ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"22" жовтня 2020 р.м. Одеса Справа № 916/2447/20

Господарський суд Одеської області у складі судді Мостепаненко Ю.І., розглянувши матеріали вх.№2535/20

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Бетон Азімут Плюс (65009, м.Одеса, Французький бульвар, буд. 54/23, прим. 515А, )

до відповідача обслуговуючого кооперативу Радуга-3 (65104, м.Одеса, вул. Академіка Корольова, буд. 92 А, )

про стягнення 325 148,10 грн.

ВСТАНОВИВ:

19.08.2020р. товариство з обмеженою відповідальністю Бетон Азімут Плюс звернулося до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до обслуговуючого кооперативу Радуга-3, в якій просить суд стягнути з відповідача заборгованість у сумі 325 148,10 грн., у тому числі: 315 666,02 грн. основної заборгованості, 1 857,26 грн. 3% річних, 7 624,82 грн. пені, а також судові витрати.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає про неналежне виконання відповідачем умов укладеного між сторонами договору поставки №1/12-19 БАТ від 02.12.2019р. в частині повної та своєчасної оплати поставленого товару.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 25.08.2020р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №916/2447/20 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у порядку письмового провадження.

Вказаною ухвалою суду було запропоновано сторонам надати у відповідні строки заяви по суті спору, а також роз`яснено сторонам про можливість звернення до суду з клопотанням про призначення проведення розгляду справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін у строки, визначені ч.7 ст. 252 ГПК України.

Ухвала Господарського суду Одеської області про відкриття провадження у справі від 25.08.2020р. була надіслана позивачу на визначену у позовній заяві адресу та отримана останнім 03.09.2020р., про що свідчить наявне в матеріалах справи поштове повідомлення про вручення поштового відправлення.

Відповідачу по справі ухвала Господарського суду Одеської області про відкриття провадження у справі від 25.08.2020р. була надіслана в межах строку, встановленого Господарським процесуальним кодексом України, на його юридичну адресу: 65104, м.Одеса, вул. Академіка Корольова, буд.92А, яка зазначена у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань №92, сформованого судом.

Як вбачається з матеріалів справи, надіслана судом відповідачу ОК Радуга-3 рекомендованим листом з позначкою "Судова повістка" ухвала про відкриття провадження у справі була повернута поштовою установою з відбитком календарного штемпелю на конверті та відміткою "адресант відсутній за вказаною адресою".

Згідно ч. 6 ст. 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відтак, в силу вищенаведених положень законодавства, день спроби вручення поштового відправлення за адресою місцезнаходження відповідача, який зареєстрований у встановленому законом порядку, вважається днем вручення відповідачу відповідної ухвали суду.

Отже, оскільки ухвала суду про відкриття провадження у справі направлена судом за належною адресою відповідача і повернута поштою, суд доходить висновку, що відповідач повідомлений про відкриття провадження у справі та прийняття позовної заяви до розгляду.

Крім того, за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України, ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що відповідач має доступ до судових рішень та мав можливість ознайомитись з ухвалою суду у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Згідно з ч.ч.5, 7 ст. 252 ГПК України ст.252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін від учасників справи до суду не надходило.

Відповідно до пунктів 3 та 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Зі змісту ст. 165 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що свої заперечення проти позову відповідач може викласти у відзиві на позовну заяву. При цьому, згідно ч. 4 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті, крім випадків, якщо незгода з такою обставиною вбачається з наданих разом із відзивом доказів, що обґрунтовують його заперечення по суті позовних вимог, або відповідач доведе, що не заперечив проти будь-якої із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, з підстав, що не залежали від нього.

Відповідач своїм процесуальним правом на подання відзиву не скористався, жодних заперечень проти позову не надав, з огляду на що, суд вважає за можливе відповідно до ч.9 ст.165 ГПК України розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Згідно положень ст. 248 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

У відповідності до ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи та проаналізувавши надані докази, суд дійшов наступних висновків та встановив таке.

02.12.2019р. між товариством з обмеженою відповідальністю «Бетон Азімут Плюс» (Постачальник) та обслуговуючим кооперативом «Радуга -3» (Покупець) було укладено договір поставки №1/12-19БАТ, відповідно до п.1.1 якого постачальник на умовах цього договору зобов`язується поставляти та передавати у власність у зумовлені строки покупцеві бетон (товар), а покупець зобов`язується приймати і оплачувати вартість вказаного товару.

