РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

12.10.2020Справа № 910/8089/20
Господарський суд міста Києва у складі судді Чебикіної С.О. при секретарі судового засідання Макарчук С.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІК LTD" до Департаменту економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) про розірвання договору та стягнення 8 675 539,00 грн., за участю представників позивача - Софійського С.Ю., ордер серія КС №618554 від 29.07.2020 року, відповідача - Мельниченко К.Г., довіреність № 050/05-200 від 13.01.2020 року,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2020 року позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до відповідача про розірвання договору пайової участі у створенні соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури міста Києва №1104 від 22.02.2008 року у зв`язку з істотною зміною обставин на підставі ст. 652 ЦК України та про стягнення 8 675 539,00 грн сплаченого пайового внеску.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.07.2020 року відкрито провадження у справі, вирішено розглядати її за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання призначити на 29.07.2020 року.

17.07.2020 року відповідачем через канцелярію суду надано відзив на позовну заяву, в якому він просив суд відмовити в позові з тих підстав, що відчуження земельної ділянки не є підставою для розірвання договору пайової участі. Також, відповідач просив суд відмовити в позові з підстав пропущення позивачем строків позовної давності.

29.07.2020 року в судовому засіданні оголошено перерву на 09.09.2020 року.

09.09.2020 року від позивача до суду надійшла відповідь на відзив відповідача.

09.09.2020 року в судовому засіданні оголошено перерву на 21.09.2020 року.

18.09.2020 року від відповідачем через канцелярію суду надано заперечення на відповідь позивача на відзив відповідача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.09.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 12.10.2020 року.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 22.02.2008 року між Головним управлінням економіки та інвестицій виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) (правонаступником якого є Департамент економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ВІК LTD» (далі - забудовник) укладено договір пайової участі у створенні соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури міста Києва № 104 (далі - договір) предметом якого є сплата забудовником пайової участі (внесків) на створення соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури м. Києва (надалі - пайовий внесок), у зв`язку із будівництвом офісно-готельного, житлового та розважального-спортивного комплексу (загальна площа квартир - 52 493,91 кв.м., офісів - 21 225,37 кв.м., фітнес-центру - 15 665,22 кв.м., торговельних приміщень - 20 151,49 кв.м., технічних приміщень - 19 198,33 кв.м.) з підземною автостоянкою загальною площею 36 444,67 кв.м. по вул. Грушевського, 36 у Печерському районі міста Києві (п. 1.1 договору).

Згідно п. 1.2. договору розмір пайового внеску, згідно з розрахунками 1, 2, 3, 4 та 5 від 29.12.2007 року становить 102 268,24 тис. грн. Дані розрахунки є невід`ємною частиною цього договору.

Згідно п. 1.3 договору відповідно до «Нормативів....» затверджених Київрадою, пайова участь у зв`язку із будівництвом технічних приміщень (ТП) загальною площею 19 198,33 кв. м. у складі проекту не сплачується.

Пунктом 2.1 договору зазначено забудовник зобов`язаний перерахувати пайовий внесок на умовах, визначених у цьому договорі.

Відповідно до п. 3.1 договору забудовник сплачує пайовий внесок, вказаний у п. 2.1 цього договору у строк з лютого 2008 року по травень 2011 року включно рівними частинами щомісячно, але не пізніше 28 числа кожного місяця, на бюджетний рахунок зазначений у договорі.

Згідно п. 3.7 договору після сплати повної суми пайового внеску, визначеної з урахуванням п. 2.1, п. 3.4 та п. 3.6 цього договору, забудовнику видається довідка про виконання вимог пайової участі в порядку та на умовах, визначених цим договором.

Згідно п. 6.2.1. цей договір припиняється виконанням - з дати надходження останнього платежу з урахуванням індексації та неустойки.

Факт оплати пайових внески на виконання умов договору на загальну суму 8 675 539,00 грн. підтверджується платіжними дорученнями №18 від 28.02.2008; №34 від 24.03.2008 року та №50 від 21.04.2008 року, які містяться в матеріалах справи.

Відповідно до державного акта про право власності на земельну ділянку серія КВ № 141973, виданого Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на підставі рішення Київської міської ради №488/1149 від 26.04.2007 та договору купівлі-продажу земельної ділянки несільськогосподарського призначення від 18.03.2008 року, посвідченого Кравченко Н. П. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 18.03.2008 р. за №413, та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею за № 02-8-00199, земельна ділянка кадастровий номер :82:033:0013, площею 1,9902 га, що розташована на вул. Михайла Грушевського, 36 у Печерському районі м. Києва, на якій позивач планував здійснити будівництво офісно-готельного, житлового та розважально-спортивного комплексу, станом на дату укладення договору пайової участі у створенні соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури міста Києва №1104 від 22.02.2008 року належала йому на праві власності.

