ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

09.10.2020р. Справа №910/10271/20

за позовом: Комунального підприємства «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Шевченківського району» м.Києва (04107, м.Київ, вул.Багговутівська, 30, ; адреса для листування: 03150, м.Київ, вул.Ямська, 59)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄС Продакшен Груп» (87500, Донецька область, м.Маріуполь, вул.Миколаївська, 7/17, ; інша адреса: 03127, м.Київ, проспект 40-річчя Жовтня, 120, корп.1)

про стягнення 15945,80 грн

Суддя Паляниця Ю.О.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, Комунальне підприємство «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Шевченківського району» м.Києва, м.Київ звернувся до господарського суду міста Києва з позовом до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄС Продакшен Груп», м.Маріуполь про стягнення заборгованості в сумі 15945,80 грн за договором №84/09-2 від 19.08.2009р.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 17.07.2020р. вказану позовну заяву з додатками передано за підсудністю до господарського суду Донецької області.

Виходячи з того, що ухвала від 17.07.2019р. господарського суду міста Києва набрала законної сили, є дійсною та у встановленому законом порядку не скасованою, приймаючи до уваги положення ст.18 Господарського процесуального кодексу України, ухвалою від 10.08.2020р. господарським судом Донецької області справу №910/10271/20 було прийнято до розгляду, відкрито провадження за вказаним позовом, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов договору №84/09-2 від 19.08.2009р. оренди місця в комунікаційному колекторі в частині проведення своєчасної та в повному обсязі оплати орендних платежів за період з січня по жовтень 2017 року.

Відповідач відзиву у встановлений судом строк не надав, будь-яких пояснень по суті спору не представив. Одночасно, за висновками суду, Товариство з обмеженою відповідальністю «ЄС Продакшен Груп» про відкриття провадження у справі №10/10271/20 та розгляд вказаної справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін був повідомлений належним чином, враховуючи наступні обставини.

Частиною 5 ст.176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому ст.242 цього Кодексу, та з додержанням вимог ч.4 ст.120 цього Кодексу.

Відповідно до ч.11 ст.242 Господарського процесуального кодексу України, у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Нормами ч.4 ст.89 Цивільного кодексу України передбачено, що відомості про місцезнаходження юридичної особи вносяться до Єдиного державного реєстру.

За приписами ч.1 ст.7 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Так, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, з метою повідомлення відповідача про розгляд справи, ухвала від 10.08.2020р. про відкриття провадження у справі, була направлена судом рекомендованим листом з повідомленнями про вручення на адресу відповідача, наявну у матеріалах справи та в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 87500, Донецька область, м.Маріуполь, вул.Миколаївська, 7/17.

Ухвала суду від 10.08.2020р., скерована на юридичну адресу відповідача, була повернута відділенням поштового зв`язку на адресу суду із позначкою «За закінченням встановленого терміну зберігання».

Крім того, ухвала суду від 10.08.2020р. також направлялась на поштову адресу орендаря, що зазначена у договорі №84/09-2 від 19.08.2009р., а саме: 03127, м.Київ, проспект 40-річчя Жовтня, 120, корп.1 та повернута відділенням поштового зв`язку на адресу суду із позначкою «станом на 14.08.2020р. підприємство не значиться за вказаною адресою».

Згідно з п.5 ч.6 ст.242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення.

Відтак, за висновками суду, проставлення у поштових повідомленнях відміток «за закінченням строку зберігання», «відсутня адреса» свідчить про відмову відповідача отримати копію судового рішення за адресою свого місцезнаходження, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, а також адресою, повідомленою орендодавцю під час укладання договору оренди, внаслідок чого відповідні ухвали вважаються врученими відповідачу.

У цьому випадку судом також враховано, що згідно з ч.ч.1, 2 ст.3 Закону України «Про доступ до судових рішень» для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч.1 ст.4 Закону України «Про доступ до судових рішень»).

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач мав право та дійсну можливість ознайомитись, з ухвалами суду в Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Частиною 2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Таким чином, приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений нормами процесуального законодавства України та судом відзиву на позов не представив, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до вимог ч.2 ст.178 вказаного нормативно-правового акту.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд встановив:

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За приписами ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України, ст.174 Господарського кодексу України зобов`язання виникають, зокрема, з договору.

Згідно з ч.1 ст.759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Аналогічні за змістом приписи місить ч.1 ст.283 Господарського кодексу України.

Відповідно до ч.3 ст.283 Господарського кодексу України об`єктом оренди може бути нерухоме майно (будівлі, споруди, приміщення).

