ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

19 жовтня 2020 року Справа № 915/761/20

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Ржепецького В.О., за участі секретаря судового засідання Матвєєвої А.В., розглянувши матеріали справи

за позовом: за позовом Акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України (01301, м. Київ, вул. Б.Хмельницького, 6, )

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Миколаївгаз Збут (54003, м. Миколаїв, вул. 7 Слобідська, 70В/1, )

про: стягнення інфляційних втрат, трьох відсотків річних та пені за неналежне виконання грошового зобов`язання,

за участі представників учасників справи:

від позивача: не з`явився,

від відповідача: не з`явився,

встановив:

04.06.2020 Акціонерне товариство Національна акціонерна компанія Нафтогаз України звернулось до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою №14/7-3530-20 від 25.05.2020 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Миколаївгаз Збут боргу у загальній сумі 20645301,90 грн, у тому числі: пеня у сумі 10743386,87 грн, 3% річних у сумі 2463515,08 грн, інфляційних втрат у сумі 7438399,95 грн.

Позовні вимоги обгрунтовано посиланням на неналежне виконання відповідачем зобов`язань щодо оплати вартості за природний газ за договором №17-236-Н від 18.04.2017 купівлі-продажу природного газу.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.06.2020, справі присвоєно єдиний унікальний номер 915/761/20 та визначено головуючим у справі суддю Ржепецького В.О.

Ухвалою суду від 09.06.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання у справі призначено на 06 липня 2020 року о 11:00, встановлено сторонам процесуальні строки для подання до суду заяв по суті справи.

Відзивом від 30.06.2020 відповідач позовні вимоги не визнає, вважає їх безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню, просить відмовити у задоволені позову в повному обсязі.

06.07.2020 судом постановлено протокольну ухвалу про продовження строку підготовчого провадження у справі на строк дії карантину та відкладення підготовчого засідання у справі на 08 вересня 2020 року о 10:00 год.

13.07.2020 позивачем подано до суду відповідь на відзив, якою позивач вважає аргументи відповідача необгрунтованими та безпідставними, просить позов задовольнити в повному обсязі.

21.07.2020 відповідачем подано до суду клопотання від 20.07.2020 про продовження ТОВ «Миколаївгаз Збут» процесуального строку для надання суду відповіді на відзив.

04.09.2020 представником позивача подано суду клопотання про закриття підготовчого провадження та призначення розгляду справи по суті.

07.09.2020 представником відповідача подано суду клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату у зв`язку з запровадженням карантину у м. Миколаєві.

08.09.2020 судом постановлено протокольну ухвалу про продовження строку підготовчого провадження у справі на 30 днів та відкладення підготовчого засідання у справі на 19 жовтня 2020 року о 09:30.

16.10.2020 представником позивача подано клопотання про закриття підготовчого провадження у справі та призначення розгляду справи по суті.

16.10.2020 відповідачем подано до суду клопотання (вх. ЕП 13102/20) про відкладення розгляду справи у зв`язку з впровадження карантину.

Клопотанням від 19.10.2020 відповідач просить суд продовжити строк підготовчого провадження у справі №915/761/20.

Клопотання обгрунтовано посиланням на епідемічну ситуацію в регіоні, а також оголошення на офіційному сайті Господарського суду Миколаївської області від 06.10.2020 та рішення Державної комісії з ТЕБ та НС від 15.10.2020 №37, якою на території м. Миколаєва та Миколаївської області встановлено «помаранчевий» рівень епідемічної небезпеки поширення COVID-19.

Учасники справи належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення підготовчого провадження, правом участі у підготовчому засіданні не скористались.

На підставі ст. 233 ГПК України, судом підписано вступну та резолютивну частини ухвали.

Розглянувши клопотання відповідача, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 3 ст. 177 ГПК України, підготовче провадження має бути проведене протягом шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. У виняткових випадках для належної підготовки справи для розгляду по суті цей строк може бути продовжений не більше ніж на тридцять днів за клопотанням однієї із сторін або з ініціативи суду.