Відповідно до статті 24 Закону України «Про планування і забудову територій» (в редакції, яка діяла на момент виникнення правовідносин між сторонами) фізичні та юридичні особи, заінтересовані в здійсненні будівництва об`єктів містобудування, подають письмову заяву про надання дозволу на будівництво до виконавчого органу відповідної ради або Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації. До заяви додається документ, що засвідчує право власності чи користування земельною ділянкою. У разі, якщо замовник (забудовник) не є власником чи користувачем земельної ділянки, також подається нотаріально засвідчена згода власника земельної ділянки на забудову цієї ділянки, а якщо ділянка перебуває у користуванні, - нотаріально засвідчені згоди власника та користувача земельної ділянки на її забудову.

За приписами частини 1 статті 1 Закону України «Про архітектурну діяльність» (в редакції чинній на час укладення договору пайової участі) забудовник - особа, яка відповідно до закону отримала право власності або користування земельною ділянкою для містобудівних потреб та виконує передбачені законодавством дії, необхідні для здійснення будівництва або зміни (у тому числі шляхом знесення) об`єкта містобудування.

Відповідно до статті 22 Закону України «Про основи містобудування» (в редакції чинній на час укладення договору пайової участі) забудова земельних ділянок, що надаються для містобудівних потреб, здійснюється після виникнення права власності чи права користування земельною ділянкою у порядку, передбаченому законом, та отримання дозволу на виконання будівельних робіт.

Право на забудову (будівництво) виникає щодо земельних ділянок, визначених для містобудівних потреб містобудівною документацією, місцевими правилами забудови.

Право на забудову (будівництво) полягає у можливості власника, користувача земельної ділянки здійснювати на ній у порядку, встановленому законом, будівництво об`єктів містобудування, перебудову або знесення будинків та споруд.

Відповідно до витягу із державного реєстру речових прав на нерухоме майно, який міститься в матеріалах справи, станом на 15.01.2020 року земельна ділянка кадастровий номер :82:033:0013, загальною площею 1,9902 га, що розташована на вул. Михайла Грушевського, 36 у Печерському районі м. Києва на якій позивач планував здійснювати будівництво офісно-готельного, житлового та розважального-спортивного комплексу з підземною автостоянкою по вул. Грушевського, 36 у Печерському районі міста Києві вибула з власності позивача та її власником з 14.03.2013 року є Публічне акціонерне товариство «Укргазбанк».

Отже, позивач на даний час не може здійснювати будівництво офісно-готельного, житлового та розважального-спортивного комплексу з підземною автостоянкою по вул. Грушевського, 36 у Печерському районі міста Києві на земельній ділянці кадастровий номер :82:033:0013, загальною площею 1,9902 га, що розташована на вул. Михайла Грушевського, 36 у Печерському районі м. Києва, оскільки остання вибула з власності позивача та її власником з 14.03.2013 року є Публічне акціонерне товариство «Укргазбанк».

Відповідно до статті 652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання.

Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов:

1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане;

2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися;

3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору;

4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Таким чином, вибуття з власності позивача земельної ділянки кадастровий номер :82:033:0013, загальною площею 1,9902 га, що розташована на вул. Михайла Грушевського, 36 у Печерському районі м. Києва позбавило позивача того, на що він розраховував при укладенні договору пайової участі у створенні соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури міста Києва №1104 від 22.02.2008 року, а саме можливості здійснювати будівництво офісно-готельного, житлового та розважального-спортивного комплексу з підземною автостоянкою по вул. Грушевського, 36 у Печерському районі міста Києві, залучати кошти на таке будівництво та отримати у власність частки збудованого об`єкту.

На момент укладання договору пайової участі у створенні соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури міста Києва №1104 від 22.02.2008 року сторони виходили з того, що позивач буде здійснювати будівництво офісно-готельного, житлового та розважально-спортивного комплексу на вищевказаній земельній ділянці, яка перебувала у його власності, залучати кошти на таке будівництво та отримувати у власність закріплену за ним частку об`єкту, тобто позивач буде забудовником (замовником) та його статус не змінитися. При цьому, зміна обставин зумовлена причинами, які позивач не може усунути після їх виникнення, оскільки земельна ділянка перейшла у власність іншої особи з причин, які не залежать від позивача та не можуть бути ним усунені.

