односторонньому порядку у випадках, передбачених договором та законом; (4) припинення зобов`язання на підставах, що містяться в главі 50 ЦК України; (5) недійсності договору (нікчемності договору або визнання його недійсним на підставі рішення суду)».

Відповідно до частини першої статті 637 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) тлумачення умов договору здійснюється відповідно до статті 213 ЦК України. У частинах третій та четвертій статті 213 ЦК України визначаються загальні способи, що застосовуватимуться при тлумаченні, які втілюються в трьох рівнях тлумачення.

Перший рівень тлумачення здійснюється за допомогою однакових для всього змісту правочину значень слів і понять, а також загальноприйнятих у відповідній сфері відносин значення термінів.

Другим рівнем тлумачення (у разі, якщо за першого підходу не вдалося витлумачити зміст правочину) є порівняння різних частин правочину як між собою, так і зі змістом правочину в цілому, а також з намірами сторін, які вони виражали при вчиненні правочину, а також з чого вони виходили при його виконанні.

Третім рівнем тлумачення (при без результативності перших двох) є врахування: (а) мети правочину, (б) змісту попередніх переговорів, (в) усталеної практики відносин між сторонами (якщо сторони перебували раніш в правовідносинах між собою), (г) звичаїв ділового обороту; (ґ) подальшої поведінки сторін; (д) тексту типового договору; (е) інших обставин, що мають істотне значення.

Таким чином, тлумаченню підлягає зміст правочину або його частина за правилами, встановленими статтею 213 ЦК України.

Аналіз змісту договору купівлі-продажу свідчить, що правила встановленні статтею 213 ЦК України не дозволяють визначити зміст відповідної умови договору купівлі-продажу щодо порядку проведення розрахунку.

Оскільки ці правила не дають можливості визначити справжній зміст відповідної умови договору купівлі-продажу щодо порядку проведення розрахунку, тому потрібно застосовувати тлумачення contra proferentem.

Contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem - слова договору повинні тлумачитися проти того, хто їх написав). Особа, яка включила ту або іншу умову в договір, повинна нести ризик, пов`язаний з неясністю такої умови. Це правило застосовується не тільки в тому випадку, коли сторона самостійно розробила відповідну умову, але й тоді, коли сторона скористалася стандартною умовою, що була розроблена третьою особою. Це правило підлягає застосуванню не тільки щодо умов, які «не були індивідуально узгоджені» (no individually negotiated), але також щодо умов, які хоча і були індивідуально узгоджені, проте були включені в договір «під переважним впливом однієї зі сторін» (under the diminant sinfluence of the party).

Вказана позиція суду узгоджується із правовою позицією Верховного суду №753/11000/14-ц від 18 квітня 2018 року.

Судом враховується, що ст. 230 ГК України передбачено обов`язок учасника господарських відносин сплатити неустойку, штраф, пеню у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

При цьому штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Господарський суд констатує, що позивачем не доведено факту погодження сторонами строку поставки, оскільки графік поставки не містить умов щодо поставки кранів на протязі певної кількості днів, або до" певної дати, як про це зазначає позивач у своїй позовній заяві. Строк поставки (графік поставки) не встановлюється й в інших пунктах договору.

Судом встановлено, що позивачем не доведено порушення відповідачем зобов`язань щодо виконання умов договору поставки №УБГ904/015-18 від 27.11.2018року, а тому суд приходить до висновку про відсутність підстав для стягнення нарахованих позивачем

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Згідно із ст.129 Конституції України однією з засад судочинства є змагальність.

За змістом ст. 13 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, яка набула чинності 15.12.2017р.) встановлений такий принцип господарського судочинства як змагальність сторін, згідно з яким судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

За приписом ст. 76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Тобто, змагальність полягає в тому, що сторони у процесуальній формі доводять перед судом свою правоту, за допомогою доказів переконують суд у правильності своєї правової позиції. Викладене вимагає від сторін ініціативи та активності в реалізації їхніх процесуальних прав.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги Акціонерного товариства "Укргазвидобування" в особі Філії бурове управління "Укрбургаз" є недоведеними та задоволенню не підлягають у повному обсязі.

Враховуючи відсутність у даній справі підстав для задоволення позову, - судові витрати, згідно з нормою ст.129 ГПК України, покладаються на позивача.

Керуючись статтями 124, 129-1 Конституції України, статтями 1, 4, 5, 20, 73, 74, 76-79, 86, 126, 129, 130, 185, ст. ст. 236-239 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Позивач: Акціонерне товариство "Укргазвидобування" (04053, м. Київ, Кудрявська, 26/28) в особі Філії бурове управління "Укрбургаз" (63304, Харківська область, м. Красноград, вул. Полтавська,86).

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Харківський експериментальний завод підйомно-транспортного машинобудування" (61082, м. Харків, пр-т Московський, 144,к.704/2).

Повне рішення складено "26" жовтня 2020 р.

Суддя О.О. Присяжнюк