Відповідно до п.1.2 договору, одиниці виміру, ціна товару за одиницю, його асортимент визначаються в залежності від домовленості сторін наступним чином: 1) в Специфікації до цього договору або 2) у товарно-транспортних накладних або 3) у рахунку на оплату товару та/або у видаткових накладних на такий товар.

Згідно п. 1.3 договору, сторони домовились, що умови даного договору розповсюджуються на поставку кожної партії товару. Під партією розуміють асортимент і кількість товару, який вказаний в одній видатковій або товарно-транспортній накладній, оформленій в порядку виконання цього договору.

Сторони вправі використовувати факсиміле для оформлення первинних документів, супутніх проведенню угод (специфікацій, рахунків-фактури, накладних, ТТН і ін.). При цьому, факсимільний підпис матиме таку ж силу, як і справжня підпис уповноваженої особи.

Відповідно до п.2.1.1 договору, постачальник зобов`язаний поставляти товар покупцю відповідно до умов цього договору.

Покупець зобов`язаний своєчасно на умовах цього договору оплачувати вартість товару (п.3.1.1 договору).

Згідно п. 4.1.1 договору, сторони домовились про наступне місце поставки за адресою: м.Одеса, ж/м Радужний, Франзуцький бульвар. Визначена відповідно до цього пункту адреса поставки є «місцем поставки» за цим договором.

Моментом поставки є момент фактичного приймання-передачі товару сторонами (представниками сторін). Для цілей даного договору та цілей податкового та бухгалтерського обліку сторони домовились, що «моментом поставки» партії товару вважатиметься дата підписання видаткової накладної покупцем з зазначенням часу прибуття авто бетонозмішувача на об`єкт доставки (п.5.1 договору).

Згідно п.5.7.4 договору, сторони домовились, що якщо на товарно-транспортній та/або видатковій накладній проставлена основна оригінальна кругла печатка Покупця, в такому випадку Покупець не має право заперечувати факт неприйняття товару або прийняття його не уповноваженою особою.

Відповідно до п. 6.1.1 договору, ціна за товар (в тому числі за одиницю товару,+ вартість транспортування одиниці товару, + вартість простою авто бетонозмішувача за наявністю) визначається сторонами наступним чином: 1) в Специфікації до цього договору або 2) у товарно-транспортних накладних або 3) у видаткових накладних на такий товар.

Загальна ціна цього договору визначається як загальна сума вартості усіх поставлених за цим договором партій товару (п.6.1.3 договору).

Згідно п.6.2.1 договору, покупець сплачує вартість партії товару, в яку включена вартість доставки партії товару за цим договором шляхом 100% передплати не пізніше ніж за три дні до моменту поставки відповідної замовленої партії товару, або з відстрочкою платежу терміном 3 банківських дні за поставлений товар на суму не більше ніж на 500 000 грн. Якщо вартість партії поставленого товару перевищує 500 000 грн., то покупець сплачує вартість на наступний банківський день.

Відповідно до п.6.3.1 договору, постачальник повинен надавати покупцю рахунки для оплати вартості партій товару за цим договором. Натомість відсутність рахунку не є підставою для відмови від розрахунків Покупцем, а має наслідком обов`язок покупця здійснити оплату вартості одержаного товару на реквізити постачальника, визначені згідно з цим договором. В подальшому покупець не позбавлений вимагати від постачальника передачі йому оригіналів письмових рахунків.

Згідно п.7.3 договору, у випадку несвоєчасної оплати партії товару, та/або несвоєчасної оплати доставки товару, покупець зобов`язаний сплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення оплати з урахуванням відстрочення платежу п. 6.2.1 договору.

Даний договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2020р. Якщо за один місяць до закінчення строку, вказаного в даному пункті, жодна зі сторін не надасть письмове повідомлення про розірвання даного договору, то договір автоматично продовжує свою дію на кожен наступний рік за тих же умов (11.1 договору).

До договору поставки №1/12-19БАТ від 02.12.2019р. між сторонами було підписано, зокрема, специфікацію №4 від 12.02.2020р., яка є невід`ємною частиною договору поставки.