Виконання позивачем на даний час договору пайової участі у створенні соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури міста Києва №1104 від 22.02.2008 року порушує співвідношення майнових інтересів сторін, оскільки позивач не маючи змоги здійснювати будівництво, та отримувати у власність нерухомість безпідставно сплачує пайові внески відповідачу на розвиток інфраструктури м. Києва у зв`язку з чим несе витрати та збитки.

Судом надано оцінку доводам викладеним у відзиві відповідача на позовну заяву, водночас, посилання відповідача, що відчуження земельної ділянки не є підставою для розірвання договору пайової участі не приймаються судом до уваги, оскільки вибуття з власності позивача земельної ділянки кадастровий номер :82:033:0013 позбавило позивача того, на що він розраховував при укладенні договору пайової участі та є істотною зміною обставин у розумінні ч. 3 ст. 652 ЦК України і тому є підставою для розірвання спірного договору пайової участі.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Також, у відзиві на позовну заяву відповідач просив суд застосувати щодо вимог позивача строк позовної давності та відмовити в позові.

Мотивуючи пропуск позивачем строку позовної давності, відповідач вказує на те, що відчуження земельної ділянки відбулось 14.03.2013 року, а тому строк звернення з позовом закінчився 14.03.2016 року.

За змістом приписів ст. 256, 258 Цивільного кодексу України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

При цьому частина 4. ст. 267 Цивільного кодексу України передбачає, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Відповідно до ст. 256 ЦК України визначає позовна давність -це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Нормами ст. 257 ЦК України передбачено, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або особу, яка його порушила.

Враховуючи, що позивач, отримавши інформаційну довідку з реєстру прав власності на нерухоме майно №196367624 від 15.01.2020 року, довідався про порушення свого права, то у розумінні ч. 1 ст. 261 ЦК України початок перебігу строку позовної давності необхідно обчислювати з 15.01.2020 року.

Окрім того, в листі від 04.02.2020 року за № 050/18-750 відповідач підтвердив наявність правових підстав для розірвання договору пайової участі у зв`язку із зміною істотних обставин (право власності на земельну ділянку зареєстровано за Публічним акціонерного товариства «Укргазбанк»), що відповідно до вимог ст. 264 ЦК України є підставою для переривання перебігу позовної давності.

Оскільки даний позов було подано до суду 10.06.2020 року, позивачем не пропущено встановлентий законом три річний строк позовної давності.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що права позивача, за захистом яких він звернувся до суду, порушено відповідачем, а тому позовні вимоги в частині розірвання договору пайової участі у створенні соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури міста Києва №1104 від 22.02.2008 року у зв`язку з істотною зміною обставин є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного суду від 11.04.2018 року у справі №910/32931/15.

Відповідно ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Пунктом 3 ч. 3 ст. 1212 ЦК України вказується, що положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні.

Враховуючи те, що позовні вимоги про розірвання спірного договору підлягають задоволенню, то позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача відповідно до вимог ч. 3 ст. 652 та ст 1212 ЦК України 8 675 539 грн. 00 коп. безпідставно збережених коштів також підлягають задоволенню.

Оскільки грошові кошти по договору пайової участі у створенні соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури міста Києва №104 від 22.02.2008року були перераховані та зараховані до бюджету міста Києва на казначейський рахунок №0001 та є доходом міста Києва, а не коштами Департаменту економіки та інвестицій, то стягненню підлягають кошти саме за рахунок коштів бюджету міста Києва.

Судовий збір відповідно до вимог ст. 129 ГПК України покладається на позивача.

Керуючись ст. ст. 86, 129, 232, 233, 236 - 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Розірвати договір пайової участі у створенні соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури міста Києва №104 від 22.02.2008 року укладений між Головним управлінням економіки та інвестицій виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації), правонаступником якого є Департамент економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ВІК LTD" у зв`язку з істотною зміною обставин.

Стягнути з Департаменту економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (01044, м.Київ, вул. Хрещатик, 36, код 04633423) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІК LTD" (01021, м.Київ, вул.Грушевського, 36, код 24259205) 8 675 539 (вісім мільйонів шістсот сімдесят п`ять тисяч п`ятсот тридцять дев`ять) грн. 00 коп. сплаченого пайового внеску та 132 235 (сто тридцять дві тисячі двісті тридцять п`ять) грн. 09 коп. судового збору за рахунок коштів бюджету міста Києва.

Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню в порядку та у строк, які визначені розділом IV ГПК України.

Повне рішення складено 22.10.2020р.

Суддя С.О. Чебикіна