УХВАЛА

м. Київ

22.10.2020Справа № 910/14130/20
Суддя Господарського суду міста Києва Алєєва І.В., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Оптимум Ріелті» про забезпечення позову

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Оптимум Ріелті»

до 1. Публічного акціонерного товариства «Український Професійний Банк»»

2. Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста»

про визнання недійсними результатів відкритих торгів (аукціону), протоколу електронного аукціону та визнання недійсним договору

УСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Оптимум Ріелті» до Публічного акціонерного товариства «Український Професійний Банк»» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» про визнання недійсними результатів відкритих торгів (аукціону), протоколу електронного аукціону та визнання недійсним договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 138 Господарського процесуального кодексу України, заява про забезпечення позову подається: до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо; одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом; після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

20.10.2020 від позивача через канцелярію суду надійшла заява про забезпечення позову, в якій просить суд:

- заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» здійснювати звернення стягнення па предмет іпотеки у позасудовому порядку шляхом переходу до іпотекодержателя права власності на предмет іпотеки та/або укладення договору купівлі-продажу або інших договорів щодо предмета іпотеки, передбаченого Іпотечним договором від 23.07.2008, посвідченого приватним нотаріусом КМНО Лаврешок С.М. за реєстровим № 1082, права вимоги за яким набуті/отримані Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» за Договором № 81/1 купівлі-продажу майнових прав за кредитними договорами, договорами поруки, договорами застави та договорами іпотеки суб`єктів господарювання, посвідченим Мурською Н.В., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, зареєстрованим в реєстрі за № 619;

- заборонити органам та суб`єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», вчиняти дії, пов`язані з реєстрацією права власності, відчуженням нерухомого майна та реєстрацією обтяжень речових прав на нерухоме майно, на підставі Договору № 81/1 купівлі-продажу майнових прав за кредитними договорами, договорами поруки, договорами застави та договорами іпотеки суб`єктів господарювання, посвідченого Мурською Н.В., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за № 619, щодо майна, що є предметом іпотеки за Іпотечним договором від 23.07.2008, посвідченого приватним нотаріусом КМНО Лаврешок С.М. за реєстровим № 1082.

В обґрунтування поданої заяви про забезпечення позову заявник вказує, що невжиття заявлених заходів забезпечення позову, істотно ускладнить чи взагалі унеможливить виконання рішення суду у разі задоволення позову, а також унеможливить ефективний захист порушених прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, оскільки як зазначено позивачем у заяві про забезпечення позову, Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» заявлено наміри щодо вчинення дії по відчуженню спірного майна. На думку позивача, існує ризик перереєстрації предмета іпотеки на користь ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» на підставі Договору № 81/1, дійсність якого оспорюється позивачем у даній справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 140 ГПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Оптимум Ріелті» про забезпечення позову, господарський суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що позов забезпечується, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

При цьому, при вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Як зазначає заявник, необхідність вжиття заходів забезпечення позову викликана тим, що у заявника наявні підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову, істотно ускладнить або унеможливить виконання рішення суду щодо предмету позову.

Суд зазначає, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність вжиття відповідного заходу забезпечення позову. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Так, згідно зі статтями 73, 74, 77 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Однак, саме лише посилання заявника на утруднення чи неможливість виконання рішення у зв`язку з тим, що в разі невжиття заходів забезпечення позову, позивач не зможе реалізувати рішення суду, не є тими достатніми підставами для вжиття заходів забезпечення позову в розумінні норм ст. 136 Господарського процесуального кодексу України.

Крім того, доводи та обґрунтування заяви про забезпечення позову зводяться до оцінки доказів, що стосуються предмету спору та їх розгляду і надання їм відповідної оцінки щодо спірних правовідносин, що здійснюється під час розгляду справи по суті.

Відтак, здійснивши оцінку обґрунтованості доводів заявника, суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову не містить обґрунтованих мотивів та посилань на докази, на підставі яких суд міг би дійти висновку щодо доцільності та необхідності забезпечення позову.

Відповідно до ч. 6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст.ст. 136, 137, 140, ст.ст. 232 - 235 Господарського процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Оптимум Ріелті» про забезпечення позову відмовити.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у порядку, встановленому статтею 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя І.В. Алєєва