19.08.2009р. між Комунальним підприємством «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Шевченківського району» м.Києва (підприємство) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЄС Продакшен Груп» (орендар) був укладений договір №84/09-2 оренди місця в комунікаційному колекторі, за змістом п.1.1 якого підприємство надає, а орендар приймає у строкове платне користування місце в комунікаційному колекторі по вул.Мельникова (об`єкт оренди) для розміщення кабельних ліній. Загальна довжина кабельної лінії 300 м п.

Даний договір набирає чинності з моменту його підписання повноваженими представниками сторін і діє протягом 1 календарного року. Якщо за один місяць до закінчення дії договору сторони не виявили бажання розірвати договір і не повідомили про це письмово одна одну, то він вважається продовженим не такий самий термін (п.4.1 договору №84/09-2 від 19.08.2009р.).

Як визначено у ч.2 ст.291 Господарського кодексу України, договір оренди припиняється, зокрема, у разі закінчення строку, на який його було укладено.

Відповідно до ст.764 Цивільного кодексу України, якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

В силу норм ч.4 ст.284 Господарського кодексу України, у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення строку дії договору він вважається продовженим на такий самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Виходячи зі змісту наведених норм, можливість продовження дії договору оренди на той же термін і на тих же умовах законодавець поставив у залежність, зокрема, від відсутності волевиявлення однієї зі сторін про припинення цього договору у зв`язку із закінченням строку його дії, та зазначив про те, що таке волевиявлення має відбуватись у відповідні строки.

Разом з цим, доказів того, що зазначений вище договір був розірваний або визнаний недійсним у встановленому законом порядку, матеріали справи не містять.

Таким чином, приймаючи до уваги, що у матеріалах справи наявні докази фактичного існування між сторонами орендних правовідносин за договором №84/09-2 від 19.08.2009р., з огляду на відсутність заперечень відповідача у цій частині, суд дійшов висновку, що зобов`язання сторін за вказаною угодою продовжились та були чинними на момент виникнення спірних правовідносин.

З огляду на встановлений ст.204 Цивільного кодексу України принцип правомірності правочину, суд приймає до уваги вказаний вище договір як належну підставу, у розумінні норм ст.11 названого Кодексу України, для виникнення у позивача та відповідача взаємних цивільних прав та обов`язків.

Як вказує позивач, у період з січня по жовтень 2017 року за Товариством з обмеженою відповідальністю «ЄС Продакшен Груп» обліковується заборгованість по сплаті орендних платежів за договором №84/09-2 від 19.08.2009р. в загальному розмірі 15945,80 грн, в тому числі: за січень 2017 року 1514,78 грн, за лютий 2017 року 1531,45 грн, за березень 2017 року 1546,76 грн, за квітень 2017 року 1574,60 грн, за травень 2017 року 1588,78 грн, за червень 2017 року 1609,43 грн, за липень 2017 року 1635,18 грн, за серпень 2017 року 1638,45 грн, за вересень 2017 року 1636,81 грн, за жовтень 2017 року 1669,55 грн.

Проте, Товариство з обмеженою відповідальністю «ЄС Продакшен Груп» встановлений вищевказаним договором обов`язок щодо внесення орендної плати у визначені укладеним сторонами правочином строки не виконало, внаслідок чого позивачем заявлено вимоги про стягнення основного боргу в сумі 15945,80 грн.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із ч.ч.1, 3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст.86 вказаного Кодексу суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Статтею 162 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову.

Тобто, враховуючи зміст ст.129 Конституції України, ч.ч.1, 3 ст.13, 86, 162 Господарського процесуального кодексу України при зверненні до суду з позовом про стягнення заборгованості за договором, позивачем має бути доведено, в тому числі, наявність заборгованості у заявленому розмірі, обґрунтованість здійснених на підставі договору нарахувань.

За приписами п.п.3.7, 3.8 договору №84/09-2 від 19.08.2009р. факт надання послуг по утриманню кабелю в колекторі підтверджується актом виконаних робіт наданих підприємством, не пізніше 5-го числа місяця, наступного за звітним. Орендар зобов`язаний розглянути та підписати наданий акт виконаних робіт в термін не більше 3-х днів. За умови неповернення орендарем підписаного акту прийняття наданих послуг, чи ненадання обґрунтованих заперечень щодо надання послуг, наданих підприємством у звітному місяці, вважається, що послуги у такому місяці надані підприємством в повному обсязі і прийняті орендарем без зауважень, а акт приймання наданих послуг таким, що підписаний сторонами.

Як вказує позивач, примірники актів здачі-прийняття робіт (надання послуг) (а.с.19 28) за спірні місяці оренди (січень жовтень 2017 року) були скеровані для розгляду та підписання на юридичну адресу орендаря, в тому числі, 03.06.2020р., що підтверджується доданими до матеріалів справи описом вкладення у цінний лист (номер поштового відправлення 465) з відбитком поштового штемпелю, накладною відділення поштового зв`язку та фіскальним чеком.