Одночасно, частиною першою цієї норми визначено завдання підготовчого провадження:

1) остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу;

2) з`ясування заперечень проти позовних вимог;

3) визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів;

4) вирішення відводів;

5) визначення порядку розгляду справи;

6) вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 Господарського процесуального кодексу України підготовче засідання проводиться за правилами, передбаченими статтями 196-202 ГПК України, з урахуванням особливостей підготовчого засідання.

Відповідно до змісту ч. 2 ст. 182 ГПК України, у підготовчому засіданні суд:

1) оголошує склад суду, а також прізвища секретаря судового засідання, перекладача, спеціаліста, з`ясовує наявність підстав для відводів;

2) з`ясовує, чи бажають сторони укласти мирову угоду, передати справу на розгляд третейського суду, міжнародного комерційного арбітражу або звернутися до суду для проведення врегулювання спору за участю судді;

3) у разі необхідності заслуховує уточнення позовних вимог та заперечень проти них та розглядає відповідні заяви;

4) вирішує питання про вступ у справу інших осіб, заміну неналежного відповідача, залучення співвідповідача, об`єднання справ і роз`єднання позовних вимог, прийняття зустрічного позову, якщо ці питання не були вирішені раніше;

5) може роз`яснювати учасникам справи, які обставини входять до предмета доказування, які докази мають бути подані тим чи іншим учасником справи;

6) з`ясовує, чи повідомили сторони про всі обставини справи, які їм відомі;

7) з`ясовує, чи надали сторони докази, на які вони посилаються у позові і відзиві, а також докази, витребувані судом чи причини їх неподання; вирішує питання про проведення огляду письмових, речових і електронних доказів у місці їх знаходження; вирішує питання про витребування додаткових доказів та визначає строки їх подання, вирішує питання про забезпечення доказів, якщо ці питання не були вирішені раніше;

8) вирішує питання про призначення експертизи, виклик у судове засідання експертів, свідків, залучення перекладача, спеціаліста;

9) за клопотанням учасників справи вирішує питання про забезпечення позову, про зустрічне забезпечення;

10) вирішує заяви та клопотання учасників справи;

11) направляє судові доручення;

12) встановлює строки для подання відповіді на відзив та заперечення;

13) встановлює строк для подання пояснень третіми особами та відповіді учасників справи на такі пояснення;

14) встановлює строки та порядок врегулювання спору за участю судді за наявності згоди сторін на його проведення;

15) встановлює порядок з`ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, та порядок дослідження доказів, якими вони обґрунтовуються під час розгляду справи по суті, про що зазначається в протоколі судового засідання;

16) з`ясовує розмір заявлених сторонами судових витрат;

17) вирішує питання про колегіальний розгляд справи;

18) призначає справу до розгляду по суті, визначає дату, час і місце проведення судового засідання (декількох судових засідань - у разі складності справи) для розгляду справи по суті;

19) здійснює інші дії, необхідні для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті.

Відповідно до приписів ст. 119 ГПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подані заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк. Пропуск строку, встановленого законом або судом учаснику справи для подання доказів, інших матеріалів чи вчинення певних дій, не звільняє такого учасника від обов`язку вчинити відповідну процесуальну дію. Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу. Про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою. Ухвалу про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Судочинство в господарських судах здійснюється на засадах змагальності і диспозитивності. Це означає, зокрема, що обов`язок доказування тих чи інших обставин лежить на стороні, а суд, крім випадків, встановлених цим Кодексом, не зобов`язаний збирати докази (ч.3 ст.2, ч.3 ст.13, ч.1 ст.14 ГПК України).

Відповідно до положень ст. 2 ГПК України, завданням господарського судочинства є, зокрема, справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Одним з основних принципів господарського судочинства, зокрема, є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Керуючись даним принципом, господарський суд не може надавати необґрунтовану перевагу тій чи іншій стороні в доведенні своїх тверджень. В тому числі, допускаючи здійснення тих чи інших процесуальних дій поза межами строків, встановлених законом.

Статтею 13 ГПК України визначено принцип змагальності сторін, відповідно до якого кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Частиною четвертою цієї норми встановлено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

У відповідності до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з приписами ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.