Згідно зазначеної специфікації, сторонами узгоджено вартість доставки вул. Гранітна,1 Одеська обл.Овідіопольський р-н, с.Лиманка, вул. Будівельна, 48-50-180 грн./куб.м., вул. Промислова,31- Франзуцький бульвар 220 грн./куб.м., без ПДВ.; з 12.02.2020р. погоджено персональну ціну на товарний бетон В25 м.300 П4: За умовами відвантаження бетону м.300 п4 на самовивіз актуальна ціна 1750 грн./м3. Також, зазначеною специфікацією між сторонами узгоджено ціни на інші марки бетону, без урахування доставки (на самовивіз з БЗВ), зокрема, на поставку товар С12/15 БСГ в 15 (М200) вул. Промислова 1 650 грн.; пр.Маршала Жукова 1 680 грн.

На виконання умов договору поставки №1/12-19БАТ від 02.12.2019р. в період з 25.05.2020р. по 01.06.2020р. ТОВ Бетон Азімут Плюс було поставлено ОК Радуга-3 товар бетон - на загальну суму 338 672,88 грн., при цьому, відповідачем було здійснено часткову оплату за поставлену продукцію на загальну суму 23 007 грн.

Актом звірки взаєморозрахунків за договором поставки №1/12-19БАТ від 02.12.2019р. за період з 01.06.2020р. по 02.06.2020р., підписаним обома сторонами та скріпленим печатками останніх, сторони узгодили, що заборгованість відповідача станом на 02.06.2020р. становить 315 666,02 грн.

30.07.2020р. позивачем було направлено відповідачу претензію №30-07/20 з вимогою протягом трьох днів з моменту отримання даної претензії здійснити оплату заборгованості у розмірі 315 666, 02 грн. за договором поставки №1/12-19БАТ від 02.12.2019р., яка залишена без відповіді.

З огляду на несплату заборгованості за договором поставки №1/12-19БАТ від 02.12.2019р., позивач і звернувся до Господарського суду Одеської області з даним позовом до обслуговуючого кооперативу «Радуга-3» про стягнення 315 666,02 грн. основної заборгованості, 1 857,26 грн. 3% річних та 7 624,82 грн. пені.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши наявні у справі докази у сукупності та давши їм відповідну правову оцінку, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 175 Господарського кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

У відповідності до ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 Цивільного кодексу України.

Положеннями п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України передбачено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договір, а в силу вимог ч. 1 ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У відповідності до ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Судом встановлено, що 02.12.2019р. між товариством з обмеженою відповідальністю «Бетон Азімут Плюс» (Постачальник) та обслуговуючим кооперативом «Радуга -3» (Покупець) було укладено договір поставки №1/12-19БАТ, відповідно до п.1.1 якого постачальник на умовах цього договору зобов`язався поставляти та передавати у власність у зумовлені строки покупцеві бетон (товар), а покупець зобов`язався приймати і оплачувати вартість вказаного товару.

Згідно п. 1.3 договору, сторони домовились, що умови даного договору розповсюджуються на поставку кожної партії товару. Під партією розуміють асортимент і кількість товару, який вказаний в одній видатковій або товарно-транспортній накладній, оформленій в порядку виконання цього договору.

Відповідно до п. 4.1.1 договору, сторони домовились про наступне місце поставки за адресою: м.Одеса, ж/м Радужний, Франзуцький бульвар. Визначена відповідно до цього пункту адреса поставки є «місцем поставки» за цим договором.

У відповідності до статті 265 Господарського кодексу України, за договором поставки одна сторона постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу. Аналогічні положення щодо договору поставки містяться і у ч.ч. 1, 2 ст. 712 Цивільного кодексу України.

Відповідно до п. 6.1.1 договору, ціна за товар (в тому числі за одиницю товару,+ вартість транспортування одиниці товару, + вартість простою авто бетонозмішувача за наявністю) визначається сторонами наступним чином: 1) в Специфікації до цього договору або 2) у товарно-транспортних накладних або 3) у видаткових накладних на такий товар.

