ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
22.10.2020 Справа № 914/2614/19
За заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю Коско Шиппінг Лайнз (Україна) Ко., ЛТД, м. Одеса
про стягнення судових витрат у справі № 914/2614/19
За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Коско Шиппінг Лайнз (Україна) Ко., ЛТД, м. Одеса
до відповідача: Приватного підприємства Агроінсайд, м. Львів
про стягнення 3 027 140, 16 грн.
Суддя Манюк П.Т.
За участю секретаря Чорна І.Б.
Представники сторін: не з`явилися
В провадженні Господарського суду Львівської області перебувала справа № 914/2614/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Коско Шиппінг Лайнз (Україна) Ко., ЛТД до Приватного підприємства Агроінсайд про стягнення 3 027 140, 16 грн.
Рішенням Господарського суду Львівської області від 05.10.2020 у справі № 914/2614/20 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Коско Шиппінг Лайнз (Україна) Ко., ЛТД задоволено повністю, стягнуто з Приватного підприємства «Агроінсайд» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коско Шиппінг Лайнз (Україна) Ко., ЛТД» суму в розмірі 3 072 547, 26 грн, з яких: 3 027 140, 16 грн основного боргу та 45 407, 40 грн. судового збору. Встановлено позивачу п`ятиденний строк, для подання доказів, що підтверджують розмір судових витрат пов`язаних із розглядом справи.
12.10.2020 представник позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю Коско Шиппінг Лайнз (Україна) Ко., ЛТД, звернувся до господарського суду із заявою про стягнення із відповідача - Приватного підприємства Агроінсайд 12 000, 00 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Ухвалою суду від 13.10.2020 заяву прийнято до розгляду та призначено судове засідання на 22.10.2020.
В судове засідання 22.10.2020 представники сторін не з`явилися, причин неявки не повідомили.
Частиною 4 ст. 244 ГПК України встановлено, що у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Відповідно до частини 1 статті 16 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.
Згідно з частиною 1 та пунктом 1 частини 3 статті 123 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до вимог ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.
Отже, додаткове рішення - це засіб виправлення неповноти основного судового рішення. Через незмінність судового рішення суд, який його ухвалив, не вправі його скасувати чи змінити, проте, він має право виправити деякі його недоліки, зокрема неповноту. Неповнота судового рішення може полягати в невирішеності деяких питань, що стояли перед судом.
Статтею 126 ГПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Згідно з положеннями частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує, серед іншого, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
Частиною 8 статті 129 ГПК України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Обґрунтовуючи розмір понесених судових витрат на професійну правничу допомогу позивачем додано до матеріалів справи: копію договору про надання правової допомоги від 23.09.2019; копію акту від 06.10.2020 прийому-передачі наданих послуг до договору від 23.09.2019 про надання правової допомоги; копії рахунків від 30.09.2019 № 25 на суму 7 200, 00 грн. в т.ч. ПДВ та від 06.10.2020 № 23 на суму 7 200, 00 грн. в т.ч. ПДВ; копії платіжних доручень від 07.10.2019 № 1926 та від 09.10.2020 № 2680 на загальну суму 14 400, 00 грн. в т.ч. ПДВ. Таким чином, сума витрат на правову допомогу, яку просить стягнути позивач з відповідача становить 12 000 грн (без врахування ПДВ).
Вказані докази суд вважає достатніми для підтвердження факту понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу адвоката у справі на зазначену ним суму, а відповідачем не подано доказів чи обгрунтувань щодо неспівмірності вказаних витрат.
Оскільки в рішенні не було вирішено питання щодо розподілу вказаних витрат, керуючись статтею 244 ГПК України, суд вважає за необхідне прийняти додаткове рішення у справі №914/2614/19.
Керуючись 129, 234, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд
вирішив:
1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Коско Шиппінг Лайнз (Україна) Ко., ЛТД задовольнити.
2. Ухвалити додаткове рішення у справі № 914/2614/19.
4. Наказ видати після набрання додатковим рішенням законної сили.
5. Додаткове рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 241 ГПК України, та може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строки, визначені статтями 256, 257 ГПК України.
Суддя П.Т. Манюк