Проте, як свідчать матеріали справи, зазначені первинні документи відповідачем не підписані, та, як вказує заявник позову, на адресу підприємства не повернуті.

Крім того, за твердженням Комунального підприємства «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Шевченківського району» м.Києва, мотивованої відмови (обґрунтованих заперечень) щодо підписання направлених на адресу орендаря актів здачі-прийняття робіт (надання послуг) від відповідача також не надходило.

З метою повного та всебічного з`ясування всіх обставин справи ухвалою від 10.08.2020р. господарського суду відповідача було зобов`язано представити суду, в тому числі, відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду).

Проте, відповідачем правової позиції по суті спору не висловлено, належних та допустимих доказів в розумінні норм ст.ст.76, 77 Господарського процесуального кодексу України, які б спростовували факт користування об`єктом оренди за договором №84/09-2 від 19.08.2009р. у спірний період, не представлено.

Зважаючи на викладені вище обставини та виходячи з положень ст.ст.76, 77, 91 Господарського процесуального кодексу України, за висновками суду, позивачем доведено належними та допустимими доказами факт користування Товариством з обмеженою відповідальністю «ЄС Продакшен Груп» у період з січня по жовтень 2017 року місцем в комунікаційному колекторі по вул.Мельникова для розміщення кабельних ліній на підставі договору №84/09-2 від 19.08.2009р.

Згідно із вимогами ст.ст.525, 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

За приписами ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст.193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За правилами п.2.1.1 договору №84/09-2 від 19.08.2009р. орендар зобов`язаний своєчасно сплачувати вартість послуг за використання місця в комунікаційному колекторі пропорційних корисному об`єму, що використовується під розміщення кабелю та частку витрат підприємства на утримання даної кабельної лінії.

Відповідно до розділу 3 цього договору за користування об`єктом оренди орендар сплачує підприємству орендну плату, розрахунок якої здійснюється на підставі тарифів підприємства, місячний розмір якої згідно з розрахунком орендної плати на дату підписання договору становить: 592,50 грн без ПДВ. Розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається з урахуванням індексу інфляції за поточний місяць. Додатково до орендної плати нараховується податок на додану вартість у розмірах та порядку, визначених законодавством України, який сплачується орендарем разом з орендною платою. Орендна плата сплачується орендарем незалежно від наслідків господарської діяльності орендаря щомісячно не пізніше 10 числа місяця наступного за звітним на рахунок підприємства.

За змістом розрахунку, наданого Комунальним підприємством «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Шевченківського району» м.Києва, сума заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄС Продакшен Груп» з орендної плати за період з 01.01.2017р. по 31.10.2017р. становить 15945,80 грн.

З огляду на приписи п.3.6 договору №84/09-2 від 19.08.2009р., строк оплати орендних платежів за спірний період на суму 15945,80 грн, настав.

Проте, за поясненнями позивача, які відповідачем в порядку норм ст.ст.13, 74 Господарського процесуального кодексу України не спростовані, всупереч умовам укладеного договору і положенням законодавства, Товариство з обмеженою відповідальністю «ЄС Продакшен Груп» орендну плату за договором №84/09-2 від 19.08.2009р. у визначеному розмірі та у строк не сплатило.

Як вказувалось судом, відповідач відзив на позовну заяву не надав, факт наявності заборгованості не спростував.

Таким чином, приймаючи до уваги, що позивач зобов`язання за договором №84/09-2 від 19.08.2009р. виконав належним чином, іншого суду не доведено, враховуючи, що відповідачем порушені взяті на себе за договором обов`язки в частині строку їх виконання та у повному обсязі, суд дійшов висновку, що вимоги Комунального підприємства «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Шевченківського району» м.Києва до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄС Продакшен Груп» про стягнення заборгованості в сумі 15945,80 грн є правомірними та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно із ст.129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір в сумі 2102 грн підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.86, 129, 236-238, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄС Продакшен Груп» (87500, Донецька область, м.Маріуполь, вул.Миколаївська, 7/17, ) на користь Комунального підприємства «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Шевченківського району» м.Києва (04107, м.Київ, вул.Багговутівська, 30, ) заборгованість в сумі 15945,80 грн за договором №84/09-2 від 19.08.2009р., а також судовий збір в сумі 2102 грн.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Вступну та резолютивну частини рішення складено та підписано 09.10.2020р.

Повний текст рішення складено та підписано 15.10.2020р.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ю.О.Паляниця