Як встановлено матеріалами справи, на виконання умов договору поставки №1/12-19БАТ від 02.12.2019р. в період з 25.05.2020р. по 01.06.2020р. ТОВ Бетон Азімут Плюс було поставлено ОК Радуга-3 товар бетон БСГ С12/15 В15 (М200), БСГ С20/25 В25 (М300) - на загальну суму 338 672,88 грн., що підтверджується підписаними з обох сторін та скріпленими печатками видатковими накладними, а саме: №127 від 25.05.2020р. на суму 141 098,70 грн.; №128 від 26.05.2020р. на суму 3 499,99 грн.; №129 від 27.05.2020р. на суму 17 324,98 грн.; №130 від 28.05.2020р. на суму 77 874,83 грн.; № 131 від 29.05.2020р. на суму 83 124,82 грн.; №132 від 01.06.2020р. на суму 15 749,96 грн.

Разом з тим, на виконання п. 6.3.1 договору, позивачем було виставлено ОК «Радуга-3» рахунки на оплати, а саме: №122 від 25.05.2020р. на суму 141 098,70 грн.; № 123 від 26.05.2020р. на суму 3 499,99 грн.; №125 від 27.05.2020р. на суму 17 324,98 грн.; №126 від 28.05.2020р. на суму 77 874,83 грн.; №127 від 29.05.2020р. на суму 83 124,82 грн.; №128 від 01.06.2020р. на суму 15 749,96 грн.

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Положеннями ст. 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Згідно п.6.2.1 договору, покупець сплачує вартість партії товару, в яку включена вартість доставки партії товару за цим договором шляхом 100% передплати не пізніше ніж за три дні до моменту поставки відповідної замовленої партії товару, або з відстрочкою платежу терміном 3 банківських дні за поставлений товар на суму не більше ніж на 500 000 грн. Якщо вартість партії поставленого товару перевищує 500 000 грн., то покупець сплачує вартість на наступний банківський день.

При цьому, на виконання умов договору поставки №1/12-19БАТ від 02.12.2019р. ОК Радуга-3 за отриманий товар розрахувався частково, а саме: 01.06.2020р. у сумі 23 007 грн., із призначенням платежу: «за бетон згідно рах.№122 від 25.05.2020р.», що підтверджується наданою позивачем банківською випискою.

З огляду на те, що відповідач не повністю розрахувався за отриманий товар, позивачем було направлено відповідачу претензію від 30.07.2020р. №30-07/20 з вимогою протягом трьох днів з моменту отримання даної претензії здійснити оплату заборгованості у розмірі 315 666, 02 грн. за договором поставки №1/12-19БАТ від 02.12.2019р. Зазначена претензія була отримана відповідачем, проте залишилась без відповіді, а заборгованість не сплаченою.

Актом звірки взаєморозрахунків за договором поставки №1/12-19БАТ від 02.12.2019р. за період з 01.06.2020р. по 02.06.2020р., підписаним обома сторонами та скріпленим печатками останніх, сторони узгодили, що заборгованість відповідача станом на 02.06.2020р. становить 315 666,02 грн.

Так, позивачем заявлено позовні вимоги про стягнення з відповідача 315 666,02 грн. основної заборгованості.

При цьому, здійснивши перевірку розрахунку позивача основної заборгованості, судом встановлено, що заборгованість відповідача за отриманий товар, відповідно до договору поставки № 1/12-19БАТ від 02.12.2019р., за період з 25.05.2020р. по 01.06.2020р. складає 315 665,88 грн.

Наявність вказаної заборгованості відповідач не спростував, докази, які б підтверджували факт повної сплати відповідачем вартості отриманого товару в матеріалах справи відсутні.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ТОВ Бетон Азімут Плюс в частині стягнення з відповідача суми основного боргу у розмірі 315 665,88 грн.

Щодо вимог про стягнення з відповідача пені та 3%, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За приписами частини першої статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України).

Відповідно до ч.3 ст.549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно п.7.3 договору, у випадку несвоєчасної оплати партії товару, та/або несвоєчасної оплати доставки товару, покупець зобов`язаний сплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення оплати з урахуванням відстрочення платежу п. 6.2.1 договору.

Відповідно до ст. 3 Закону України „ Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань встановлено, що розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно ч.6 ст. 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Відповідно до п.5 ст.254 Цивільного кодексу України, у разі, якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

При перевірці розрахунку пені в сумі 7 624,82 грн., здійсненого позивачем за загальний період з 29.05.2020р. по 12.08.2020р., судом встановлено його помилковість, з огляду на неправильне визначення, початкових дат та сум заборгованості відповідача за отриманий товар згідно видаткової накладної №127 від 25.05.2020р., та початкової дати виникнення у відповідача заборгованості за отриманий товар згідно видаткової накладної № 128 від 26.05.2020р. з огляду на що, судом, за допомогою системи "Ліга-Закон", з урахуванням кінцевих дат нарахування пені, визначених позивачем, здійснено власний розрахунок пені, відповідно до якого сума пені складає 7 910,68 грн.