Європейський суд з прав людини щодо критеріїв оцінки розумності строку розгляду справи визначився, що строк розгляду має формувати суд, який розглядає справу. Саме суддя має визначати тривалість вирішення спору, спираючись на здійснену ним оцінку розумності строку розгляду в кожній конкретній справі, враховуючи її складність, поведінку учасників процесу, можливість надання доказів тощо.

Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним слід вважати строк, який необхідний для вирішення справи відповідно до вимог матеріального та процесуального законів.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу "COVID - 19" від 11.03.2020 №211 з 12 березня 2020 року до 03 квітня 2020 року на усій території України установлено карантин.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 30.03.2020 №540-IX (який набрав чинності 02.04.2020) розділ X "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України було доповнено частиною 4 такого змісту:

"Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 46, 157, 195, 229, 256, 260, 288, 295, 306, 321, 341, 346, 349, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, апеляційного оскарження, залишення апеляційної скарги без руху, повернення апеляційної скарги, подання заяви про скасування судового наказу, розгляду справи по суті, строки, на які зупиняється провадження, подання заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами, звернення зі скаргою, оскарження рішення третейського суду, судового розгляду справи, касаційного оскарження, подання відзиву продовжуються на строк дії такого карантину.

Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)".

В подальшому у відповідності до Закону України від 18.06.2020 № 731-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)", який набрав чинності з дня, наступного за днем його опублікування (з 17.07.2020); процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 4 розділу X "Прикінцеві положення" ГПК України в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 30.03.2020№ 540-IX, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.

Отже, усі процесуальні строки, продовжені судом відповідно до пункту 4 розділу X "Прикінцеві положення" ГПК України в редакції Закону України від 30.03.2020№ 540-IX, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом тобто з 07.08.2020.

Враховуючи, що клопотання відповідача (вх. №ЕП 13202/20 від 16.10.2020 та вх №ЕП13114/20 від 19.10.2020) не містять жодних обгрунтувань щодо неможливості вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк, що зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином, суд не вбачає підстав для їх задоволення.

Сторонам в цій справі було надано можливість реалізувати свої процесуальні права, в тому числі, за рахунок продовження строку підготовчого провадження на максимально можливий термін.

Відповідно до ч. 2 ст. 185 ГПК України, за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу, зокрема, про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Протягом підготовчого провадження в цій справі учасникам провадження надано можливість скористатись своїми процесуальними правами, в тому числі, правом на участь в судовому засіданні, правом на подання заяв по суті справи та доказів, що зумовило відкладення підготовчих засідань.

Під час підготовчого провадження сторони не повідомили суд про бажання укласти мирову угоду, передати справу на розгляд третейського суду або звернутися до суду для проведення врегулювання спору за участю судді.

Таким чином, судом остаточно визначено предмет спору, характер спірних правовідносин, позовних вимог та склад учасників судового процесу.

Отже, за час підготовчого провадження у даній справі вирішені питання, зазначені у частині другій статті 182 ГПК України, тому суд вважає за можливе закрити підготовче засідання.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 120 ГПК України, учасників справи має бути повідомлено про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії.

Керуючись ст. ст. 119, 177-185, 196, 226, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. У задоволені клопотань відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Миколаївгаз Збут ( вх. №ЕП13102/20 від 16.10.2020 та №ЕП13114/20 від 19.10.2020) про продовження строку підготовчого провадження та відкладення розгляду справи у зв`язку з впровадженням карантину відмовити.

2. Закрити підготовче провадження у справі та призначити справу до розгляду по суті на 19 жовтня 2020 року о 09:30.

Засідання відбудеться у приміщенні господарського суду за адресою: м.Миколаїв, Будинок Рад, вул.Адміральська, 22, поверх 9.

3. Ухвалу направити на адреси сторін.

4.Ухвала набирає законної сили в порядку ст. 235 ГПК України.

5. Ухвала може бути оскаржена у порядку та строки, визначені статтями 254-259 і підпунктом 17.5 пункту 17 Розділу ХІ Перехідні положення Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено і підписано 20.10.2020.

Суддя В.О.Ржепецький