Видаткова накладна №Сума боргу (грн.)Період простроченняСума пені за період прострочення (грн.)
№127 від 25.05.2020р.141 098,7029.05.2020-31.05.2020185,05
118 091,7001.06.2020-12.08.20202 968,43
№128 від 26.05.2020р.3499,9930.05.2020-12.08.202091,04
№129 від 27.05.2020р.17 324,9802.06.2020-12.08.2020427,92
№130 від 28.05.2020р.77 874,8303.06.2020-12.08.20201889,42
№131 від 29.05.2020р.83 124,8204.06.2020-12.08.20201 980,46
№132 від 01.06.2020р.15 749,9605.06.2020-12.08.2020368,36
Всього: 7 910,68 грн.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

При перевірці розрахунку 3% річних в сумі 1 857,26 грн., здійсненого позивачем за загальний період з 29.05.2020р. по 12.08.2020р., судом, також встановлено його помилковість, з огляду на неправильне визначення початкових дат та сум заборгованості відповідача за отриманий товар згідно видаткової накладної №127 від 25.05.2020р., та початкової дати виникнення у відповідача заборгованості за отриманий товар згідно видаткової накладної № 128 від 26.05.2020р. з огляду на що, судом, за допомогою системи "Ліга-Закон", з урахуванням кінцевих дат нарахування, визначених позивачем, здійснено власний розрахунок 3%, відповідно до якого сума 3% складає 1 884,32 грн.

Видаткова накладна №Сума боргу (грн.)Період простроченняЗагальна сума процентів (грн.)
№127 від 25.05.2020р.141098,7029.05.2020-31.05.202034,70
118091,7001.06.2020-12.08.2020706,61
№128 від 26.05.2020р.3499,9930.05.2020-12.08.202021,52
№129 від 27.05.2020р.17 324,9802.06.2020-12.08.2020102,25
№130 від 28.05.2020р.77 874,8303.06.2020-12.08.2020453,21
№131 від 29.05.2020р.83 124,8204.06.2020-12.08.2020476,95
№132 від 01.06.2020р.15 749,9605.06.2020-12.08.202089,08
Всього: 1 884,32 грн.
Проте, враховуючи, що у суду відсутні повноваження щодо збільшення позовних вимог, а таке право належить виключно позивачу, суд, не виходячи за межі позовних вимог, задовольняє вимоги позивача про стягнення з відповідача пені в сумі 7624,82 грн. та 3% річних в сумі 1857,26 грн., які безпосередньо заявлені у позові.

Відповідно до ст.74 Господарського процесуального Кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно п. 1 ст. 86 Господарського процесуального Кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вищевикладене, оцінивши докази у справі в їх сукупності, законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд вважає за доцільне частково задовольнити позовні вимоги зі стягненням з відповідача на користь позивача 315 665,08 грн. основної заборгованості, 7 624,82 грн. пені та 1 857,26 грн. 3% річних.

На підставі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог, судові витраті щодо сплати судового збору, покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з обслуговуючого кооперативу Радуга-3 (65104, м.Одеса, вул. Академіка Корольова, буд. 92 А, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю Бетон Азімут Плюс (65009, м.Одеса, Французький бульвар, буд. 54/23, прим. 515А, ) 315 665 (триста п`ятнадцять тисяч шістсот шістдесят п`ять) грн. 88 коп. основної заборгованості, 7 624 (сім тисяч шістсот двадцять чотири) грн. 82 коп. пені, 1 857 (одну тисячу вісімсот п`ятдесят сім) грн. 26 коп. 3% річних та 4 877 (чотири тисячі вісімсот сімдесят сім) грн. 22 коп. - витрат по сплаті судового збору.

3. В решті позову відмовити.

/

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено до Південно-західного апеляційного господарського суду в порядку ст.256 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя Ю.І. Мостепаненко

22 жовтня 2020 р.